Справа № 380/17340/22
Суддя: Крутько Олена Василівна
Дата ухвалення: 2023-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2023 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Крутько О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії

в с т а н о в и в:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області (далі ГУ НП у Львівській області, відповідач), в якій просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції у Львівській області щодо відмови ОСОБА_1 в підготовці оновленої довідки про розмір його грошового забезпечення станом на 19.11.2019 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ від 09.04.1992, положень постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»» № 45 від 13.02.2008 та постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» № 988 від 11.11.2015 із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії для здійснення обчислення та перерахунку з 01.12.2019 основного розміру його пенсії;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції у Львівській області підготувати та подати до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 19.11.2019 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ від 09.04.1992 та з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»» № 45 від 13.02.2008 та постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» № 988 від 11.11.2015 із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії для здійснення обчислення та перерахунку з 01.12.2019 основного розміру його пенсії.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що проходив службу в поліції та після звільнення зі служби йому призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». Позивач зазначає, що у зв`язку із введенням нових додаткових надбавок, що мають постійний характер, а саме надбавка за специфічні умови несення служби та премії звернувся до відповідача із заявою про видачу оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 19 листопада 2019 року для перерахунку пенсії, однак отримав відмову, викладену у листі від 05.09.2022 року № К-192/31/01-2022, яка мотивована тим, що підстави для видачі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення відсутні, оскільки інформації щодо проведення перерахунку пенсії до Головного управління Національної поліції у Львівській області не надходило. Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач просить позов задовольнити.

Відповідач позову не визнав. У відзиві на позовну заяву вказує, що позивач після звільнення зі служби в поліції за станом здоров`я перебуває на пенсійному обліку у ГУ ПФУ у Львівські області та йому призначена пенсія за вислугу років з 08.06.2019 року. Вказує, що на виконання статті 94 Закону України «Про Національну поліцію», постанови Кабінету Міністрів України № 988 Міністерство внутрішніх справ України прийняло наказ № 260, яким затверджений Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських. Пунктом 3 Порядку № 260 встановлено, що грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. 21 лютого 2018 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (далі - Постанова №103). Однак Постанова №103 не передбачала перерахунку пенсії поліцейським, а тому норми цієї постанови щодо перерахунку пенсії не поширюються на позивача, якого звільнено з посади поліцейського. Відповідач зауважує, що з моменту набрання чинності Постанови №988 по даний час, умови грошового забезпечення поліцейських не змінювались, а тому відсутні підстави для видачі позивачу нової довідки для здійснення перерахунку пенсії. Наголошує, що позивача звільнено зі служби в поліції, а не органів внутрішніх справ (міліції), після 01.01.2016, а тому скасування пункту 3 Постанови 103 не спричинило виникнення підстав для перерахунку пенсії позивача. Зважаючи на викладене, відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд залучив Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує пенсію за вислугу років з 08.06.2019 року.

Згідно з протоколом за пенсійною справою (НПУ) від 08.06.2019 пенсія ОСОБА_1 обрахована у розмірі 70% суми грошового забезпечення, виходячи із розміру грошового забезпечення, яке зазначено у грошовому атестаті № 142 у розмірі 10 859,73 грн., що складається з суми: - основних видів грошового забезпечення (посадовий оклад - 3100 грн., оклад за військовим званням 2400 грн., процентна надбавка за вислугу років 45 % - 2475 грн.);- середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці в розмірі 7538,90 грн.

25.08.2022 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою, в якій просив виготовити та направити до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області довідку про грошове забезпечення для перерахунку пенсії станом на листопад 2019 року.

Листом від 05.09.2022 року № К-192/31/01-2022 відповідач повідомив позивача, що до Головного управління Національної поліції у Львівській області списки осіб, які проходили службу в Національній поліції України і отримали право на перерахунок пенсії не надходили, виготовити запитувану позивачем довідку немає законних підстав.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови у підготовці та наданні до ГУ ПФУ у Львівській області оновленої довідки про розмір його грошового забезпечення, позивач звернувся з позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли, суд зважає на таке.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі.

Частиною третьою статті 43 Закону №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

29.12.2015 року набрав чинності Закон України від 23.12.2015 року №900-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей».

Цим Законом внесені доповнення до статті 63 Закону № 2262-ХІІ новою частиною такого змісту: «Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських». Відповідно до абзацу другого розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Відповідно до частин першої та другої статті 94 Закону України від 02.07.2015 №580-VIII «Про Національну поліцію» (надалі також - Закон №580-VIII) поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.

11.11.2015 року Кабінет Міністрів України прийняв Постанову № 988, пунктом 1 якої установлено, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Зазначеною Постановою уряд встановив розміри грошового забезпечення працівникам поліції за посадовими окладами і спеціальними званнями, що значно перевищують посадові оклади і плату за спеціальні звання колишніх працівників органів внутрішніх справ.

На виконання статті 94 Закону №580-VIII, Постанови №988 Міністерством внутрішніх справ України прийнятий наказ від 06.04.2016 року №260 «Про затвердження Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських». Цим наказом затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських (надалі також Порядок №260).

Пунктом 3 Порядку №260 передбачено, що грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Порядком №260 установлені такі додаткові види грошового забезпечення: надбавка за специфічні умови проходження служби в поліції (пункт 4); надбавка за безперервний стаж на шифрувальній роботі (пункт 5); надбавка за виконання функцій державного експерта з питань таємниць (пункт 6); надбавка за службу в умовах режимних обмежень (пункт 7); надбавка за почесне звання «заслужений» (пункт 8); доплата за науковий ступінь з відповідної спеціальності (пункт 9); доплата за вчене звання (пункт 10); доплата за службу в нічний час (пункт 11).

Законом України від 06.12.2016 року №1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» частину четверту статті 63 Закону № 2262-ХІІ викладено у такій редакції: «Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій».

Пунктом 3 Постанови №103 встановлено перерахувати з 1 січня 2016 року пенсії, призначені згідно із Законом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 року відповідно до Постанови № 988. Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року.

Згідно із пунктом 5 Постанови №103 перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) відповідно до пункту 3 цієї постанови проводиться на підставі довідок про розміри грошового забезпечення, поданих Міністерством внутрішніх справ органам Пенсійного фонду України до набрання чинності цією постановою, або довідок, додатково оформлених та поданих відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 13.02.2018 №45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (надалі також - Порядок №45).

Пунктом 6 Постанови №103 внесені зміни до Порядку №45, зокрема пунктом 1 Порядку №45 передбачено, що пенсії, призначені відповідно до Закону №2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 5 Порядку №45 передбачено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням. Особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) перерахунок пенсії з 1 січня 2016 року проводиться з розміру грошового забезпечення за прирівняною посадою поліцейського, враховуючи оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 року відповідно до Постанови №988. Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року. Подальші перерахунки здійснюються з урахуванням складових грошового забезпечення, передбачених абзацом першим цього пункту.

Постановою №103 доповнено Порядок №45 додатком 3, який визначає форму довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції). За змістом цієї довідки грошове забезпечення передбачає: посадовий оклад, підвищення посадового окладу, надбавка за стаж служби, надбавка за службу в умовах режимних обмежень, надбавка за почесне звання «заслужений» чи «народний», доплата за науковий ступінь кандидата або доктора наук чи вчене звання, інші надбавки, які мають постійний характер та визначені Постановою №988, премія.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва у справі № 826/3858/18 від 12.12.2018 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 року та постановою Верховного Суду від 12.11.2019 року, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови № 103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва у справі №826/12704/18 від 14.05.2019 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2019 року, визнано протиправним та скасовано пункт 3 Постанови №103.

Ухвалюючи зазначене вище рішення, суд зазначив, що пункт 3 Постанови №103 звужує зміст та обсяг існуючих прав і свобод, оскільки скасовує надбавки, доплати, підвищення і премії, які отримували пенсіонери органів внутрішніх справ (міліції) під час служби, та які враховувались при попередніх перерахунках пенсій, тому, на думку суду, змінює умови і норми пенсійного забезпечення осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) або за прирівняними до них посадами, а тому є протиправним та такими, що не відповідає правовим актам вищої юридичної сили.

Пункт 3 вказаної постанови фактично зменшував виплати пенсії у відсотковому вимірі та звужував складові грошового забезпечення пенсіонерів органів внутрішніх справ, які підлягають врахуванню при обрахунку пенсії вказаним особам.

Отже, з 19.11.2019 року, з дня набрання законної сили судовим рішенням у справі №826/12704/18, пункт 3 Постанови №103 втратив чинність, а інші нормативні акти, які б надалі обмежували склад та розмір грошового забезпечення осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) для обчислення та перерахунку пенсії, відсутні.

Відтак, з цієї дати виникли підстави для перерахунку пенсій (перерахованих з 01.01.2016 року), призначених згідно із Законом №2262-XII, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою №988, та відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-XII.

Водночас, судом встановлено, що позивачу пенсію призначено з липня 2019 року, тобто після 01.01.2016 року як поліцейському, а не як особі рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ.

Відтак, розмір грошового забезпечення позивача визначався з урахуванням положень Постанови №988 та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (премія).

У матеріалах справи відсутні докази того, що пенсія позивача була перерахована з урахуванням складових грошового забезпечення, визначеного абзацом 1 пункту 5 Постанови №45, у редакції Постанови №103, яка діяла до визнання її нечинною.

З аналізу вищенаведених норм законодавства та встановлених обставин справи, суд дійшов висновку, що скасування у судовому порядку пункту 3 Постанови №103 не спричинило виникнення підстав для перерахунку пенсії, оскільки пенсія позивача з дня її призначення обчислювалась з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення.

Таким чином, оскільки положення пунктів 1, 3 Постанови №103 не поширюється на правовідносини позивача із відповідачем у даній справі, то в ГУНП у Львівській області не було правової підстави для видачі нової довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії станом на листопад 2019 року, оскільки пенсія призначена позивачу після 01 січня 2016 року.

За таких обставин, суд вважає, що у спірних правовідносинах не підлягають застосуванню правові висновки, викладені Верховним Судом у рішенні в зразковій справі №802/2196/17-а та рішеннях Окружного адміністративного суду м. Києва у справах №826/3858/18 і № 826/12704/18 (про визнання протиправними і нечинними пунктів 1-3 Постанови №103 і додатку №5 Порядку №45), оскільки вони стосуються пенсій військовослужбовців і прирівняних до них осіб, працівників органів внутрішніх справ (міліції), яким пенсії вже призначені станом на 01 січня 2016 року (стосуються міліціонерів) і 01 січня 2018 року (стосуються військовослужбовців) відповідно.

Крім того, після звільнення позивача зі служби в Національній поліції Кабінетом Міністрів України не приймалося рішень про збільшення розмірів грошового забезпечення поліцейських, зокрема й за прирівняною (відповідною) посадою до тієї, яку займав позивач на день звільнення зі служби в Національній поліції України, що згідно з частиною четвертою статті 63 Закону №2262-ХІІ є підставою для перерахунку пенсії за вислугою років вказаній категорії осіб.

Відповідач довів, що уповноважений підрозділ ГУНП у Львівській області після звільнення ОСОБА_1 з посади поліцейського підготував та скерував до територіального органу ПФУ документи для призначення пенсії відповідно до Закону №2262-ХІІ, а саме: грошовий атестат №142 від 02.08.2019 та довідки про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за останні 24 календарні місяці служби підряд перед місяцем звільнення, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону №2262-ХІІ. Відповідно даних протоколу про призначення пенсії (справа № від 08.06.2019), ця пенсія обчислена із суми грошового забезпечення поліцейського, що включало не лише основні види грошового забезпечення (посадовий оклад, оклад за спеціальним/військовим званням, надбавку за вислугу років), а й середньомісячну суму додаткових видів грошового забезпечення поліцейського за 24 місяці до звільнення.

При цьому, суд вважає необґрунтованими покликання позивача на лист від 24.02.2021 р. №2388/09/48-2021, яким Національна поліція України повідомила Міністерство внутрішніх справі України про середні розміри надбавки за специфічні умови проходження служби в поліції та премії, що були фактично виплачені поліцейським у листопаді 2019 року, як на підставу видачі нової довідки, оскільки приписами чинного законодавства чітко визначено, що пенсії, призначені за Законом №2262-ХІІ підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Суд зазначає, що лист від 24.02.2021 р. №2388/09/48-2021 не є рішеннями суб`єкта владних повноважень, не є нормативно-правовим актами, яким введено новий щомісячний додатковий вид грошового забезпечення (надбавка за специфічні умови проходження служби) і відповідно, не можуть бути підставою для видачі довідки станом на листопад 2019.

Будь-яких доказів на підтвердження того, що після призначення пенсії та після скасування пунктів 1, 2, 3 постанови КМУ від 21.02.2018р. №103 та змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45, складові грошового забезпечення позивача, з яких йому було призначено пенсію, змінювались, матеріали справи не містять.

Отже, пенсія позивача на підставі Закону №2262-XII з 08.06.2019 обчислена з урахування як основних, як і додаткових видів грошового забезпечення, а не виходячи із грошового забезпечення станом на січень 2016 року на підставі Постанови №103, як у колишніх службовців МВС України, що не перейшли на службу в Національну поліцію України. З огляду на ці обставини суд визнає помилковим покликання на рішення судів, якими скасовано певні пункти Постанови №103. Адже розмір пенсії ОСОБА_1 як колишнього поліцейського обчислений в 2019 році без урахування положень Постанови №103, тому її скасування у судовому порядку не породжує для пенсійного забезпечення позивача будь-яких наслідків.

У постанові від 10.01.2023 у справі №340/507/22 Верховний Суд зазначив, що вирішення питання щодо наявності у позивача (колишнього працівника поліції) права на перерахунок пенсії нерозривно пов`язане із підвищенням грошового забезпечення поліцейських (збільшенням, зміною чи уведенням нових видів грошового забезпечення).

Учасниками справи не заперечується, що розмір і складові грошового забезпечення для призначення пенсії обчислювалися позивачу на підставі положень Постанови №988.

У свою чергу встановлення поліцейському за посадою, з якої звільнився позивач, надбавки за специфічні умови проходження служби в поліції, передбачену Постановою №988, не є введенням нового додаткового виду грошового забезпечення для відповідної категорій осіб в розумінні частини вісімнадцятої статті 43 Закону, а відтак не зумовлює виникнення підстав для перерахунку пенсії.

Позивач не навів норм, згідно з якими законодавством у листопаді 2019 року були введені нові види грошового забезпечення або зміни до розмірів вже встановлених видів грошового забезпечення, а суд не встановив виникнення у листопаді 2019 року обставин, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії, у зв`язку з якими позивач просить зобов`язати відповідача видати йому довідку для перерахунку пенсії.

Отже, ГУ НП у Львівській області відмовляючи позивачу у виготовленні довідки про розмір грошового забезпечення станом на 19.11.2019 діяло обґрунтовано та правомірно, а вимоги ОСОБА_1 про протиправність дій відповідача та необхідність спонукати його до видачі зазначеної довідки є безпідставними.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог, через що такі задоволенню не підлягають.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Матеріали справи свідчать, що відповідачем відповідні положення КАС України при прийнятті оскаржуваного розпорядження були дотримані в повній мірі.

Частиною 1 ст. 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. ч. 1, 4 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до приписів ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною 1 ст. 77 КАС України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З огляду на встановлені у справі обставини в їх сукупності, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити за безпідставністю.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог питання про розподіл судових витрат судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 2, 19-20, 22, 25-26, 90, 139, 143, 241-246, 255, 257-258, 293, 295, пп. 15.5 п.15 розділу VII Перехідні положення КАС України, суд,

в и р і ш и в :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії - відмовити повністю.

Судові витрати зі сторін стягненню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду. У випадку розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Крутько О.В.