Справа № 205/902/22
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2023-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 червня 2023 року м. Дніпросправа № 205/902/22

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),

суддів: Шлай А.В., Прокопчук Т.С.,

за участю секретаря судового засідання Іотової А.О.,

за участю представника позивача Круглого В.В..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті

на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09.11.2022, (суддя суду першої інстанції Остапенко Н.Г.), прийняте у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі, в адміністративній справі № 205/902/22 (2а/205/45/22) за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

УСТАНОВИВ:

03.02.2022 ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серії ВМ №00008692 від 21.01.2022.

В обґрунтування вимог позову позивач посилався на недоведеність мотивів прийняття відповідачем постанови серії ВМ №00008692 від 21.01.2022 дійсним обставинам справи. Позивач наголошує, що ним не порушено вимог ПДР України, не допущено перевищення вагових параметрів вантажу, які б призвели до надмірного навантаження на здвоєні вісі автомобіля. Крім того, позивач зазначає, що згідно відомостей ТТН, перевищення навантаження вантажу не існувало. Також, позивач зазначає, що він передав автомобіль в оренду юридичній особі, яка займається перевезенням вантажу, відтак саме його не може бути притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі ст. 132-1 КУпАП. Крім того, звертає увагу суду на те, що напівпричіп належить іншій особі ОСОБА_2 , тому він не є суб`єктом правопорушення.

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська рішенням від 09.11.2022 задовольнив частково позовні вимоги ОСОБА_1 . Скасував постанову постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серії ВМ №00008692 від 21.01.2022. В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовив.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги заявник зазначив, що постанова у справі про адміністративне правопорушення прийнята із дотриманням вимог чинного законодавства. Відповідач зазначає, що саме позивач є суб`єктом відповідальності за ст. 132-1 КУпАП адже саме на нього зареєстровано автомобіль.

Від представника позивача електронною поштою надійшли письмові пояснення. Доказів направлення цих пояснень відповідачеві до суду не надано. В письмових поясненнях заявник посилаючись на обґрунтування адміністративного позову просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на нижчевикладене.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 21.01.2022 посадовою особою відповідача було складено постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі серії ВМ № 00008692, відповідно до якої 20.01.2022 за адресою Н-23, км 2+998, Кіровоградська область зафіксований транспортний засіб DAF XF 95.430, ДНЗ НОМЕР_1 , рух якого відповідальною особою допущено із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України, а саме: навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 22.5% (5.407 тон).

На підставі вищевикладеного, посадова особа відповідача притягнула ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 34 000 грн, відповідно до ч. 2 ст. 132-1 КУпАП України.

Правомірність та обґрунтованість прийняття постанови від 21.01.2022 серії ВМ № 00008692 є предметом спору, який передано на вирішення суду.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що постанова у справі про адміністративне правопорушення є законною та обґрунтованою, тому підстав для її скасування немає.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відпровідно до ч.2 ст.132-1 КУпАП за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, передбачена відповідальність у вигляді накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Статтею 33 Закону України Про автомобільні дороги передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно пункту 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 за №1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Порядок фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 року № 1174 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 16.06.2021 року № 623).

Встановлені обставини справи свідчать, що відповідач ухвалюючи постанову у справі про адміністративне правопорушення від 21.01.2022 серії ВМ № 00008692 виходив з того, що позивач як особа, яка є власником транспортного засобу DAF XF 95.430, ДНЗ НОМЕР_1 допустив рух транспортного засобу із перевищенням навантаження вантажу на одиночну вісь, чим порушив вимоги ст. 22-5 ПДР України.

Як видно з інформаційної картки ГВК системою зафіксовано такі вагові параметри автомобіля: навантаження на одиночну вісь транспортного засобу вмомент вчинення правопорушення 16 407 тон, що є більшим від нормативного навантаження (11 тон) на 5 тон.

Суму надмірного навантаження на звдоєні осі транспортного засобу, з урахуванням похибки 25.2%, встановлено наступним чином: (15407 11000 16% х 16407)/11 000) х100% = 25.289%. (перевищення з урахуванням макчимальної похибки в обидві второни) / 1 000 х 100= 25,2%.

Таким чином, колегія суддів констатує правомірність визначення посадовою особою відповідача розміру навантаження на здвоєні осі автомобіля, з урахуванням параметрів встановлених в автоматичному режимі при ГВК.

Доводи позивача з приводу того, що параметри навантаження відповідачем визначено неправильно з посиланням на відомості ТТН вантажоперевізника суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими, оскільки ТТН не містить показників навантаження на осі автомобіля, отже не спростовує показників зважувальних приладів контролю.

Доводи позивача з приводу того, що він не є відповідальною за перевезення вантажу особою, відтак не повинен нести відповідальність на підставі ст. 132-1 КУпАП, адже автомобіль переданий в аренду іншій юридичній особі, суд вважає необгрунтованими з огляду на те, що відповідно до ст. 14-3 КУпАП, адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 1222, частинами другою і третьою статті 1321 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Позивачем не надано до суду доказів того, що до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу. Тому, саме позивач, як фізична особа керівник юридичної особи власника транспортного засобу (що останнім не спростовується) повинен нести відповідальність за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

При цьому, суд звертає увагу, що посилання позивача на те, що інформацію про належного відповідача повинен був внести сам користувач, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими, з огляду на таке.

Так, порядок внесення відомостей про належного користувача, затверджений постановою КМУ №1197 від 14.11.2018.

Пунктом 16 Порядку №1197 визначено право власника ТЗ на звернення до органів МВС за видачею тимчасового реєстраційного талону користувачу ТЗ, при цьому, саме на підставі вказаного тимчасового талону належний користувач звертається до сервісного центру МВС із заявою про внесення відомостей до ЄДТЗ.

Позивачем не надано суду доказів того, що ним виконано дії щодо забезпечення видачу належному користувачу тимчасового реєстраційного талону, однак останній всупереч вимогам Порядку №1197 не звертався з заявою про внесення про нього відомостей в ЄДТЗ.

Доводи позивача з приводу того, що він не є суб`єктом відповідальності за ст. 132-1 КУпАП, з огляду на те, що напівпричіп належіть ОСОБА_2 , суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими, оскільки як вже зазначалось адміністративну відповідальність за правопорушення, передбачене ст. 132-1 КУпАП несе власник транспортного засобу, а не власник напівпричіпу.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , у зв`зяку з чим, рішення суду першої інстанції слід скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 243, 308, 310, 315, 317, 321, 325 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська в адміністративній справі № 205/902/22 скасувати та прийняти нову постанову.

Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 .

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - суддя О.О. Круговий

суддя А.В. Шлай

суддя Т.С. Прокопчук