Справа № 520/5450/23
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2023-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2023 р.Справа № 520/5450/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Жигилія С.П.,

Суддів: Перцової Т.С. , Русанової В.Б. ,

за участю: секретаря судового засідання Юрченко Д.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 04.04.2023 (суддя Волошин Д.А.; м. Харків) по справі № 520/5450/23

за позовом ОСОБА_1

до Балаклійського відділу державної виконавчої служби в Ізюмському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції , Державної казначейської служби України

про визнання бездіяльності протиправною та скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту також - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Балаклійського відділу державної виконавчої служби в Ізюмському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі по тексту також відповідач-1, Балаклійський ВДВС в Ізюмському районі Харківської області), Державної казначейської служби України (далі по тексту також відповідач-2), третя особа - Головне управління ДПС у Харківській області, в якому просив суд:

- визнати бездіяльність Балаклійського відділу державної виконавчої служби в Ізюмському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з не перевірки головним державним виконавцем Дейкун О.Г. статусу судового рішення, за яким 20.10.2022 Харківським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №520/26376/21, щодо набрання ним законної сили станом на день відкриття виконавчого провадження №70967122 протиправною та стягнути з держави Україна в особі Державної казначейської служби України за рахунок Державного бюджету України шляхом списання з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 у відшкодування завданої йому протиправними рішеннями та вищезазначеною незаконною бездіяльністю Балаклійського відділу державної виконавчої служби в Ізюмському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції моральної шкоди грошову суму у розмірі 75 000 грн;

- визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №70967122 від 10.02.2023;

- визнати протиправною та скасувати постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження № 70967122 від 10.02.2023;

- визнати протиправною та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору від 10.02.2023 у ВП № 70967122;

- визнати протиправною та скасувати постанову про арешт коштів боржника від 10.02.2023 у ВП № 70967122.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 04.04.2023 закрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Балаклійського відділу державної виконавчої служби в Ізюмському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Державної казначейської служби України, третя особа - Головне управління ДПС у Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та скасування постанов в частині позовних вимог щодо визнання протиправними та скасування постанов про відкриття виконавчого провадження №70967122 від 10.02.2023, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження № 70967122 від 10.02.2023, про стягнення виконавчого збору від 10.02.2023 у ВП № 70967122; про арешт коштів боржника від 10.02.2023 у ВП № 70967122.

Позивач не погодився з вказаним судовим рішенням та подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на його ухвалення з порушенням норм процесуального права, просить суд апеляційної інстанції її скасувати.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги позивач зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення. Вказує, що само по собі винесення постанови про відкриття виконавчого провадження є незаконним, та таким, що завдало позивачу моральної шкоди внаслідок розміщення його даних в Єдиному реєстрі боржників. Крім того, на час звернення до суду з апеляційною скаргою діє постанова, у тому числі, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, за змістом якої з позивача підлягає стягненню 300 грн, адже Закон України "Про виконавче провадження" не зобов`язує виконавця скасувати таку постанову чи повернути витрати виконавчого провадження у випадку закінчення виконавчого провадження з будь-яких підстав. Таким чином, на переконання позивача, винесення відповідачем протиправних постанов, що є предметом оскарження у цій справі, внаслідок яких позивач зазнав моральної шкоди та збитків у розмірі 300 грн, свідчить про те, що повне відновлення його законних прав та інтересів неможливе без визнання оскаржуваних рішень та бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після закінчення виконавчого провадження.

Сторони в судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явились, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку. Від позивача та відповідача-1 до суду надійшли клопотання про розгляд справи без їх участі. Інші учасники справи причини неявки до суду не повідомили.

Згідно з ч. 2 ст. 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення справи, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не визнана судом обов`язковою, колегія суддів визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити, з таких підстав.

Судом встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 15.06.2022 по справі №520/26376/21 адміністративний позов Головного управління ДПС у Харківській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу - задоволено. Стягнуто до бюджету України з фізичної особи ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) суму податкового боргу в загальному розмірі 29223,52 гривень (двадцять дев`ять тисяч двісті двадцять три грн 52 коп.).

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 09.11.2022 по справі №520/26376/21 заяву Головного управління ДПС у Харківській області про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання по адміністративній справі за позовом Головного управління ДПС у Харківській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу - задоволено. Поновлено Головному управлінню ДПС у Харківській області строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа по адміністративній справі №520/26376/21 за позовом Головного управління ДПС у Харківській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 16.01.2023 по справі №520/26376/21 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.06.2022 по справі №520/26376/21 скасовано. Прийнято постанову, якою в задоволенні позову Головного управління ДПС у Харківській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу відмовлено. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області на користь ОСОБА_1 суму судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 3405 (три тисячі чотириста п`ять) грн. 00 коп.

Головним державним виконавцем Балаклійського відділу державної виконавчої служби в Ізюмському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Дейкуном О.Г. 10.02.2023 отримано заяву ГУ ДПС у Харківській області про відкриття виконавчого провадження та 10.02.2023 винесено постанови про відкриття виконавчого провадження №70967122, про розмір мінімальних витрат, про стягнення виконавчого збору та про арешт коштів боржника.

Постановою від 10.03.2023 Головним державним виконавцем Дейкуном О.Г. Балаклійського відділу державної виконавчої служби в Ізюмському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції закінчено виконавче провадження №70967122, припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення. Постановою від 10.03.2023 знято арешт з коштів ОСОБА_1 .

Постановляючи ухвалу про закриття провадження у справі в частині позовних вимог на підставі п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач-1 виправив оскаржувані позивачем порушення 10.03.2023, ще до подання позивачем зазначеного позову з вимогами про скасування постанов від 10.02.2023, та права позивача фактично є відновленими. В частині вимог позивача про скасування постанов від 10.02.2023 про розмір мінімальних витрат та про стягнення виконавчого збору по виконавчому провадженню №70967122 суд першої інстанції послався на приписи ч.7 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" за змістом якої у цьому випадку виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню, та дійшов висновку про відсутність підстав вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після виправлення відповідачем порушень.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, враховуючи межі перегляду, передбачені ст. 308 КАС України, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

За змістом ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За змістом частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Статтею 245 КАС України визначено повноваження суду при вирішенні справи.

У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини, та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю (пункт 6 частини другої статті 245 КАС України).

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

У розумінні пункту 8 частини першої статті 238 КАС у разі встановлення під час розгляду справи виправлення відповідачем оскаржуваних позивачем порушень, суд має вирішити питання можливості закриття провадження у справі. При цьому, вирішуючи зазначене питання, суд має з`ясувати, чи не призведе закриття провадження у справі до того, що законні права та інтереси позивача не будуть відновлені навіть після виправлення відповідачем оскаржуваних порушень.

Тобто, для застосування такої підстави для закриття провадження у справі необхідна сукупність певних фактів. Зокрема, оскаржувані порушення мають бути виправлені самостійно суб`єктом владних повноважень, а також мають бути відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання таких дій чи бездіяльності протиправними.

Аналогічний висновок щодо застосування пункту 8 частини першої статті 238 КАС України викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2018 року у справі № 800/369/17.

Отже, закриваючи провадження у справі на підставі п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України, суд повинен був пересвідчитися у тому, що у спірних правовідносинах відбулось повне відновлення законних прав та інтересів позивача внаслідок виправлення відповідачем оскаржуваних порушень.

Разом з тим позивач не повідомляв суд першої інстанції про повне відновлення порушених прав за захистом яких він звернувся до суду з цим позовом, а судом такі обставини не встановлені.

Натомість, звертаючись до суду з позовом, позивач наголошував на тому, що усунення порушення його прав має відбутись шляхом скасування всіх оскаржених ним постанов, а не шляхом закінчення виконавчого провадження, оскільки такі постанови винесені незаконно за скасованим на час відкриття виконавчого провадження судовим рішенням та є наслідком протиправної бездіяльності державного виконавця та не з`ясування чи набрало судове рішення, за яким видано виконавчий документ, законної сили на день відкриття виконавчого провадження. Позивач вказував, що внаслідок протиправних рішень відповідача з примусового виконання скасованого судового рішення на кошти позивача було накладено арешт, розміщено його дані в Єдиному реєстрі боржників, стягнуто виконавчий збір та витрати виконавчого провадження, що завдало позивачу моральної шкоди, обґрунтування якої наведено у позові.

Крім того, зі змісту адміністративного позову судом апеляційної інстанції встановлено, що предметом переданого на вирішення суду спору було не лише визнання протиправними та скасування постанов про відкриття виконавчого провадження № 70967122 від 10.02.2023, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження № 70967122 від 10.02.2023, про стягнення виконавчого збору від 10.02.2023 у ВП № 70967122; про арешт коштів боржника від 10.02.2023 у ВП № 70967122, а й відшкодування моральної шкоди, заподіяної вказаними рішеннями.

Водночас, вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства (ч. 5 ст. 21 КАС України).

Таким чином, в адміністративному судочинстві вимоги про відшкодування шкоди є похідними від вимог про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень і розглядаються виключно за умови наявності вимоги про вирішення публічно-правового спору. У випадку заявлення вимоги про відшкодування шкоди за відсутності вимоги про вирішення публічно-правового спору, така вимога підлягає розгляду у порядку цивільного або господарського судочинства.

При цьому, поєднувати в одному провадженні пов`язані вимоги, як-от про визнання протиправними рішення та стягнення моральної шкоди, є правом позивача.

Закриваючи провадження у справі суд першої інстанції не звернув уваги на вказані обставини та не врахував, що адміністративний позов ОСОБА_1 містить похідну вимогу про відшкодування моральної шкоди, завданої у тому числі протиправними рішеннями відповідача від 10.02.2023, яка фактично залишилася не розглянутою судом та розгляд якої можливий лише після вирішення судом вимог позивача про визнання протиправними та скасування постанов про відкриття виконавчого провадження № 70967122 від 10.02.2023, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження № 70967122 від 10.02.2023, про стягнення виконавчого збору від 10.02.2023 у ВП № 70967122; про арешт коштів боржника від 10.02.2023 у ВП № 70967122.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо закриття провадження у справі на підставі п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України, чим фактично позбавив позивача на судовий захист.

Згідно з ч.2 ст.6 КАС України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

Так, у рішенні від 04.12.1995 у справі «Беллет проти Франції» Європейський суд з прав людини зазначив, що статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлені гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ до суду був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Рішеннями Європейського суду з прав людини визначено, що право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним» (рішення у справі Bellet v. France від 4 грудня 1995 року). Для того, щоб право на доступ було ефективним, особа «повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує його права» (рішення у справах «Bellet v. France» та «Nunes Dias v. Portugal»).

Отже, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження, а тому апеляційну скаргу необхідно задовольнити.

Відповідно до ст. 320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Згідно з ч. 3 ст. 312 КАС України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції прийнята з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, та з порушенням норм процесуального права, отже підлягає скасуванню, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 312, 320, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 04.04.2023 по справі № 520/5450/23 скасувати.

Прийняти постанову, якою адміністративну справу № 520/5450/23 за позовом ОСОБА_1 до Балаклійського відділу державної виконавчої служби в Ізюмському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Державної казначейської служби України, третя особа - Головне управління ДПС у Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та скасування постанов направити до Харківського окружного адміністративного суду для продовження її розгляду в частині позовних вимог щодо визнання протиправними та скасування постанов про відкриття виконавчого провадження №70967122 від 10.02.2023, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження № 70967122 від 10.02.2023, про стягнення виконавчого збору від 10.02.2023 у ВП № 70967122; про арешт коштів боржника від 10.02.2023 у ВП № 70967122 та стягнення з держави Україна в особі Державної казначейської служби України за рахунок Державного бюджету України шляхом списання з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 у відшкодування завданої йому протиправними бездіяльністю та рішеннями Балаклійського відділу державної виконавчої служби в Ізюмському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції моральної шкоди грошову суму у розмірі 75 000 грн.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя (підпис)С.П. Жигилій
Судді(підпис) (підпис) Т.С. Перцова В.Б. Русанова