Справа № 380/6055/22
Суддя: Москаль Ростислав Миколайович
Дата ухвалення: 2023-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/6055/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2023 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Москаля Р.М. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження (в порядку письмового провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) 06.04.2022 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 (далі ВЧ НОМЕР_1 , відповідач) з такими вимогами:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у нездійсненні нарахування та невиплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з врахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди;

- стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 недоплачену суму одноразової грошової допомоги в розмірі 47632 грн. із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затв. постановою Кабінету Міністрів України №44 від 15.01.2004.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 повідомив, що проходив військову службу в Збройних Силах України. Відповідно до наказу начальника Генерального штабу Головнокомандувача Збройних Сил України від 29.10.2015 №650 звільнений з військової служби за станом здоров`я; наказом командира ВЧ НОМЕР_1 від 12.11.2015 №188 виключений із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. Позивач вказує, що грошова допомога при звільненні, передбачена статтею 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», була нарахована та виплачена з суми грошового забезпечення, котра не включала щомісячну додаткову грошову винагороду.

Ухвалою від 07.04.2022 суддя відкрив провадження в адміністративній справі за цим позовом та ухвалив розглянути цю справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та проведення судового засідання, за наявними матеріалами; цього ж дня суд постановив ухвалу, зупинив провадження у цій справі до припинення перебування військової частини НОМЕР_1 у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан. 05.06.2023, враховуючи поточну ситуацію в Львівській області (відсутність бойових дій), а також правовий висновок з цього питання, висловлений Верховним Судом в постанові №380/7845/21 від 27.02.2023, суд поновити провадження у цій справі.

Відповідач, військова частина НОМЕР_1 відзиву на позов не подала, позовних вимог не спростувала. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін в порядку частини сьомої статті 262 КАС України від учасників справи не надходило. Суд на підставі частини шостої статті 162 КАС України вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд з`ясував зміст позовних вимог, дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази, оцінив їх в сукупності та встановив такі фактичні обставини справи та відповідні правовідносини:

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) проходив військову службу в Збройних Силах України. Наказом начальника Генерального штабу Головнокомандувача Збройних Сил України №650 від 29.10.2015 звільнений з військової служби в запас за станом здоров`я; наказом командира ВЧ НОМЕР_1 №188 від 12.11.2015 з 12.11.2015 виключений із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення (а.с. 11-12).

Відповідно до довідки ВЧ НОМЕР_1 про виплату грошового забезпечення ОСОБА_1 №64/1920 від 20.11.2018 (а.с.13,14) суд встановив таке:

1) в період проходження військової служби, зокрема, з жовтня 2015 по листопад 2015 рр. позивачу виплачувалась додаткова грошова винагорода щомісяця: - за жовтень 2015 року 2617,14 грн., листопад 2015 року 3664,00 грн.;

2) одноразова грошова допомога при звільненні з військової служби нарахована та виплачена в сумі 57562,05 грн. (а.с. 13,14), при обчисленні її розміру до складу грошового забезпечення як бази нарахування не включалася виплачена позивачу додаткова грошова винагорода.

Листом №1/675 від 09.02.2022, наданому на адвокатський запит представника позивача, ВЧ НОМЕР_1 повідомила, що щомісячна додаткова грошова винагорода при нарахуванні грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 не враховувалась (а.с. 15).

При прийнятті рішення суд керується такими правовими нормами:

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII. Згідно з частиною першою статті 2 цього Закону військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, єдину систему соціального та правового захисту, гарантування військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни регулює Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII (далі Закон №2011-XII).

Відповідно до статті 9 Закону №2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

частинами другою, третьою цієї статті 9 Закону №2011-XII визначено, що до складу грошового забезпечення входять: - посадовий оклад, оклад за військовим званням; -щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); - одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі Порядок №260).

Відповідно до частини другої статті 15 Закону №2011-XII військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. Аналогічні норми містить пункт перший розділу XXXII Порядку №260.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» №1294 від 07.11.2007 (далі Постанова №1294, була чинною до 28.02.2018, тобто регулює спірні правовідносини) грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Отже, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: посадовий оклад; оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Постановою Кабінету Міністрів України «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби та внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ» №889 від 22.09.2009 (далі Постанова №889) Уряд з 1 жовтня 2010 р. встановив військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які займають посади плаваючого та льотного складу Збройних Сил, Державної прикордонної служби та льотного складу внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ, щомісячну додаткову грошову винагороду в розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення. Відповідно до цієї Постанови, в редакції, що діє з 01.01.2016 виплату зазначеної допомоги військовослужбовцям Збройних Сил розпочало з квітня 2013 року, з 1 липня 2014 р. виплата допомоги здійснюється у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення.

При вирішенні спору суд керується такими мотивами:

Відповідно до Постанови №889 щомісячна додаткова грошова винагорода надається військовослужбовцю в розмірі, що не перевищує його місячне грошове забезпечення, котре, відповідно до положень статті 9 Закону №2011-XII та Постанови КМУ №1294 складається з таких складових: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

При звільненні з військової служби ОСОБА_1 нарахована та виплачена одноразова грошова допомога при звільненні з військової служби в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, що склала 57562,05 грн. (а.с. 14). При цьому відповідач, проводячи розрахунок розміру цієї допомоги, використав як базу для її нарахування суму грошового забезпечення ОСОБА_1 , яка не включала в себе таку складову виплаченого позивачу грошового забезпечення як щомісячна додаткова грошова винагорода.

За обставин цієї справи для ОСОБА_1 як військовослужбовця ЗСУ за контрактом щомісячна додаткова грошова винагорода на підставі Постанови №889 в розумінні положень статті 9 Закону №2011-ХІІ та Постанови №1294 була одним із підвидів щомісячного додаткового виду грошового забезпечення, оскільки:

- виплачувалася щомісяця;

- мала фіксований розмір у відсотковому відношенні до окладу;

- фактично тільки зростала (з 2617,14 грн. до 3664,00 грн.);

- складала істотну частину фактичного заробітку військовослужбовця.

Отже, ця винагорода не може вважатись одноразовою чи такою, що носить тимчасовий характер, тому відповідні доводи відповідача є очевидно хибними.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України суд при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 10.11.2021 у справі №825/997/17 вказала таке:

[… 58. Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі №522/2738/17, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: 1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

59. 22 вересня 2010 року Кабінет Міністрів України як вищий орган у системі органів виконавчої влади прийняв постанову, якою з 01 жовтня 2010 року установив щомісячну додаткову грошову винагороду. Як слідує зі змісту подальших змін до цієї постанови, перелік військовослужбовців та інших осіб, яким відповідно до пункту 1 цієї постанови встановлювалася винагорода, розширено.

60. Зі змісту постанови №889 слідує, що щомісячна додаткова грошова винагорода відповідає ознакам щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, оскільки є щомісячною та має постійний характер.

61. Віднесення зазначеної винагороди до щомісячних видів грошового забезпечення також підтверджено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 522/2738/17.

Водночас Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що склад учасників справи, а також предмет позовних вимог у зазначеній справі та справі, що розглядається, не є аналогічними, що, своєю чергою, зумовило необхідність вирішення правового питання та розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 825/997/17.

62. Відповідно до змісту Положення про Міністерство оборони України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 671 (у редакції, чинній на час затвердження Інструкції № 550), одним з основних завдань Міністерства оборони України як центрального органу виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України, було встановлення порядку грошового забезпечення.

63. Зазначене повноваження Міністерства оборони України корелює із пунктами 1 інструкцій № 550 та 595.

64. Водночас Велика Палата Верховного Суду наголошує, що встановлення підзаконним нормативно правовим актом порядку та умов виплати щомісячної додаткової грошової винагороди не може звужувати чи заперечувати права на отримання такої винагороди, встановленого актом вищої юридичної сили.

65. Ієрархічні колізії нормативно-правових актів долаються шляхом застосування норми, яка закріплена в нормативно-правовому акті, що має вищу юридичну силу.

66. Враховуючи правове регулювання спірних правовідносин, застосуванню підлягають норми Закону № 2011-ХІІ та постанови № 889, а не інструкцій № 595 та 550.

67. Нормами Закону № 2011-ХІІ також встановлено право військовослужбовців на виплату одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби.

68. З наведених вище мотивів до спірних правовідносин не підлягають застосуванню норми Інструкції № 260 в частині обмеження включення до грошового забезпечення, з якого нараховується одноразова грошова допомога, щомісячної додаткової грошової винагороди.

69. Відтак щомісячна додаткова грошова винагорода входить до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з якого обчислюється одноразова грошова допомога при звільненні з військової служби.

70. З огляду на викладене Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне відступити від висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених Верховним Судом України в постановах від 04 листопада 2014 року у справі № 21-473а14, від 03 березня 2015 року у справі № 21-32а15 та від 19 травня 2015 року у справі № 21-466а15 ].

Враховуючи наведені вище висновки касаційного суду, до спірних правовідносин на підставі статті 7 КАС України слід застосовувати норми Закону №2011-ХІІ та Постанови № 889. Як наслідок такого правозастосування сума щомісячної додаткової грошової винагороди повинна включатися до складу грошового забезпечення військовослужбовця, з якого розраховується одноразова грошова допомога при звільненні.

Отже, відповідач протиправно не включив суму щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою №889, до складу грошового забезпечення, що було базою для обчислення (нарахування) позивачу розміру одноразової грошової допомоги при звільненні. Як наслідок, така допомога нарахована та виплачена у заниженому розмірі. Ефективним способом відновлення порушених протиправними діями відповідача прав позивача є спонукання (зобов`язання) військової частини НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 суми одноразової грошової допомоги при звільненні, шляхом включення суми щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою №889 за відповідний місяць, до складу грошового забезпечення позивача, з якого обчислюється одноразова грошова допомога при звільненні.

У цій справі перевіряє правомірність дій/бездіяльності відповідача щодо визначення розміру грошового забезпечення, з якого позивачу обчислювалася та виплачувалася одноразова допомога при звільненні та з метою поновлення порушених прав позивача приймає рішення зобов`язального характеру (про спонукання відповідача провести перерахунок суми допомоги). Водночас суд не бачить підстав для того, щоб замість відповідача проводити відповідні обчислення та визначати конкретну суму допомоги, яка була недоплачена позивачу, оскільки з цього питання спір між сторонами відсутній. Тому в цій частині позовних вимог слід відмовити з мотивів їх безпідставності.

Щодо виплати одноразової грошової допомоги при звільненні одночасною з компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 44 від 15.01.2004 (далі Порядок №44), суд враховує таке:

відповідно до Порядку №44 грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, поліцейського або є особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції, Національного антикорупційного бюро, Державного бюро розслідувань, співробітникам Служби судової охорони, а також особам, звільненим із служби, для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби. Виплата грошової компенсації військовослужбовцям, поліцейським та особам рядового і начальницького складу здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення. Грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення. Відповідно до пункту 1 частини 6 статті 246 КАС України у разі необхідності в резолютивній частині рішення також вказується про порядок і строк виконання рішення. Суд встановлює, що при перерахунку та виплаті ОСОБА_1 сум одноразової грошової допомоги при звільненні та утриманні з цієї суми передбачених законодавством податків та зборів відповідачу слід одночасно здійснити компенсацію сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 44 від 15.01.2004.

Керуючись ст.ст. 9, 19-20, 22, 25-26, 90, 139, 229, 241-246, 250, 251, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити адміністративний позов частково.

Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 , які полягають у виключенні щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних сил, Державної прикордонної служби, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справах осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій» зі складу грошового забезпечення, з розміру якого ОСОБА_1 обчислена та виплачена одноразова грошова допомога при звільненні зі служби в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_3 ):

- здійснити перерахунок виплаченої ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, включивши суму передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних сил, Державної прикордонної служби, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справах осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій» щомісячної додаткової грошової винагороди за відповідний місяць до складу грошового забезпечення військовослужбовця, з якого обчислюється її розмір;

- виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) перераховану суму одноразової грошової допомоги при звільненні, за вирахуванням раніше виплаченої суми допомоги.

Встановити, що при виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні та утриманні з цієї суми передбачених законодавством податків та зборів відповідачу слід одночасно здійснити компенсацію сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №44 від 15.01.2004.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення до суду апеляційної інстанції. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Москаль Р.М.