Справа № 140/2427/23
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2023-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2023 рокуЛьвівСправа № 140/2427/23 пров. № А/857/5670/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.,

суддів Довгополова О.М., Гудима Л.Я.,

з участю секретаря судового засідання Скрутень Х.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Другого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 13 березня 2023 року у справі № 140/2427/23 (головуюча суддя Плахтій Н.Б., час ухвалення: 15 год. 39 хв., м. Луцьк, повний текст рішення складений 13 березня 2023 року) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Другого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

20 лютого 2023 року ОСОБА_1 звернувся із позовом до Другого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), в якому просив: а) визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиконання вироку Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18.01.2018 в частині спеціальної конфіскації вилученого майна та грошових коштів згідно виконавчого листа від 02.08.2018 №161/13271/16-к та не виключення його (позивача) з Єдиного реєстру боржників;

б) зобов`язати відповідача виконати вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18.01.2018 в частині спеціальної конфіскації вилученого майна та грошових коштів згідно виконавчого листа від 02.08.2018 №161/13271/16-к та виключити ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників як боржника у виконавчому провадженні №57678483.

Рішенням від 13 березня 2023 року Волинський окружний адміністративний суд позовні вимоги задовольнив частково.

Зобов`язав Другий відділ Державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) виключити ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників.

В задоволенні решти позовних вимог суд відмовив.

Також суд стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Другого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 286,29 грн.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Другий відділ державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції подав апеляційну скаргу, оскільки вважає, що рішення прийняте з порушенням норм процесуального права та з неправильним застосуванням норм матеріального права.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що вичерпний перелік підстав для виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників визначений частиною сьомою статті 9 Закону України ,,Про виконавче провадження.

Відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 Закону України ,,Про виконавче провадження або постанови, передбаченої частиною четвертою статті 40 цього Закону, чи в день встановлення виконавцем факту відсутності заборгованості за виконавчим документом про стягнення періодичних платежів.

Таким чином, відсутні передбачені законодавством підстави для виключення позивача з Єдиного реєстру боржників.

З огляду на викладене, відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Позивач ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому спростовує доводи відповідача про невідповідність рішення суду першої інстанції нормам матеріального та процесуального права.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційного суду підтримав вимоги апеляційної скарги та просить їх задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача заперечив вимоги апеляційної скарги та просить залишити скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Апеляційний суд за клопотанням представника відповідача допустив процесуальне правонаступництво та замінив відповідача - Другий відділ державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) на належного відповідача Відділ державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скарга не належить до задоволення з таких підстав.

Суд першої інстанції встановив та підтверджується матеріалами справи, що вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18.01.2018 у справі №161/13271/16-к ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 203 КК України, та йому призначене покарання у виді штрафу у розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170000,00 грн, із застосуванням спеціальної конфіскації до вилученого майна (грального обладнання, мобільних телефонів) та грошових коштів.

02.08.2018 на виконання вироку Луцький міськрайонний суд Волинської області видав виконавчий лист щодо застосування до ОСОБА_1 спеціальної конфіскації до вилученого майна та грошових коштів.

14.11.2018 державний виконавець Другого ВДВС відкрив виконавче провадження №57678483 з виконання зазначеного виконавчого листа.

З огляду на відкриття виконавчого провадження №57678483 відомості про боржника ОСОБА_1 були внесені до Єдиного реєстру боржників.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що в разі відсутності у особи невиконаних майнових зобов`язань та необхідності збереження її майна з метою виконання зобов`язання за рішенням суду така особа не повинна перебувати в Єдиному реєстрі боржників з огляду на мету його ведення.

За таких обставин, на думку суду першої інстанції, оскільки у ОСОБА_1 відсутні зобов`язання щодо вчинення дій, спрямованих на виконання вироку суду в частині спеціальної конфіскації, а такі зобов`язання покладені виключно на орган державної виконавчої служби, позивач не може бути боржником у контексті частини другої статті 15 Закону 1404-VIII.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та рішенню суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 1 Закону України від 2 червня 2016 року № 1404-VIII ,,Про виконавче провадження (далі Закон № 1404-VIII) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до приписів частин першої та другої статті 9 Закону № 1404-VIII Єдиний реєстр боржників систематизована база даних про боржників, що є складовою автоматизованої системи виконавчого провадження та ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна. Відомості про боржників, є відкритими та розміщуються на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України.

За змістом частини сьомої статті 9 Закону № 1404-VIII відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 цього Закону або повернення виконавчого документа до суду на підставі статті 38 цього Закону чи в день встановлення виконавцем факту відсутності заборгованості за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів.

Частинами першою, другою статті 15 Закону № 1404-VIII передбачено, що сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Згідно з частиною першою статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 1 частини другої статті 18 Закону № 1404-VIII врегульовано, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до частини третьої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Механізм функціонування автоматизованої системи виконавчого провадження визначає Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 05 серпня 2016 року № 24321/5 (далі - Положення № 2432/5).

Згідно з пунктом 2 Положення №2432/5 Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень - це окремий спецрозділ, який є архівною складовою частиною Системи та містить відомості про виконавчі провадження, зареєстровані до запровадження Системи, відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 20 травня 2003 року № 43/5 про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21 травня 2003 року за №388/7709, наказу Міністерства юстиції України від 28 квітня 2015 року № 614/5 ,,Про затвердження Тимчасового порядку автоматичного розподілу виконавчих документів між державними виконавцями і контролю строків виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 квітня 2015 року за № 478/26923.

Єдиний реєстр боржників - це систематизована база даних про боржників, що є складовою Системи та ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна.

Відповідно до пунктів 1, 2, 4, 6 Розділу X Положення №2432/5 Єдиний реєстр боржників формується з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна.

Система забезпечує обробку даних про боржника та вносить відомості про нього до Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження, крім боржників, визначених пунктом 4 цього розділу.

В Єдиному реєстрі боржників міститься інформація щодо боржників, відносно яких виконавчі провадження зареєстровані в Системі після впровадження Єдиного реєстру боржників та боржників за виконавчими провадженнями про стягнення періодичних платежів (аліментів) за наявності заборгованості з відповідних платежів понад три місяці.

Не підлягають внесенню до Єдиного реєстру боржників відомості про боржників: які є державними органами, органами місцевого самоврядування; які не мають заборгованості за виконавчим документом про стягнення періодичних платежів більше трьох місяців; за рішенням немайнового характеру (крім рішень про встановлення побачення з дитиною та про усунення перешкод у побаченні з дитиною, під час виконання яких винесено постанову про накладення штрафу на боржника).

Система виключає відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови: - про закінчення виконавчого провадження згідно зі статтею 39 Закону № 1404-VIII ; - про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 Закону України ,,Про виконавче провадження; - про скасування заходів примусового виконання за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів.

У день встановлення факту відсутності заборгованості за виконавчим документом про стягнення періодичних платежів виконавець зобов`язаний винести постанову про скасування заходів примусового виконання.

Аналіз наведених законодавчих положень дає підстави для висновку, що чинним законодавством визначений вичерпний перелік підстав, за яких відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників.

Відтак, виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників повинно бути наслідком фактичного виконання вироку суду в частині спеціальної конфіскації бурштину, за яким видано виконавчий лист.

Вчинення дій з виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників можливе лише за умови настання певних обставин, які визначено Законом № 1404-VIII , як підстави для таких дій.

Виходячи зі змісту Положення №2432/5 мета ведення Єдиного реєстру боржників полягає саме в оприлюдненні в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна.

З матеріалів справи апеляційний суд вбачає, що позивач ОСОБА_1 внесений до Єдиного реєстру боржників з огляду на відкриття Другим ВДВС 14.11.2018 виконавчого провадження з виконання виконавчого листа, виданого Луцьким міськрайонним судом Волинської області 02.08.2018 у справі №161/13271/16-к, про застосування за вироком суду у даній справі від 18.01.2018 спеціальної конфіскації до вилученого майна та грошових коштів.

Таким чином, обов`язок щодо виконання вироку суду в частині спеціальної конфіскації вилученого майна та грошових коштів виконавчим документом покладений на ОСОБА_1 боржника.

Однак в силу вимог частини першої статті 62 Закону № 1404-VIII виконання рішень про конфіскацію майна здійснюється органами державної виконавчої служби в порядку, встановленому цим Законом.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанції про те, що відповідні дії на виконання рішення суду щодо конфіскації майна повинен вчинити виключно орган державної виконавчої служби.

Суд першої інстанції слушно зауважив, що у позивача відсутні зобов`язання щодо вчинення дій, спрямованих на виконання рішення в частині конфіскації майна і безпосереднє виконання рішення в цій частині не залежить від його волі, оскільки він не має правових підстав розпорядитися конфіскованим майном, що вилучене в нього в межах кримінального провадження, в тому числі здійснити його відчуження, та взагалі не має до нього доступу.

Матеріали виконавчого провадження №57678483 свідчать, що державним виконавцем вчинялись і досі вчиняються дії щодо реалізації конфіскованого майна відповідно до Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2831/5, зокрема, щодо проведення оцінки конфіскованого майна, виставлення його на електронні торги шляхом подання відповідних заявок Волинській філії державного підприємства ,,СЕТАМ, проте станом на дату розгляду справи судом такі дії не призвели до повного виконання рішення щодо конфіскації майна.

Окрім того, суд першої інстанції встановив, що інших зобов`язань за вироком суду, зокрема, щодо сплати штрафу в сумі 170000,00 грн ОСОБА_1 не має, позаяк даний штраф ним сплачено, що підтверджується квитанціями №№79, 81 від 21.08.2018, а тому законність постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 14.11.2018 №57678483, у якій ОСОБА_1 є боржником у виконавчому провадженні, не викликає сумнівів.

Таким чином, у ОСОБА_1 відсутні зобов`язання щодо вчинення дій, спрямованих на виконання вироку в частині конфіскації майна і подальше його виконання не залежать від волі позивача.

Мета ведення Єдиного реєстру боржників полягає саме в оприлюдненні в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна.

Оскільки у ОСОБА_1 відсутні зобов`язання щодо вчинення дій, спрямованих на виконання вироку в частині конфіскації майна, а такі зобов`язання покладені виключно на орган виконавчої служби, колегія суддів дійшла переконання, що позивач не може бути боржником у контексті частини другої статті 15 Закону № 1404-VIII.

Наявність інформації щодо позивача в Єдиному реєстрі боржників, при відсутності положень законодавства про можливість її виключення у зв`язку з неможливістю органу виконавчої служби реально виконати вирок у частині конфіскації на стадії відкритого виконавчого провадження, не є пропорційним заявленій в законодавстві легітимній меті.

Виходячи з принципу юридичної визначеності, як складової частини поняття верховенства права, враховуючи відсутність у позивача реального обов`язку виконання вироку при наявності такого обов`язку виключно у органу виконавчої служби, який останній не виконує через свої внутрішні перепони, права позивача не повинні обмежуватись шляхом наявності відомостей про нього в Єдиному реєстрі боржників. При цьому, такі відомості не відповідають дійсним обставинам (заборгованість відсутня).

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо необхідності виключення з Єдиного реєстру боржників відомостей щодо позивача.

При цьому, суд першої інстанції мотивовано зазначив, що можливість виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників на підставі судового рішення прямо передбачена пунктом 23 Розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5.

Також суд першої інстанції аргументовано відмовив у задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача в частині невиконання вироку суду щодо спеціальної конфіскації вилученого майна та грошових коштів, оскільки таке невиконання зумовлене не реалізацією майна на електронних торгах, що в свою чергу не залежить від волі державного виконавця.

Наведені обставини спростовують доводи апеляційної скарги про невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Інші, зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства (КАС) України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційних скарг їх не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись ч.3 ст. 243, ст. 310, п. 1 ч. 1 ст.315, ст. ст. 316, 321, 322 , 325, 328329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу Другого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 13 березня 2023 року у справі № 140/2427/23 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції лише у випадках, передбачених частиною 4 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя В. В. Святецький
судді Л. Я. Гудим
О. М. Довгополов
Повне судове рішення складено 21.06.2023.