Справа № 682/1199/23
Суддя: Мотонок Т. Я.
Дата ухвалення: 2023-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 682/1199/23
Провадження № 2-а/682/14/2023
У Х В А Л А

23 червня 2023 року

Славутський міськрайонний суд

Хмельницької області у складі:

головуючого судді Мотонок Т.Я.,

секретаря судових засідань Мелашенко О.В.,

скаржника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справі скаргу ОСОБА_1 на дії Славутського відділу ДВС у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання незаконною та скасування постанови державного виконавця про відкриття провадження,

в с т а н о в и в:

19.04.2023 року до суду надійшла скарга ОСОБА_1 на дії Славутського відділу ДВС у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання незаконною та скасування постанови виконавця.

В обґрунтування поданої скарги вказано, що скаржника, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у справі № 682/934/21 від 17.05.2021 року, яка набрала законної сили 28.05.2021 року. На виконання постанови суду у справі 682/934/21 скаржником оплачено суму штрафу повністю, згідно квитанцій, копії яких додаються до даної скарги. Несподіванкою для скаржника стала наявність виконавчого провадження 71062116, що відкрите Славутським відділом ДВС у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління МЮ (м.Київ). ОСОБА_1 . Відповідно до ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документу в т.ч. за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Статтею 12 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено наступні строки для пред`явлення виконавчих документів до виконання: посвідчення комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, - протягом трьох місяців, введення в Україні воєнного стану будь-яких змін до ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» не передбачає. На думку скаржника, строк пред`явлення до виконання постанови у справі № 682/934/21 витік ще 28.08.2021 року, тобто ще до моменту оголошення воєнного стану. Пред`явлення до примусового виконання постанови у справі 682/934/21, якою на скаржника накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. разом із стягненням виконавчого збору в сумі 1700 грн., та яка ним є виконаною в добровільному порядку, є зовсім несправедливим надмірним тягарем.

Згідно отриманої скаржником постанови державного виконавця, провадження виконавцем було відкрито 17.02.2023 року, однак він отримав її лише 24.02.2023 і лише тоді ознайомився із суттю документа, на підставі якого відкрито виконавче провадження 24.02.2023 року.

Тобто виконавець не мав права приймати від особи, яка пред`явила до виконання постанову 682/934/21 до примусового виконання та відповідно виносити постанову про відкриття виконавчого провадження, оскільки стягувачем пропущено строк пред`явлення постанови до примусового виконання та через те, що ОСОБА_1 сплатив всі штрафи.

За таких обставин скаржник звернувся до суду та просив визнати незаконною та скасувати постанову від 17.02.2023 про відкриття виконавчого провадження № 71062116 про стягнення з ОСОБА_1 штрафу в сумі 17000 грн. згідно постанови № 682/934/213, що винесена головним державним виконавцем Славутського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Власюком А.В.

Ухвалою суду від 12.05.2023 дану скаргу прийнято до провадження та призначено судове засідання на 23.05.2023.

23.05.2023 розгляд справи не відбувався у зв`язку із знеструмленням електромережі суду, що вплинули на безперебійність та функціонування автоматизованої системи. Розгляд справи відкладено на 12.06.2023 року.

12.06.2023 року в судовому засіданні за участі скаржника ОСОБА_1 , державний виконавець Власюк А.В. заперечував проти задоволення скарги. Повідомив, що після повторного надходження до виконавчої служби постанови Славутського міськрайонного суду від 18.05.2021 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. ним в межах Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яка була направлена боржнику ОСОБА_1 та ним особисто отримана. В зазначеній постанові боржнику було роз`яснено його обов`язок протягом 5 днів подати декларацію про доходи та майно, а також попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації. Після відкриття виконавчого провадження боржник до органу ДВС не з`явився, про виконання ним судового рішення не повідомив, оригіналів квитанцій не надав, тому виконавець вважає свої дії законними, а скаргу необґрунтованою.

12.06.2023 розгляд справи було відкладено на 21.06.2023 у зв`язку із витребування у Славутського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) матеріалів виконавчого провадження № 65637730.

В судовому засіданні 21.06.2023 скаржник ОСОБА_1 подану скаргу підтримав. Повідомив, що після винесення постанови Славутського міськрайонного суду від 18.05.2021 ним добровільно частково (по мірі матеріальної можливості) сплачувався визначений судом штраф. Скаржник вважав, що суд та органи ДВС відстежують виконання постанови, тому не повідомляв нікого про оплату ним штрафу. Для нього було несподіванкою отримати постанову про відкриття виконавчого провадження, оскільки на той момент постанова суду була ним виконана повністю: штраф був сплачений в повному обсязі. Після отримання постанови про відкриття виконавчого провадження він до державного виконавця не звертався, про виконання рішення суду не повідомляв, а одразу вирішив проконсультуватись із адвокатом, який і порадив йому оскаржити дії державного виконавця.

21.06.2023 державний виконавець Власюк А.В., будучи належним чином повідомлений про час та дату розгляду справи, до суду не з`явився.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що постановою Славутського міськрайонного суду від 17.05.2021 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

01.06.2021 зазначена постанова була направлена до Славутського міськрайонного відділу ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) для виконання.

06.03.2023 відкрито виконавче провадження з примусового виконання постанови Славутського міськрайонного суду від 17.05.2021 № 682/934/21.

13.12.2022 у виконавчому провадженні № 65637730 виконавчий документ постанову № 682/934/21 повернуто стягувачу (Славутський міськрайонний суд) на підставі п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Згідно постанови, виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання повторно в строк до 13.03.2023.

06.02.2023 Славутський міськрайонний суд повторно надіслав до Славутського міськрайонного відділу ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) на примусове виконання постанову від 17.05.2021 № 682/934/21 відносно ОСОБА_1 ..

17.02.2023 державним виконавцем Славутського відділу ДВС у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Власюком А.В. відкрито виконавче провадження № 71062116 з примусового виконання постанови Славутського міськрайонного суду у справі № 682/934/21. Зазначена постанова була отримана ОСОБА_1 24.02.2023, про що свідчить поштова відмітка на конверті.

Скаржником ОСОБА_1 до матеріалів скарги додано копії квитанцій про сплату штрафу, визначеного судом: 30.11.2021 на суму 1010 грн., 19.05.2021 на суму 1000 грн.; 09.03.2023 на суму 4925 грн.; 03.06.2021 на суму 1040 грн.; 17.12.2021 на суму 500 грн.; 23.02.2022 на суму 3960 грн.; від 26.08.2021 на суму 90 грн.; 10.01.2022 на суму 2935 грн.; 30.09.2021 на суму 540 грн.; 29.07.2021 на суму 1000 грн.

Надаючи правову оцінку зазначеним обставинам, суд враховує наступне.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ст. 2 Закону, виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 2 Закону, відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

Вимогами статті 18 Закону визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону, копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону, виконавчий документ повертається стягувачу, якщо: боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку із втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку.

Частиною 5 ст. 37 Закону визначено, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону, крім випадків, коли виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, незалежно від дати укладення такої угоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як вбачається із зазначено вище постанови Славутського міськрайонного суду від 17.05.2021 ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Із зазначеної постанови також вбачається, що порушник був присутній в судовому засіданні під час розгляду даної справи та був ознайомлений із судовим рішенням.

Оскільки після набрання постановою законної сили суд не мав відомостей про добровільне виконання правопорушником судового рішення, вказана вище постанова суду була направлена на примусове виконання до Славутського міськрайонного відділу ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), у зв`язку із чим було відкрито виконавче провадження № 65637730, в межах якого державним виконавцем проводились відповідні виконавчі дії. 13.12.2022 у виконавчому провадженні № 65637730 виконавчий документ постанову № 682/934/21 повернуто стягувачу (Славутський міськрайонний суд) на підставі п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Після повторного направлення зазначеної постанови на примусове виконання постанова про відкриття виконавчого провадження № 71032116 була направлена ОСОБА_1 та ним отримана, що підтверджується як і матеріалами справи, так і поясненнями ОСОБА_1 .

Після отримання скаржником постанови про відкриття виконавчого провадження останній не висловив своїх заперечень державному виконавцеві щодо відкриття виконавчого провадження, до відділу виконавчої служби не з`явився, квитанцій, які підтверджують сплату ним штрафу, не надав. Його пасивна поведінка призвела до повторного направлення постанови суду для примусового виконання та, як результат, відкриття виконавчого провадження на підставі спірної постанови.

Щодо тверджень скаржника про те, що стягувачем пропущено строки для пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання, суд звертає увагу на таке.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Постанова суду від 18.05.2021, що набрала законної сили, була надіслана Славутським міськрайонним судом до Славутського міськрайонного відділу ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) 01.06.2021, тобто в межах встановленого законом строку. В подальшому, після повернення виконавчого документа стягувачу постановою від 13.12.2022, яка була отримана судом 10.01.2023, зазначена постанова була повторно направлена на виконання до органу ДВС 06.02.2023 в межах строку, визначеного постановою державного виконавця від 13.12.2023, тобто до 13.03.2023.

За таких обставин, суд не вважає, що стягувачем було порушено строки пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання.

Адміністративне судочинство спрямоване на захист порушених прав осіб саме у сфері публічно-правових відносин, тобто для задоволення скарги суд повинен установити, що у зв`язку з прийняттям рішення чи вчиненням владно-управлінських дій суб`єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи охоронювані законом інтереси позивача.

Аналізуючи вищевикладене та беручи до уваги наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності, враховуючи те, що скаржнику було відомо про існування постанови суду про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу та про наявність відкритого виконавчого провадження, однак жодних активний дій щодо повідомлення ним органу ДВС про добровільне в повному обсязі виконання постанови суду від 18.05.2021 не вчинив, до державного виконавця не звернувся, суд дійшов висновку, що вимоги скаржника ОСОБА_1 не є обґрунтованими, у зв`язку із чим у задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 2, 14, 241-243, 248, ст.ст. 293, 294, 295 КАС України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії Славутського відділу ДВС у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання незаконною та скасування постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного протягом 15 днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому копія ухвали не була вручена в день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складено та проголошено: 23.06.2023 року .

Суддя Мотонок Т. Я.