Справа № 440/10961/21
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2023-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2023 р.Справа № 440/10961/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Любчич Л.В.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Спаскіна О.А. ,

за участю секретаря судового засідання Токар А.В.

представника позивача

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду в режимі відеоконференції адміністративну справу за апеляційною скаргою Кременчуцького ліцею №11 "Гарант" Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16.02.2022, головуючий суддя І інстанції: А.О. Чеснокова, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, повний текст складено 29.03.22 по справі №440/10961/21

за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області

до Кременчуцького ліцея №11 "Гарант" Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області третя особа Кременчуцька міська рада Кременчуцького району Полтавської області

про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю),

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2021 року Головне Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області (надалі - ГУ ДСНС у Полтавській області, позивач, контролюючий орган), звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Кременчуцького ліцею №11 "Гарант" Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області (надалі відповідач, Ліцей №11 «Гарант», апелянт), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Кременчуцька міська рада Кременчуцького району Полтавської області (надалі також Кременчуцька МР) в якому просив застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді повного зупинення експлуатації будівлі за адресою: вулиця Першотравнева, будинок 53, місто Кременчук, Полтавський район, Полтавська область, - до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної безпеки.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2022 року адміністративний позов ГУ ДСНС у Полтавській області задоволено.

Застосовано до Ліцею №11 «Гарант» заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації будівлі Ліцея №11 «Гарант» за адресою: вул. Першотравнева, 53, м. Кременчук, Полтавська область, до повного усунення порушень вимог пожежної безпеки, зафіксованих у пунктах № 1, 2, 3, 4, 5, 6 опису виявлених порушень вимог законодавства Акта, складеного за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки, від 17 червня 2021 року № 40.

Встановлено Ліцею №11 «Гарант» наступний порядок і спосіб виконання судового рішення - заборонити використання будівлі Ліцея №11 «Гарант» за адресою: вул. Першотравнева, 53, м. Кременчук, Полтавська область, 39600; не допускати у будівлю людей, крім тих, що вживають заходи щодо усунення порушень вимог пожежної безпеки та зобов`язати відключити будівлю Кременчуцького ліцею № 11 "Гарант" Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від електропостачання.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач Ліцей №11 «Гарант» подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування фактичних обставин справи просив скасувати оскаржуване судове рішення в частині задоволених позовних вимог та ухвалити постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначив, що вважає необґрунтованим встановлення порушення п. 1.2 розділу V Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених Наказ Міністерства внутрішніх справ України 30.12.2014 № 1417, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 05 березня 2015 р. за № 252/26697 (надалі - ППБУ) та ДБН В.2.5-56-2014 у вигляді «Приміщення ліцею не обладнано системами пожежної сигналізації та керування евакуюванням людей (в частині систем оповіщення про пожежу та покажчиків напрямку евакуювання)», оскільки, на його думку, вказані нормативні акти були прийняті після завершення будівництва будівлі відповідача, а тому до спірних правовідносин є незастосовними. Також вказує, що у відповідача є інша система оповіщення, що не заборонено ДБН В.2.5-56-2014. Стверджує, що наданими до суду першої інстанції документами підтверджується усунення другого порушення, яке також було підставою для ухвалення спірного судового рішення. Щодо порушення п. 2.16 розділу ІІІ ППБУ стверджує, що не усі, а лише частина вікон мала глухі грати. Стосовно порушень п. 2.37 розділу ІІІ ППБУ зазначає, що існує лише заборона знімати двері у вестибюлів, холів, тамбурів і сходових клітин, проте за технічним паспортом будівлі у цих містах двері взагалі не передбачені. Щодо порушення п. 1.2 розділу V ППБУ стверджує про усунення вказаного порушення. У зв`язку з чим вважає, що відповідачем були усунуті усі порушення. Судом першої інстанції не прийнято до уваги співмірність заявлених заходів реагування відносно мети його застосування. Посилається на порушення права на освіту дітей, у випадку закриття ліцею. Також покликався на судове рішення у справі №816/4755/15, яким у задоволенні позову органу ДСНС про застосування заходів реагування відмовлено, в тому числі щодо порушення у вигляді не обладнання приміщення автоматичною пожежною сигналізацією.

ГУ ДСНС у Полтавській області не погодилося з доводами апеляційної скарги та подало відзив, в якому посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції просило залишити його без змін, а скаргу без задоволення.

Представник відповідача до суду не з`явилась та неодноразово подавала клопотання про перенесення судових засідань, які було задавлено судом з метою забезпечення її участі у справі.

Згідно з положеннями ч. 1, 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, вислухавши суддюдоповідача, представників позивача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які сторони посилаються в апеляційній скарзі та відзиві на неї дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено обставини, які не оспорено сторонами.

На підставі наказу начальника ГУ ДСНС України в Полтавській області 04 червня 2021 року (з основної діяльності) № 164, яким зокрема було передбачено у період з 07 червня по 08 червня 2021 року провести позапланову перевірку Кременчуцького ліцею № 11 «Гарант» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області за адресою: Полтавська область, місто Кременчук, вулиця Першотравнева, будинок 53, з метою контролю за виконанням припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки від 29.07.2020 № 224.

На виконання вимог вказаного наказу 10 червня 2021 року було підготовлено посвідчення на проведення заходу державного нагляду (контролю) за № 12, яке перед початком перевірки 14 червня 2021 року особисто під підпис було вручене директору Кременчуцького ліцею № 11 «Гарант» ОСОБА_1 .

У період з 14 по 17 червня 2021 року уповноваженими на перевірку посадовими особами Кременчуцького районного управління Головного управління ДСНС України у Полтавській області було здійснено позапланову перевірку Кременчуцького ліцею № 11 «Гарант» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області за адресою: 39600, Полтавська область, місто Кременчук, вулиця Першотравнева, будинок 53.

17 червня 2021 року був оформлений Акт, складений за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки № 40, (далі - Акт № 40) та Припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки від 17.06.2021 № 31, які того дня були вручені під підпис директору Кременчуцького ліцею № 11 «Гарант» Биковій Н. О.

Заперечень або зауважень щодо змісту вказаного Акту № 40 з боку директора Кременчуцького ліцею № 11 «Гарант» Бикової Н.О. не надходило, про що свідчить відповідний запис, зроблений у розділі «Пояснення, зауваження або заперечення щодо проведеного заходу державного нагляду (контролю) та складеного акту перевірки» вказаного Акту № 40.

Описом виявлених порушень вищезазначеного Акту № 40 серед інших порушень зафіксовані порушення вимог пожежної безпеки, які мають місце у будівлі Кременчуцького ліцею № 11 «Гарант» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області за адресою: 39600. Полтавська область, місто Кременчук, вулиця Першотравнева, будинок 53, 1 а саме:

1. Приміщення ліцею не обладнано системами пожежної сигналізації та керування евакуюванням людей (в частині систем оповіщення про пожежу та покажчиків напрямку евакуювання);

2. Для оздоблення стін на шляхах евакуації в тамбурі виходу з будівлі на 1-му поверсі, в сходовій клітині 1-го та 2-го поверхів застосовані матеріали з невідомими показниками щодо горючості, займистості, димоутворювальної здатності та токсичності продуктів згоряння;

3. На вікнах навчального закладу та на вікнах майстерні встановлені глухі грати;

4. Відсутні двері на виходах 2-го та 3-го поверхів будівлі до сходових кліток;

5. Плани (схеми) евакуації людей в навчальному закладі на випадок пожежі потребують коригування та приведення у відповідність до вимог ДСТУ 7313-2013;

6. Приміщення закладу не в повній мірі забезпечені вогнегасниками з наступного розрахунку: на кожному поверсі повинно бути не менше двох переносних порошкових вогнегасників з масою заряду вогнегасної речовини 5 кг і більше (при площі поверху більше 100 м2 кількість вогнегасників приймається з розрахунку 1 кг вогнегасної речовини на кожні 10 м2 площі підлоги); крім того, слід передбачати по одному газовому вогнегаснику з величиною заряду вогнегасної речовини 3 кг і більше на 20 м2 площі підлоги в офісних приміщеннях з оргтехнікою, коморах, електрощитових, вентиляційних камерах та інших технічних приміщеннях; приміщення площею менше ніж 20 м2, у яких розміщено оргтехніку, слід оснащувати переносним газовим вогнегасником ВВК-2. Відстань між місцями розташування вогнегасників не повинна перевищувати 20 м.

Вважаючи виявлені порушення такими, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю).

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з наявності у матеріалах справи належних доказів, що підтверджується виявлені позивачем порушення правил пожежної безпеки з боку відповідача та які свідчать про створення потенційної небезпеки заподіяння шкоди життю і здоров`ю людей.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та зазначає.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності від 05.04.2007 № 877-V (далі Закон № 877).

За визначенням, наведеним у ст. 1 вказаного Закону державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Заходами державного нагляду (контролю) - є планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.

За приписами ч.1 ст.3 Закону № 877 державний нагляд (контроль) серед іншого здійснюється за принципами пріоритетності безпеки у питаннях життя і здоров`я людини, функціонування і розвитку суспільства, середовища проживання і життєдіяльності перед будь-якими іншими інтересами і цілями у сфері господарської діяльності.

Відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону № 877 виключно законами встановлюються санкції за порушення вимог законодавства і перелік порушень, які є підставою для видачі органом державного нагляду (контролю) припису, розпорядження або іншого розпорядчого документа.

Положеннями ч. 7 ст. 7 Закону № 877 визначено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Згідно з п. 12 ч. 1 ст. 67 Кодексу цивільного захисту України (надалі - КЦЗ України) до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить: звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Відповідно до ч. 2 ст. 68 КЦЗ України у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Частиною 1 ст. 70 КЦЗ України встановлено, що підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є:

1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами;

2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення;

3) випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки;

4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій;

5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи;

6) невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб`єкта господарювання, їх непридатність або відсутність;

7) порушення правил поводження з небезпечними речовинами;

8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об`єктів або об`єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій;

9) відсутність на об`єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту;

10) неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання;

11) проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об`єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб`єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.

Згідно з ч. 2 ст. 70 КЦЗ України повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

За наведених вище положень КЦЗ України підставою застосування за рішенням суду заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи (експлуатації) підприємства, його окремих об`єктів, споруд, цехів, дільниць, є виявлені в установленому порядку порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, якщо такі порушення створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Правила пожежної безпеки України (далі - Правила ПБ в Україні) встановлюють загальні вимоги з пожежної безпеки до будівель, споруд різного призначення та прилеглих до них територій, іншого нерухомого майна, обладнання, устаткування, що експлуатуються, будівельних майданчиків, а також під час проведення робіт з будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту, технічного переоснащення будівель та споруд (абз.1 п.1 розділу І). Ці Правила є обов`язковими для виконання суб`єктами господарювання, органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах (п.2 розділу І).

В силу приписів пункту4 розділу I Правила ПБ в Україні пожежна безпека повинна забезпечуватися шляхом проведення організаційних заходів та технічних засобів, спрямованих на запобігання пожежам, забезпечення безпеки людей, зниження можливих майнових втрат і зменшення негативних екологічних наслідків у разі їх виникнення, створення умов для успішного гасіння пожеж.

Судовим розглядом встановлено, що актом № 40 контролюючим органом виявлено порушення відповідачем вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей № 1-6.

Щодо порушення № 1: «Будівля школи не обладнана системами пожежної сигналізації та керування евакуюванням людей (в частині систем оповіщення про пожежу та показчиків напрямку евакуювання» (п. 1.2 розділу V ППБУ та ДБН В.5-56-2014 додаток А таблиця А.1 п. 7.3) колегія суддів зазначає таке.

Згідно з пункту п. 1.2 розділу V ППБУ, будинки, приміщення та споруди повинні обладнуватися системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту».

У таблиці А.1 «Будинки різного призначення», додатку А (обов`язкового) ДБН В.2.5- 56:2014 «Системи протипожежного захисту» визначений перелік однотипних за призначенням об`єктів, які підлягають обладнанню системами пожежної сигналізації та пожежогасіння, і відповідними типами систем передавання тривожних сповіщень.

Відповідно до вимоги п. 1.2 розділу V Правил ПБ в Україні, п. 7 табл. А.1 додатку А (обов`язкового) та п. 5.1 таблиці Б.1 додатку Б (обов`язкового) ДБН В.2.5-56-2014 «Системи протипожежного захисту» утворюють спільну технічну норму щодо необхідності обладнання у встановлених випадках системами протипожежного захисту будівель (будинків), що експлуатуються.

Згідно з пунктом 7.2.2 розділу 7 ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту», при побудові, проектуванні, монтуванні, перевірці відповідності і технічному обслуговуванні систем пожежної сигналізації необхідно керуватися вимогами ДСТУ-H CEN/TS 54-14.

Відповідно до пункту 8.4 розділу 8 ДСТУ-H CEN/TS 54-14 «Система пожежної сигналізації та оповіщення» Частина 14. Настанови щодо побудови, проектування, монтування, введення в експлуатацію, експлуатування і технічного обслуговування (CEN/TS 54-14:2004, IDT), документом, що посвідчує виконання робіт протипожежного призначення, а саме монтажу системи пожежної сигналізації є Акт введення в експлуатацію відповідно до додатку С ДСТУ-H CEN/TS 54-14.

Згідно з пунктом 4.2.1 розділу 4 ДСТУ 9047:2020 «Системи протипожежного захисту. Настанова з підтримання експлуатаційної придатності» під час введення в експлуатацію СПЗ (систем протипожежного захисту) / IC та ТО (інженерних систем та технологічного обладнання), відповідно до підпункту б на об`єкті повинен бути Акт підтвердження відповідності СПЗ/ IC та ТО, відповідно форми А.1.

При цьому, відповідно до пункту 7.3 додатку А (обов`язкового) таблиці А.1 ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту», обладнанню системами протипожежного захисту у будівлях загальноосвітніх шкіл, підлягають усі приміщення.

Вказане свідчить про безпідставність доводів відповідача на нерозповсюдження вимог Правил ПБ в Україні та ДБН В.5-56-2014 щодо його приміщення.

Щодо твердження відповідача про те, що навчальним закладам дозволено оповіщувати про пожежу іншими засобами, ніж визначеними ДБН В.2.5-56-2014 та посиланням на наявність у навчальному закладі системи оповіщення, колегія суддів вважає їх необґрунтованими та зазначає.

Згідно з пунктом 3 розділу І Правил ПБ в Україні, центральні органи виконавчої влади з урахуванням специфічних умов та особливостей щодо забезпечення пожежної безпеки об`єктів, віднесених до їх сфери управління, за необхідності видають галузеві правила пожежної безпеки, які не повинні суперечити цим Правилам та знижувати їх вимоги.

Відповідно до пункт 1.3 глави 1 розділу V «Правил пожежної безпеки для навчальних закладів та установ системи освіти України» будинки, приміщення та споруди повинні обладнуватися системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту».

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що вимоги «Правил пожежної безпеки для навчальних закладів та установ системи освіти України» є тотожними вимогам Правил ПБ в Україні.

Вимоги п. 12 розділу III «Правил пожежної безпеки для навчальних закладів та установ системи освіти України», на які посилається Ліцей № 11 «Гарант», встановлюють можливість використання у якості додаткових шляхів оповіщення людей про пожежу: внутрішньої телефонної та радіотрансляційної мережі, спеціально змонтованої мережі мовлення, дзвінків та інших звукових сигналів. Проте вказані засоби не можуть вважатися повноцінною заміною системи керування евакуюванням людей (в частині системи оповіщення про пожежу та покажчиків напрямку евакуювання).

Згідно з пунктом 5.1 таблиці Б.1 додатку Б (обов`язкового) ДБН В.2.5-56-2014 «Системи протипожежного захисту» будинки, приміщення загальноосвітніх та спеціалізованих шкіл, навчальних корпусів шкіл-інтернатів підлягають обладнанню системами керування евакуюванням людей (в частині системи оповіщення про пожежу та покажчиків напрямку евакуювання).

Відповідно до таблиці Б.2 ДБН В.2.5-56-2014 «Системи протипожежного захисту», системи оповіщення про пожежу за параметрами поділяють на п`ять типів. Вибір типу системи оповіщення залежить від кількості місць (осіб), на яку розрахований навчальний заклад.

Відповідно до інформації розміщеної на офіційному веб сайті «Інформаційної системи управління освітою Полтавської області» за посиланням https://pl.isuo.org/schools/view/id/20480, спроможність закладу освіти Кременчуцької ліцею № 11 «Гарант» (щодо організації навчання) становить 960 учнів.

Відповідно до пункту 5.1 таблиці Б.1 додатку Б (обов`язкового) ДБН В.2.5-56-2014 «Системи протипожежного захисту» при кількості місць (осіб) у навчальному закладі від 351-1600, вказаний заклад повинен обладнуватися системою оповіщення 3-го типу.

Відповідно до пункту 1 графи «Характеристика СО (системи оповіщення) та управління евакуюванням людей при пожежі таблиці Б.2 ДБН В.2.5-56-2014, для 3-го типу оповіщення вимагається спосіб оповіщення мовленнєвий (запис і передача спеціальних текстів) та світлові покажчики «Вихід».

Також колегія суддів зауважує, що внаслідок відсутності системи пожежної сигналізації спливає значний проміжок часу від моменту виявлення пожежі до виклику пожежно-рятувальних підрозділів, що призводить до повного охоплення приміщень полум`ям та унеможливлює оповіщення персоналу про пожежу чи загоряння, що збільшує час їх евакуації.

З метою усунення порушення № 2 Для оздоблення стін на шляхах евакуації в тамбурі виходу з будівлі на 1-му поверсі, в сходовій клітині 1-го та 2-го поверхів застосовані матеріали з невідомими показниками щодо горючості, займистості, димоутворювальної здатності та токсичності продуктів згоряння (п. 2.23 розділу ІІІ ППБУ) відповідачем надані акт № 630-02-1-1 приймання виконання послуг за серпень 2021 року з ФОП ОСОБА_2 , акт «Про усунення порушень у сфері техногенної та пожежної безпеки», рахунок-фактура ФОП ОСОБА_2 № 26-08/г, дефектний акт на послуги з поточного ремонту центрального входу, довідка про вартість виконання послуг за серпень 2021 року № 630-02-1-1, локальний кошторис з рахунком договірної ціни № 630-02-1-1.

Колегія суддів дослідивши вказані документи вказує, що вони стосуються лише центрального входу до будівлі. Доказів повного усунення порушення № 2 відповідачем не надано,що дає підстави для висновку про не усунення відповідного порушення.

Колегія суддів зазначає, що у разі виникнення пожежі такі порушення створюють загрозу швидкого розповсюдження вогню по горючим конструкціям та не дають змогу локалізувати та ліквідувати її на початковому етапі.

З приводу порушення № 3 На вікнах навчального закладу та на вікнах майстерні встановлені глухі грати (п. 2.16 розділу ІІІ ППБУ) представником відповідача вказано, що не на усіх вікнах були встановлені глухі грати.

Приписами п. 2.16 розділу ІІІ Правил ПБ в Україні визначено, що у разі необхідності встановлення на вікнах приміщень, де перебувають люди, ґрат останні повинні розкриватися, розсуватися або зніматися. Під час перебування в цих приміщеннях людей ґрати мають бути відчинені (зняті). Установлювати глухі ґрати дозволяється у квартирах, банках, касах, складах, коморах, кімнатах для зберігання зброї і боєприпасів, а також на інших приміщеннях, розрахованих на одночасне перебування до 50 осіб (крім навчальних закладів), та в інших випадках, передбачених нормами і правилами, затвердженими в установленому порядку.

Аналіз наведеної норми свідчить про те, що у відповідача взагалі не має бути жодних глухих ґрат на вікнах. Надані до матеріалів справи фотокартки не є належним доказом демонтажу усіх глухих ґрат на приміщенні відповідача.

Вказане порушення у випадку пожежі може завадити швидкій евакуації.

Щодо порушень №4 Відсутні двері на виходах 2-го та 3-го поверхів будівлі до сходових кліток (п. 2.37 розділу ІІІ Правил ПБ в Україні) відповідач вказує на те, що такі двері не ставилися, а тому й не могли бути демонтовані.

Відповідно до п. 2.37 розділу ІІІ Правил ПБ в Україні не допускається: знімати двері вестибюлів, холів, тамбурів і сходових кліток.

Такі заходи спрямовані на те, щоб не допустити задимлення сходових кліток, які є спільною частиною шляхів евакуації з поверхів навчального закладу.

Позивач звернув увагу суду на те, що згідно відомостей, зазначених на сайті навчального закладу http://lyceum11.com.ua/, у вкладці «Історія школи», він розпочав свою діяльність у 1964 році. Натомість технічний паспорт, на який посилається відповідач, було виготовлено станом на 24 червня 2011 року, тобто коли заклад функціонував вже понад сорок п`ять років. Відповідно вказаний технічний паспорт не посвідчує початкові інженерні рішення, які були прийняті безпосередньо при проектуванні та будівництві навчального закладу.

Відповідно відповідачем не надано жодних належних доказів, які підтверджували те, що при проектуванні та будівництві будівлі начального закладу не було передбачено встановлення дверей на виході з поверхів до сходових кліток.

Разом з цим колегія суддів вважає неналежним доказом усунення вказаного порушення надані фотокартки встановлених дверей, оскільки вони не підтверджують ані факту монтажу таких дверей, ані місця їх встановлення.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем не доведено відсутності вказаного порушення Правил ПБ в Україні.

На підтвердження усунення порушення №5 Плани (схеми) евакуації людей в навчальному закладі на випадок пожежі потребують коригування та приведення у відповідність до вимог ДСТУ 7313-2013 (п. 5, 6 розділу II Правил ПБ в Україні) відповідач надав до суду світлини відповідних планів евакуації учнів на випадок пожежі I, 2 та 3 поверхів. Колегія суддів зауважує, що такі світлини не підтверджують відповідність цих планів евакуації начального закладу на випадок пожежі, вимогам додатку Г (довідкового) «Шрифти пояснювальних написів», додатку Д (обов`язкового) «Колориметричні характеристики сигнальних і контрастних кольорів фотолюмінісцентних знаків», додатку E (довідкового) «Приклади виконання планів евакуації» ДСТУ 7313-2013 «Системи евакуаційні фотолюмінісцентні. Загальні вимоги та методи контролювання», а тому не є належним доказом усунення вказаного порушення.

На підтвердження факту вжиття заходів щодо усунення порушення № 6 Приміщення закладу не в повній мірі забезпечені вогнегасниками з наступного розрахунку: на кожному поверсі повинно бути не менше двох переносних порошкових вогнегасників з масою заряду вогнегасної речовини 5 кг і більше (при площі поверху більше 100 м2 кількість вогнегасників приймається з розрахунку 1 кг вогнегасної речовини на кожні 10 м2 площі підлоги); крім того, слід передбачати по одному газовому вогнегаснику з величиною заряду вогнегасної речовини 3 кг і більше на 20 м2 площі підлоги в офісних приміщеннях з оргтехнікою, коморах, електрощитових, вентиляційних камерах та інших технічних приміщеннях; приміщення площею менше ніж 20 м2, у яких розміщено оргтехніку, слід оснащувати переносним газовим вогнегасником ВВК-2. Відстань між місцями розташування вогнегасників не повинна перевищувати 20 м.( п. п. 3.9, 3.15 розділу V ППБУ) відповідачем надавалися документи на: закупівлю вогнегасників та кріплень до них (договір № кр-21/145/42 від 02.08.2021 на загальну суму 1532,00 грн, рахунок на оплату № кр-07/145 від 02.08.2021, видаткова накладна № кр-07/145 від 02.08.2021), проведення планової заправки вогнегасників перед початком навчального року (договір № кр-21/143/40 від 02.08.2021 на суму 4461,00 грн, рахунок-фактура № кр-07/143, акт № кр-07/143 надання послуг з технічного обслуговування вогнегасників від 02.08.2021), проведення діагностування та технічного обслуговування пожежних кранів Д50 (договір № кр-21/144/41 від 02.08.2021., рахунок фактура № кр-07/144 від 02.08.2021, акт № кр-07/144 від 02.08.2021.

Колегія суддів враховує, що позивач заперечує факт надходження копій матеріалів документів), як то - журналу обліку вогнегасників, в якому зазначається тип (порошковий, газовий, вуглекислотний тощо) та місцерозташування вогнегасника до нього, що не дає підстав підтвердити факт усунення цього порушення.

Колегія судді також зазнає, що відповідно до приписів Закону №877 належним доказом усунення порушення є акт перевірки, який би зафіксував відсутність порушень правил та норм пожежної і техногенної безпеки.

Вказана правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду від 18.02.2021 у справі № 320/5696/18, від 25.02. 2020 у справі № 826/15768/18 які суд, з огляду на ч.5 ст.242 КАС України, враховує при вирішенні спірних правовідносин.

Таким чином, доводи апелянта щодо усунення майже всіх порушень, встановлених в акті перевірки від 20.12.2019 №94 не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду справи.

Колегія суддів зауважує, що встановлені в акті № 40 порушення, які зумовили звернення до суду з цим позовом, створюють небезпеку для життя та здоров`я як людей (в тому числі дітей), які перебувають у приміщенні Ліцея №11 «Гарант», так і осіб, які будуть ліквідувати пожежу у разі її виникнення.

Доводи апелянта про те, що органом державного нагляду не обґрунтовано наявності підстав для повного зупинення експлуатації приміщення навчального закладу, колегія суддів вважає помилковими, оскільки позивач, звертаючись до суду, чітко вказав, у чому саме полягає загроза для життя та здоров`я людей, які знаходяться в приміщенні Ліцею №11 «Гарант» та до яких наслідків може призвести подальше існування тих порушень, які зафіксовані актом перевірки та не усунені відповідачем, а саме пожежа.

За визначенням першого речення статті 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право кожного на життя охороняється законом. Цей припис зобов`язує державу вживати належних заходів для захисту життя осіб, які знаходяться під її юрисдикцією. Слід зазначити, що це зобов`язання повинно тлумачитися як таке, що застосовується в контексті будь-якої діяльності, публічної чи ні, в якій право на життя може бути поставлене під сумнів.

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Посилання апелянта на те, що вжиття заходів державного нагляду у вигляді зупинення експлуатації будівлі є порушенням права на освіту, колегія суддів відхиляє, оскільки це право є неспіврозмірним із правом на життя та здоров`я, закріплене у ст.27 Конституції України, статті 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, та загрозою, яку створюють виявлені порушення.

В силу ст. 3 Закону №877-V державний нагляд (контроль) здійснюється, зокрема, за принципом пріоритетності безпеки у питаннях життя і здоров`я людини, функціонування і розвитку суспільства, середовища проживання і життєдіяльності перед будь-якими іншими інтересами і цілями у сфері господарської діяльності.

Згідно з п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 7 КЦЗ України цивільний захист здійснюється за такими основними принципами: гарантування та забезпечення державою конституційних прав громадян на захист життя, здоров`я та власності; пріоритетності завдань, спрямованих на рятування життя та збереження здоров`я громадян; максимально можливого, економічно обґрунтованого зменшення ризику виникнення надзвичайних ситуацій.

За визначенням п.п. 25, 32, 33 ст. 1 КЦЗ України небезпечна подія - подія, у тому числі катастрофа, аварія, пожежа, стихійне лихо, епідемія, епізоотія, епіфітотія, яка за своїми наслідками становить загрозу життю або здоров`ю населення чи призводить до завдання матеріальних збитків; пожежа - неконтрольований процес знищування або пошкодження вогнем майна, під час якого виникають чинники, небезпечні для істот та навколишнього природного середовища; пожежна безпека - відсутність неприпустимого ризику виникнення і розвитку пожеж та пов`язаної з ними можливості завдання шкоди живим істотам, матеріальним цінностям і довкіллю.

Враховуючи викладене, пожежа є небезпечною подією, а загроза виникнення пожежі, проти якої не заперечує відповідач, у разі перебування людей на об`єкті, і є тим чинником, що призводить до загрози їх життю та здоров`ю. В свою чергу забезпечення державою конституційних прав громадян на захист життя, здоров`я та власності від невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій має пріоритетне значення.

Недодержання суб`єктами господарювання вимог у сфері техногенної та пожежної безпеки призводить до невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення.

Колегія суддів зазначає, що такий захід реагування, як повне або часткове зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту не є санкцією за порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, а є превентивним заходом, який спрямований на недопущення існування невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення.

Крім того, застосування до відповідача заходу реагування має також спонукаючий характер, направлений на забезпечення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів зазначає, що порушення, виявлені під час перевірки Ліцея №11 «Гарант», у своїй сукупності становлять загрозу життю людей, які перебувають у цих приміщеннях, оскільки у разі виникнення пожежі призведуть до швидкого розповсюдження вогню та продуктів горіння, створять перешкоди евакуації людей, ускладнять роботу фахівців та працівників закладу та уповільнять роботу щодо гасіння пожежі, що в свою чергу вимагає вжиття заходів реагування у вигляді зупинення експлуатації будівлі.

Доводи апелянта про те, що виявлені перевіркою порушення не створюють явної та очевидної небезпеки для життя та здоров`я людей, тому не є підставою для зупинення експлуатації будівлі Ліцея №11 «Гарант», колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки в силу п.1 ч.1 ст.70 КЦЗ України недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами, є беззаперечною підставою для звернення позивача до адміністративного суду з позовом про застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи об`єкта.

З огляду на викладене, незгода апелянта з порушеннями, які залишились неусунутими за результатами перевірки, а також посилання на несуттєвість порушень, не є підставою для задоволення вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів враховує, що застосування заходу реагування має тимчасовий характер, період дії якого залежить безпосередньо від факту усунення Ліцеєм №11 «Гарант» виявлених порушень, а тому повне зупинення експлуатації об`єкту з огляду на реальність загрози життю та здоров`ю людей є обґрунтованим.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 28.02.2019 по справі № 810/2400/18, від 16.05.2019 по справі № 812/1296/18, від 07.08.2019 по справі № 810/1820/18, від 26.02.2020 по справі № 826/7073/18, від 27.02.2020 по справі № 560/2619/19, від 19.02.2020 по справі № 804/5713/16, від 23.01.2020 по справі № 814/1272/18, яка в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України є обов`язковою для суду апеляційної інстанції.

При цьому, колегія суддів вважає хибними посилання відповідача на висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 16 вересня 2020 року по справі № 816/4755/15, оскільки ці висновки не стосуються застосування конкретних норм права, а є загальними висновками пов`язаними з наданням юридичної оцінки фактичним обставинам справи, що переглядаються Верховним Судом. Більш того, зміст вказаного рішення дає підстави вважати, що на момент ухвалення рішення суду першої інстанції у справі № 816/4755/15, виявлені у ході перевірки порушення були усунуті підприємством.

Щодо інших доводів апеляційної скарги колегія суддів зазначає.

Ухвалюючи це судове рішення, колегія суддів керується ст.322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення Серявін та інші проти України) та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі Серявін та інші проти України(п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи апелянта, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За змістом частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Кременчуцького ліцея №11 "Гарант" Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2022 року по справі № 440/10961/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.В. Любчич
Судді О.В. Присяжнюк О.А. Спаскін
Повний текст постанови складено 22.06.2023.