Справа № 420/8430/23
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2023-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/8430/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2023 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Радчука А.А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП 44069166) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення податкової заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов адміністративний позов Головного управління ДПС в Одеській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкової заборгованості по єдиному податку з фізичних осіб у сумі 11799,14 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив про те, що відповідач ФОП ОСОБА_1 відповідно до п. 15.1 ст. 15 Податкового кодексу України є платником податків та згідно п. 36.5 ст. 36 Податкового кодексу України несе відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку.

Як вказує позивач, станом на час звернення до суду, відповідач має заборгованість перед бюджетом у сумі 11799,14 грн. по єдиному податку з фізичних осіб, яка виникла у зв`язку з несплатою нарахованих грошових зобов`язань, на підставі заяви про застосування спрощеної системи оподаткування № адм/140163/15-32 від 14.12.2020 року та податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця (уточнююча) за 2020 рік.

Також позивач зазначив, що податковою вживались заходи погашення вказаної суми заборгованості, а саме боржнику направлялась податкова вимога форми Ф від 28.10.2021 року №0-1511, проте відповідач податковий борг не сплатив, що стало підставою звернення до суду з даним адміністративним позовом, відповідно до п. 87.11 ст. 87 Податкового кодексу України.

Ухвалою суду від 27 квітня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі з розглядом справи без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами, згідно з ч. 5 ст. 262 КАС України. Відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідачу копія ухвали суду про відкриття провадження у справі № 420/8430/23 направлена на його поштову адресу, а саме: АДРЕСА_1 . Відповідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення копія ухвали суду від 27.04.2023 року отримана особисто ФОП ОСОБА_1 31.05.2023 року.

Також Головним управлінням ДПС в Одеській області при зверненні до суду з даним позовом, на виконання вимог ч. 2 ст. 161 КАС України, додані до позовної заяви докази надіслання відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення копії цієї позовної заяви та доданих до неї документів (а.с. 3).

Відповідно до ч. 5 ст. 162 КАС України, відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дасть змогу відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив до початку першого підготовчого засідання у справі.

Відповідач відзив на позовну заяву та/або заяву про продовження процесуальних строків, а також будь-яких доказів до суду не надав.

У відповідності з ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З урахуванням вищенаведеного, справу розглянуто в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами

Дослідивши матеріали справи та надані докази, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, судом встановлено наступне.

Згідно даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 22.06.2015 року внесено запис про реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , номер запису: 0007058 (а.с.11-13).

ФОП ОСОБА_2 з 22.06.2015 року перебувала на податковому обліку у Головному управлінні ДПС в Одеській області Ізмаїльській ДПІ на спрощеній системі оподаткування; платник єдиного податку третьої групи.

Як встановлено судом, 14.12.2020 року фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 подано до контролюючого органу заяву про застосування спрощеної системи оподаткування та змінено ставку єдиного податку з групи 3 на групу 2 (а.с. 16-18) та 31.07.2021 року подано уточнюючу податкову декларацію платника єдиного податку фізичної особи-підприємця (а.с. 19-20).

Згідно розрахунку та довідки про податкову заборгованість, складених за підписом податкового керуючого, відповідач станом на 09.02.2023 року має податковий борг за платежем 18050400 Єдиний податок з фізичних осіб у розмірі 11799,14 грн. (а.с. 5-6), що підтверджується даними інтегрованої картки платника податків станом на 31.01.2023 року (а.с. 7-10).

Станом на 09.02.2023 року заборгованість складає 11799,14 грн., про стягнення якої позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір, що виник між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно зі ст.67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку та розмірах встановлених законом.

Відповідно до ст.15 Податкового кодексу України, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Згідно з п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Пунктом 36.1 статті 36 Податкового кодексу України визначено, що податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи (п. 36.5 ст. 36 Податкового кодексу України).

Виконанням податкового обов`язку, згідно з п. 38.1 ст. 38 Податкового кодексу України, є сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Як встановлено судом, за відповідачем виник податковий борг з єдиного податку. 14.12.2020 року фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 подано до контролюючого органу заяву про зміну ставки єдиного податку з групи 3 на групу 2 (а.с. 16-18).

Відповідач є платником єдиного податку другої групи.

Згідно п. 293.2 ст. 293 Податкового кодексу України, фіксовані ставки єдиного податку встановлюються сільськими, селищними, міськими радами для фізичних осіб - підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від виду господарської діяльності, з розрахунку на календарний місяць: для другої групи платників єдиного податку - не більше 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до п. 295.1 ст. 295 Податкового кодексу України, платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця. Такі платники єдиного податку можуть здійснити сплату єдиного податку авансовим внеском за весь податковий (звітний) період (квартал, рік), але не більш як до кінця поточного звітного року.

Суд зазначає, що відповідно до п. 295.2 ст. 295 Податкового кодексу України, нарахування авансових внесків для платників єдиного податку першої і другої груп здійснюється контролюючими органами на підставі заяви такого платника єдиного податку щодо розміру обраної ставки єдиного податку, заяви щодо періоду щорічної відпустки та/або заяви щодо терміну тимчасової втрати працездатності.

Тобто, нарахування єдиного податку першої і другої груп здійснюється контролюючими органами.

Згідно інтегрованої карти платника податків за платежем 18050400 Єдиний податок з фізичних осіб, контролюючим органом нараховувались відповідачу податкові зобов`язання з єдиного податку.

Станом на 09.02.2023 року залишок заборгованості складає 11799,14 грн., про стягнення якої позивач звернувся до суду з даним позовом.

За змістом п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Згідно п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Відповідно до п. 59.4 ст. 59 Податкового кодексу України, податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Як вбачається з матеріалів справи, податковим органом на податкову адресу відповідача направлялась податкова вимога форми Ф від 28.10.2021 року №0-1511 на суму 4159,14 грн. (а.с. 14).

Станом на час розгляду справи доказів оскарження зазначеної податкової вимоги або її виконання відповідачем суду не надано.

Згідно вимог пп. 20.1.19 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

У відповідності з п. 95.1, п. 95.2 ст. 95 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Судом встановлено, що позивачем додержані вищенаведені вимоги Податкового кодексу України.

Згідно з п. 41.4 ст. 41 Податкового кодексу України, органами стягнення є виключно контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 цього пункту, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється.

Відповідно до п. 87.11 ст. 87 Податкового кодексу України, орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що матеріалами справи підтверджено існування за відповідачем податкового боргу у розмірі 11799,14 грн., доказів самостійної його сплати відповідачем до суду не надано, відтак, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи, що відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, розподіл судових витрат зі сплати судового збору на користь позивача не здійснюється. Інші судові витрати не заявлені.

Керуючись ст.ст. 2, 5-9, 72, 74-77, 90, 131, 139, 159, 162, 243-246, 250, 255, 258, 262, 295, 297 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП 44069166) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення податкової заборгованості - задовольнити.

Стягнути із фізичної особи підприємця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ), податкову заборгованість за платежем 18050400 Єдиний податок з фізичних осіб у розмірі 11799 (одинадцять тисяч сімсот дев`яносто дев`ять) грн. 14 коп. по єдиному податку з фізичних осіб на бюджетний рахунок UА0015662, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код 37607526, КБК 18050400, отримувач коштів ГУК в Од.обл./с.Василівка/18050400.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Суддя А.А.Радчук