Справа № 420/9503/22
Суддя: Косцова І.П.
Дата ухвалення: 2023-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/9503/22

Перша інстанція: суддя Бжассо Н.В.,

повний текст судового рішення

складено 09.03.2023, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача судді Косцової І.П.,

суддів Осіпова Ю.В., Скрипченка В.О.

за участі секретаря Брижкіної І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, третя особа - ОСОБА_2 , про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

визнати протиправним та скасувати Наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області №872 від 13.06.2022 року «Про застосування дисциплінарного стягнення до підполковника поліції В. Афанасьєва»;

визнати протиправним та скасувати Наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області №1140 о/с від 22.06.2022 року «По особовому складу», яким його звільнено зі служби за п.6 ч.1 ст.77 (у зв`язку із реалізацію дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції) з 22 червня 2022 року;

визнати протиправним та скасувати Наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області №1511 о/c від 12.09.2022 року «По особовому складу», яким внесено зміни до наказу №1140 о/с від 22.06.2022 року та змінено дату звільнення з 22 червня 2022 року на 04 липня 2022 року.

Поновити його на посаді заступника начальника відділення поліції з превентивної діяльності відділення поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Одеській області у званні підполковника поліції;

стягнути з Головного управління Національної поліції в Одеській області на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 22.06.2022 року по день фактичного поновлення на посаді;

допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення на посаді заступника начальника відділення поліції з превентивної діяльності відділення поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Одеській області.

В обґрунтування своїх доводів зазначає, що він проходив службу в органах внутрішніх справ з 1994 року, а з 2015 року в органах поліції. Перед звільненням обіймав посаду заступника начальника відділення поліції з превентивної діяльності відділення поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Одеській області.

Підставою його звільнення визначено дії, які підпадають під ознаки корупційного правопорушення, втручання у хід розслідування кримінального провадження, та висвітлення факту його затримання у багатьох каналах месенджеру «Telegram» та на вебсайті видання «Думская».

Проте позивач вважає протиправними оскаржувані накази, оскільки його вина у вчиненні кримінального правопорушення не доведена, слідство триває та вироку суду, який набрав законної сили, не існує.

Також вважає безпідставними доводи відповідача з приводу того, що його поведінка підірвала довіру населення до органів поліції, оскільки у інтернет виданнях не згадувалося його прізвище.

Зазначені обставини, на думку позивача, свідчать про незаконність його звільнення та наявність підстав для поновлення на займаній посаді та стягнення з відповідача середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 безпідставно (без письмових доручень, постанов слідчого, вказівок прокурора, ухвал слідчого судді), не будучи стороною кримінальному провадженні №0000245, в порушення Присяги поліцейського, пп.2 п.1, розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, перевищуючи свої повноваження, втрутився у хід розслідування вказаного кримінального провадження та незаконно здійснював його оперативне супроводження, що виразилось у передачі на відповідальне зберігання ОСОБА_3 належний йому мобільний телефон «Іphone 7 Plus», який раніше ним було добровільно надано в рамках вказаного кримінального провадження.

Також суд прийняв доводи відповідача з приводу того, що інформація про затримання заступника начальника одного з відділень поліції в Одеській області потрапила до засобів масової інформації, що призвело до підриву авторитету та довіри громадян до поліції. Відповідні обставини свідчать про порушення позивачем вимог п.2 розділу I Правил етичної поведінки поліцейських, що виразилось у вчиненні дій, які підривають авторитет Національної поліції України.

Крім того судом підтверджено неналежний контроль з боку позивача за дотриманням особовим складом службової дисципліни під час виконання службових обов`язків, а саме: несвоєчасна реєстрація заяв і повідомлень, що надходили до чергової частини відділення поліції.

Всі інші порушення службової дисципліни, які були встановлені висновком службового розслідування та покладені в основу наказу про звільнення, були відхилені судом першої інстанції.

Разом з тим, підтверджені під час судового розгляду порушення, на думку суду першої інстанції, в своїй сукупності відповідають застосованому дисциплінарному стягненню звільненню зі служби.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, посилаючись на невірне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, ОСОБА_1 просить скасувати його та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування своїх доводів апелянт навів доводи, які за суттю та змістом відповідають позовній заяві.

Апелянт наголошує на відсутності з його боку порушень службової дисципліни, які визначені підставою для звільнення зі служби в поліції.

Також зазначено, що проведене службове розслідування носило поверховий характер, не було досліджено питання належного виконання позивачем своїх посадових обов`язків.

Крім того, приймаючи наказ про звільнення, відповідач не врахував характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, попередню поведінку, його ставлення до служби.

В контексті зазначеного додатково надано до суду докази погіршення здоров`я позивача у період проведення службового розслідування, знаходження на його утриманні малолітньої дитини, яка має вади здоров`я від народження, та перебування дружини у декретній відпустці.

На переконання апелянта, вказані обставини не були належним чином досліджені судом першої інстанції.

Окремо апелянт наголосив, що його не було ознайомлено з наказом №1511 о/c від 12.09.2022 року, що свідчить про порушення процедури його винесення.

У відзиві на апеляційну скаргу Головне управління Національної поліції в Одеській області зазначило, що суд першої інстанції вірно встановив усі обставини справи та надав їм належну правову оцінку, у зв`язку з чим просило залишити судове рішення без змін.

Третя особа - ОСОБА_2 , своїм правом на подання відзиву не скористався.

Фактичні обставини справи.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ з 24.08.1994 року, з 07.11.2015 року в НПУ. На час звільнення перебував на посаді заступника начальника відділення поліції з превентивної діяльності відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Одеській області та мав спеціальне звання підполковник поліції (т.1 а.с.39).

Відповідно до наказу №763 від 23.05.2022 року, у зв`язку із надходженням до ГУ НП в Одеській області доповідної записки начальника УГІ ГУ НП в Одеській області полковника поліції В.Капуляка вих.№ 55/576 щодо порушень службової дисципліни окремими посадовими особами ОРУП №2 та ГУ НП в Одеській області, призначено службове розслідування за вказаним фактом (т.1 а.с.49-50).

Відповідно до вказаної доповідної записки, 20.05 2022 року на площі імені Овідія біля адміністративної будівлі відділення поліції №1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області, розташованої по пул. Берегова, 9 в смт. Овідіополь, Одеського району Одеської області, слідчими слідчого відділу (з дислокацією в м. Одесі) ТУ ДБР в м. Миколаєві спільно з працівниками УСБУ в рамках кримінального провадження №0000105 від 17.05.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, затримано заступника начальника відділення поліції з превентивної діяльності відділення поліції №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області підполковника поліції ОСОБА_1 .

21.05.2022 року ОСОБА_1 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.3 ст.368 КК України.

Відповідно до ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 23.05.2022 року у справі №947/9603/22, до ОСОБА_1 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» та визначено розмір застави 1 037 058,00 грн.

06.06.2022 року начальником ГУ НП в Одеській області затверджено висновок службового розслідування щодо можливих неправомірних дій окремих посадових осіб ОРУП №2 та ГУНП в Одеській області.

З огляду на вказаний висновок, за скоєння дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні Присяги поліцейського, п.п.1, 2, 5, 6, 8, 13 ч.3 ст.1, п.7 ч.1 ст.3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України НПУ, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VIII, ч.1, 2, 6 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», п.2 р.1, п.п.1,2,12 п.1 р. ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, р. III Правил внутрішнього службового розпорядку ГУНІІ в Одеській області, затверджених наказом ГУНП в Одеській області №177 від 01.02.2021, п.12 р. IV Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України, затвердженого наказом МВС від 15.11.2017 №930, п.1 ч.1 ст.19 Закону України «Про звернення громадян», п.п. 2.5, 2.8, 2.9, 2.11, 2.16, 2.17, 2.19, 2.20, 2.26 розділу II Посадових інструкцій заступника начальника відділення поліції з превентивної діяльності відділення поліції №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області, затверджених начальником ОРУП № ГУНП 19.03.2021 за №61.3/2352, заступника начальника відділення поліції з превентивної діяльності відділення поліції № 1 ОРУ № 2 ГУНП в Одеській області підполковника поліції ОСОБА_1 передбачено звільнити із служби в поліції.

Згідно з п. наказу №872 від 13.06.2022 року «Про застосування дисциплінарного стягнення до підполковника поліції В. Афанасьєва», за скоєння дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні Присяги поліцейського, п.п.1, 2, 5, 6, 8, 13 ч.3 ст.1, п.7 ч.1 ст.3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України НПУ, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VIII, ч. 1, 2, 6 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», п.2 р.1, п.п.1, 2, 12 п.1 р. ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, р. III Правил внутрішнього службового розпорядку ГУНІІ в Одеській області затверджених наказом ГУНП в Одеській області №177 від 01.02.2021, п.12 р. IV Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України, затвердженого наказом МВС від 15.11.2017 №930, п.1, ч.1, ст.19 Закону України «Про звернення громадян», п.п.2.5, 2.8, 2.9, 2.11, 2.16, 2.17, 2.19, 2.20, 2.26 розділу II Посадових інструкцій заступника начальника відділення поліції з превентивної діяльності відділення поліції №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області, затверджених начальником ОРУП №2 ГУНП 19.03.2021 за №61.3/2352, заступника начальника відділення поліції з превентивної діяльності відділення поліції №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області підполковника поліції ОСОБА_1 передбачено звільнити із служби в поліції.

Вказаний наказ був реалізований відповідно до наказу ГУ НП в Одеській області від 22.06.2022 року №1140 о/с, з огляду на який підполковника поліції ОСОБА_1 , заступника начальника відділення поліції з превентивної діяльності відділення поліції № 1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області, з 22.06.2022 року звільнено зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 ЗУ «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби).

Відповідно до наказу ГУ НП в Одеській області від 12.09.2022 року №1511 о/с, внесені зміни у наказ від 22.06.2022 року №1140 о/с, а саме, визначено дату звільнення позивача з 04.07.2022 року.

Законність наказів №872 від 13.06.2022 року №1140 о/с від 22.06.2022 року та №1511 о/с від 12.09.2022 року є предметом спору у справі, що розглядається.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляційної скарги і висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на таке.

Відповідно до статті 59 Закону України «Про Національну поліцію» служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Частиною першою статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема, домедичну і медичну допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

За приписами ст.19 Закону України «Про Національну поліцію» у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

В свою чергу, Законом України №2337-VIII від 15.03.2018 року затверджений Дисциплінарний статут Національної поліції (далі Статут), який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження. Дія цього Статуту поширюється на поліцейських, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Відповідно до ч.1 ст.1 Статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Згідно з п.п.1, 2, 4 ч.3 ст.1 Статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського, зокрема, бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону.

Згідно зі статтею 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до ч.1 ст.13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Частиною третьою ст.13 Дисциплінарного статуту встановлено, що до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Відповідно до вимог статті 14 Дисциплінарного статуту, з метою з`ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Відповідно до ст.21 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу.

У разі проведення службового розслідування за фактом вчинення дисциплінарного проступку днем його виявлення вважається день затвердження висновку за результатами службового розслідування.

Перебування поліцейського на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) чи у відпустці не перешкоджає застосуванню до нього дисциплінарного стягнення.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022, який затверджено Законом України №2102-IX від 24.02.2022 року, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року на 90 діб згідно з Указом Президента №341/2022 від 17.05.2022 року.

Розділом V Дисциплінарного статуту регламентовано проведення службового розслідування в період дії воєнного стану.

Відповідно до ч.1 ст.26 Дисциплінарного статуту у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Службове розслідування призначається та проводиться у формі письмового провадження.

Частинами 3, 5 та 6 ст.26 Статуту унормовано, що службове розслідування має бути завершене протягом 15 календарних днів з дня його призначення уповноваженим керівником. У разі потреби цей строк може бути продовжений керівником, який призначив службове розслідування, але не більш як на 15 календарних днів.

До строку проведення службового розслідування не зараховується документально підтверджений час перебування поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, у відрядженні чи на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, розташованих на підконтрольних органам державної влади територіях.

За результатами службового розслідування уповноважена особа складає висновок. У разі проведення службового розслідування безпосередньо керівником, який його призначив, висновок не складається, а обставини вчинення дисциплінарного проступку відображаються в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності або в довідці про відсутність в діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку.

Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що підставою для притягнення особи до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні службової дисципліни та означає недотримання Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів, інших нормативно-правових актів та Присяги.

Отже, підставою для накладення дисциплінарного стягнення є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку, зокрема протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни.

Колегія суддів апеляційної інстанції наголошує, що за наслідком розгляду правомірності притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності судом першої інстанції підтверджено факти того, що ОСОБА_1 безпідставно (без письмових доручень, постанов слідчого, вказівок прокурора, ухвал слідчого судді), не будучи стороною кримінальному провадженні №0000245, в порушення Присяги поліцейського, пп.2, п.1, розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, перевищуючи свої повноваження, втрутився у хід розслідування вказаного кримінального провадження та незаконно здійснював його оперативне супроводження, що виразилось у передачі на відповідальне зберігання ОСОБА_3 належний йому мобільний телефон «Іphone 7 Plus», який раніше ним було добровільно надано в рамках вказаного кримінального провадження.

Також суд прийняв доводи відповідача з приводу того, що інформація про затримання заступника начальника одного з відділень поліції в Одеській області потрапила до засобів масової інформації, що призвело до підриву авторитету та довіри громадян до поліції. Відповідні обставини свідчить про порушення позивачем вимог п. 2 розділу I Правил етичної поведінки поліцейських, що виразилось у вчиненні дій, які підривають авторитет Національної поліції України.

Крім того, судом підтверджено неналежний контроль з боку позивача за дотриманням особовим складом службової дисципліни під час виконання службових обов`язків, а саме несвоєчасна реєстрація заяв і повідомлень, що надходили до чергової частини відділення поліції.

Всі інші порушення, зазначені у висновку службового розслідування, були спростовані за наслідком судового розгляду даної справи у суді першої інстанції та рішення суду у відповідній частині не було оскаржено.

В силу приписів ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає рішення виключно у оскаржуваній частині та в межах доводів апеляційної скарги.

Стосовно передачі 17.05.2022 року в приміщенні СВ ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області Афанасьєвим В.О. на відповідальне зберігання ОСОБА_3 належний йому мобільний телефон «Іphone 7 Plus», колегія суддів зазначає таке.

З матеріалів службового розслідування вбачається, що у проваджені старшого слідчого СВ ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції Кіфішиної О.В. перебували матеріали кримінального провадження №0000245 від 14.05.2022 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, за фактом виявлення в ході огляду автомобіля марки Nissan Primera н/з НОМЕР_1 під керуванням військовослужбовця ЗСУ ОСОБА_3 , пакетів з порошкоподібною речовиною білого кольору та речовиною рослинного походження зеленого кольору в подрібненому стані.

Опитана в ході службового розслідування ОСОБА_4 пояснила, що у ході досудового розслідування за к/п № НОМЕР_2 нею було направлено клопотання до суду про накладення арешту на речі, вилучені в ході огляду місця події. Так як на мобільні телефони арешт не накладався, їх потрібно було після огляду повернути. У зв`язку з тим, що вона знаходилась після добового чергування за місцем свого мешкання, мобільні телефони вона передала своєму безпосередньому керівнику, начальнику СВ ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області підполковнику поліції Куралову В.М. для повернення їх військовослужбовцям, який в подальшому передав їй розписку про отримання майна, та вона долучила її до справи.

Опитаний в ході службового розслідування ОСОБА_5 пояснив, що до нього звернувся ОСОБА_1 та запитав, чи потрібно слідчому мобільні телефони, добровільно видані ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , на що він відповів, що арешт на вказане майно не накладався та постановою слідчого винесено рішення про передачу його власникам. Тоді ОСОБА_1 попросив самостійно передати один мобільний телефон власнику, пояснивши це тим, що у нього з військовослужбовцем є спільні знайомі. Передавши мобільний телефон ОСОБА_1 , останній через деякий час повернув розписку про відповідальне зберігання, яку в подальшому було долучено до матеріалів кримінального провадження.

На переконання відповідача, вказані дії ОСОБА_1 свідчать про перевищення повноважень, втручання у хід розслідування та здійснення оперативного супроводження цього провадження, що виразилось у передачі ОСОБА_3 його мобільного телефону.

Колегія суддів не може погодитись з доведеністю вини позивача, оскільки матеріали дисциплінарного провадження не містять жодних досліджених доказів на підтвердження отримання ОСОБА_1 мобільного телефону від старшого слідчого Кіфішиної О.В. чи від начальника СВ ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області підполковнику поліції Куралова В.М., оформленими належним чином. Так само матеріали справи не містять жодних доказів передачі телефону від позивача до ОСОБА_3 та отримання розписки від останнього.

Досліджений журнал обліку доставлених, відвідувачів та запрошених до ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області за 17.05.2022 року не містить жодних записів про відвідування відділу поліції ОСОБА_3 (т.2 а.с.95-96).

До того ж, колегією суддів з пояснень представника відповідача у суді апеляційної інстанції встановлено, що жодних службових розслідувань з приводу передачі мобільного телефону ОСОБА_1 від старшого слідчого ОСОБА_4 чи від начальника СВ ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області підполковнику поліції ОСОБА_5 не проводилось, вказані особи до дисциплінарної відповідальності не притягувались.

Таким чином колегія суддів вважає не доведеним факт передачі ОСОБА_1 на відповідальне зберігання ОСОБА_3 належний останньому мобільний телефон «Іphone 7 Plus».

Крім того, навіть за умови доведення факту передачі позивачем мобільного телефону ОСОБА_3 , колегія суддів не вбачає у вказаних діях втручання у хід кримінального провадження №0000245.

Як вбачається з пояснень старшого слідчого ОСОБА_4 та начальника СВ ВП №1 ОРУП №2 Куралова В.М., повернення телефону було обумовлено відсутністю арешту на вказане майно та наявністю постанови слідчого про передачу його власнику. Матеріали службового розслідування не містять жодних висновків, в чому проявилось втручання в хід кримінального провадження та чи мало таке втручання будь-який вплив.

Колегія суддів зауважує, що перевищення влади або службових повноважень працівником правоохоронного орган -у це злочин, передбачений статтею365 КК України, який виражається в діянні, яке виходить за межі повноважень працівника відповідного правоохоронного органу.

На переконання колегії суддів, перевищення повноважень поліцейським не може кваліфікуватись виключно наявністю дій, які виходять за межі посадових повноважень, а повинні мати обов`язкову складову об`єктивної сторони такого порушення, а саме настання негативних наслідків, яка в даному випадку не є встановленою та доведеною.

Таким чином, висновки службового розслідування, відповідно до яких ОСОБА_1 безпідставно (без письмових доручень, постанов слідчого, вказівок прокурора, ухвал слідчого судді), не будучи стороною кримінальному провадженні №0000245, в порушення Присяги поліцейського, пп.2 п.1, розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, перевищуючи свої повноваження, втрутився у хід розслідування вказаного кримінального провадження та незаконно здійснював його оперативне супроводження, не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи у суді апеляційної інстанції.

Стосовно висновку службового розслідування, що інформація за фактом затримання заступника начальника одного з відділень поліції в Одеській області потрапила до засобів масової інформації судова колегія зазначає наступне.

Так 23.05.2022 на деяких каналах месенджеру «Telegram», зокрема таких, як «КурсОдесса» та «OdessaINFO», а та на веб-сайті видання «Думская» була опублікована відповідна інформація, на підставі якої відповідачем зроблено висновок також, що ця подія призвела до підриву авторитету та довіри громадян до поліції та свідчить про порушення підполковником поліції ОСОБА_7 вимог п.2 розділу I Правил етичної поведінки поліцейських.

Дослідивши вказані публікації, колегія суддів зазначає, що їх зміст зводиться до затримання начальника відділення поліції та військовослужбовця при отриманні неправомірної вигоди. Також вказано, що затримані особи вимагали хабар за не притягнення до кримінальної відповідальності двох військовослужбовців (т.2 а.с.76-79).

Опис подій в публікаціях відповідає ознакам кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України - прийняття пропозиції, обіцянки або одержання службовою особою неправомірної вигоди, а так само прохання надати таку вигоду для себе чи третьої особи за вчинення чи невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто пропонує, обіцяє чи надає неправомірну вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

Колегія суддів зауважує, що характер описаних подій дійсно формує негативну думку в суспільстві щодо працівників поліції та підриває авторитет Національної поліції України. Однак, врахування наявності публікацій у ЗМІ не може бути безумовною підставою для звільнення особи зі служби в поліції, а виступає лише однією з передумов для призначення службового розслідування.

Тобто, вирішення питання про правомірність притягнення працівника органів поліції до дисциплінарної відповідальності передбачає необхідність з`ясовувати склад дисциплінарного проступку в його діях, незалежно від того, яку інформацію було опубліковано у ЗМІ чи яку кримінально-правову кваліфікацію ці ж самі дії особи отримали в рамках кримінального провадження.

Такий підхід до вирішення питання про правомірність притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності застосовано Верховним Судом, зокрема у постановах від 07 лютого 2020 року у справі №260/1118/18, від 28 лютого 2020 року у справі №825/1398/17, від 06 березня 2020 року у справі №804/1758/18 та від 20 жовтня 2020 року у справі №340/1502/19.

Порушення службової дисципліни, яке було висвітлено у ЗМІ, має бути належним чином встановлено та доведено під час службового розслідування.

Необхідно зазначити, що службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожного працівника поліції, зокрема, дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги, статутів і наказів начальників; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

З тексту Присяги поліцейського, неухильне дотримання якої визначено законом, слідує, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги. Тому, складаючи Присягу, поліцейський покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх виконання.

Порушення Присяги слід розуміти як скоєння поліцейським проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету органів поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

В даному аспекті відповідачем необхідно не тільки встановити характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, а й визначити його вплив на формування загального сприйняття в суспільстві авторитету органів поліції.

Однак, в даному випадку з боку відповідача не було здійснено жодних самостійних дій для з`ясування всіх обставин, які слугували підставою публікації в ЗМІ на каналах месенджеру «Telegram», а також та на веб-сайті видання «Думская», оскільки висновки службового розслідування гуртуються виключно на повідомленні про підозру ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України від 21.05.2022 року (т.2 а.с.27-35).

Колегія суддів наголошує, що висновки службового розслідування повністю відтворюють повідомлення про підозру у відповідній частині та не мають жодних посилань на самостійно встановлені факти, аналізу характеру проступку, особу порушника, ступінь вини тощо.

Згідно з п.6 ст.18 Дисциплінарного статуту Національної поліції України у разі відсутності поліцейського на службі дисциплінарна комісія викликає його для надання пояснень. Виклик для надання пояснень надсилається рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця проживання поліцейського, що зазначена в його особовій справі.

Згідно п.11 ст.18 Дисциплінарного статуту Національної поліції України отримання пояснень від поліцейського, який перебуває під вартою, здійснюється через адміністрацію місця ув`язнення шляхом його повідомлення про необхідність надіслати пояснення на зазначену дисциплінарною комісією адресу.

У відповідності до п.2 статті 18 Дисциплінарного статуту Національної поліції України поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право користуватися правничою допомогою.

Згідно з ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 23.05.2022 року по справі №947/9603/22 ОСОБА_1 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

27.05.2022 року старший лейтенант поліції ОСОБА_8 намагався отримати пояснення у ОСОБА_1 , однак позивач, з посиланням на ст.63 Конституції України, відмовився. Адвокат позивача вказує, що відмова від надання пояснень обумовлена відсутністю його законного представника, наявність та присутність якого не була забезпечена відповідачем.

В свою чергу колегія суддів вбачає у діях відповідача порушення ст.18 Дисциплінарного статуту, оскільки до ОСОБА_1 не надходило жодних повідомлень щодо необхідності надати пояснення. Порушення наведених вимог, а саме відібрання таких пояснень без будь-якого попередження унеможливлює користування правничою допомогою позивачем під час такого опитування, що також являється порушенням вимог Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

За таких обставин колегія суддів вимушена констатувати, що з боку відповідача не було дотримано процедуру проведення службового розслідування та не доведено належними доказами вчинення позивачем дій, які призвели до підриву авторитету та довіри громадян до поліції та про порушення вимог п.2 розділу I Правил етичної поведінки поліцейських.

Крім того, як встановлено колегією суддів, 06.08.2022 року в рамках кримінального провадження №0000105 ТУ ДБР у м. Миколаєві позивачеві повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України (обіцянка здійснити вплив за умови надання неправомірної вигоди та одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, вчинене організованою групою осіб) (т.4 а.с.20-30).

Також судова колегія приймає до уваги, що 23.12.2022 року було затверджено обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000105 стосовно ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України (т.4 а.с.33-45).

Однак, наразі у кримінальному провадженні №0000105 відсутній будь-який вирок.

Оскільки правова кваліфікація обвинувачення позивача виключає вимагання неправомірної вигоди, висвітлені в ЗМІ обставини, що затримані особи, в тому числі і посадова особа поліції, вимагали хабар за не притягнення до кримінальної відповідальності двох військовослужбовців, не відповідали дійсності як на час публікації, так і на час розгляду даної справи у суді. На переконання колегії суддів, відповідач мав обов`язок під час службового розслідування з`ясувати ці обставини та надати їм належну оцінку.

З огляду на зазначене колегія суддів вважає, що висновки службового розслідування, що інформація за фактом затримання заступника начальника одного з відділень поліції в Одеській області, опублікована в ЗМІ, призвела до підриву авторитету та довіри громадян до поліції та свідчить про порушення ОСОБА_7 вимог п.2 розділу I Правил етичної поведінки поліцейських, є недоведеними належними доказами та спростовані під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції.

Щодо встановленого неналежного контролю з боку позивача за дотриманням особовим складом службової дисципліни під час виконання службових обов`язків, а саме, несвоєчасну реєстрацію заяв і повідомлень, що надходили до чергової частини відділення поліції, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до висновку службового розслідування, аналізом стану обліково-реєстраційної дисципліни у ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області виявлено порушення Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого Наказом МВС від 08.02.2019 року №100. Зокрема, станом на 20.05.2022 року встановлено, що з журналу єдиного обліку заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події до ІТС ІПНП не були перенесені відомості стосовно 35 заяв та повідомлень. Також за вказаними матеріалами відсутні відмітки керівника органу щодо передачі їх за відповідним напрямом діяльності для вжиття заходів.

Між тим, дослідивши положення посадової інструкції позивача, колегія суддів зазначає, що відповідно до п.2.9 розділу ІІ заступник начальника відділення поліції з превентивної діяльності відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Одеській області відповідає за обліково-реєстраційну та виконавську дисципліну.

Відповідно до п.1 розділу V Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, у разі тимчасової відсутності технічних можливостей реєстрації в ІТС ІПНП заяв (повідомлень), що надходять до органів (підрозділів) поліції, їх реєструють у журналі ЄО. Журнали ЄО веде уповноважена службова особа органів (підрозділів) поліції. Відомості із журналу ЄО уповноважена службова особа органу (підрозділу) поліції переносить до ІТС ІПНП невідкладно в разі відновлення технічної можливості (в ІТС ІПНП зазначає номер, за яким заяву (повідомлення) зареєстровано в журналі ЄО).

Дослідивши матеріали службового розслідування, колегія суддів встановила несвоєчасну реєстрацію 35 заяв і повідомлень, що надходили до чергової частини відділення поліції.

Разом з тим, в матеріалах службового розслідування відповідачем зазначено, що вказані порушення хоч і мали місце, однак були усунені самостійно посадовими особами до затвердження висновку службового розслідування.

З пояснень начальника чергової частини ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області майора ОСОБА_9 , у зв`язку зі збройною агресією з боку російської федерації, в період часу з 25.02.2022 року по 06.03.2022 року по всій країні не працювала ІТС ІПНП, у зв`язку з чим усі заяви та повідомлення, які надходили до чергової частини, реєструвались у журналі ЄО. За вказаний час було зареєстровано 102 заяви (повідомлення), які після поновлення роботи ІТС ІПНП вносились помічниками чергового.

Водночас, матеріали службового розслідування не містять пояснень від помічників чергового щодо відповідних обставин, що унеможливлює встановлення підстав невиконання обов`язку.

Таким чином, формальна наявність вказаного порушення мала б оцінюватись відповідачем у взаємозв`язку з фактичним його усуненням та відсутністю наслідків, оскільки вказані заяви були внесені до ІТС ІПНП на час затвердження висновку службового розслідування.

Крім того, безпосередньо відповідальних осіб за несвоєчасну реєстрацію заяв і повідомлень, що надходили до чергової частини відділення поліції, за висновком службового розслідування не встановлено та не притягнуто до відповідальності.

Судова колегія зауважує, що висновки службового розслідування носять індивідуальний характер, однак вони не можуть бути дискримінаційними та покладати відповідальність виключно на особу, яка в силу своїх посадових обов`язків не мала здійснювати реєстрацію заяв і повідомлень, а несе відповідальність за обліково-реєстраційну та виконавську дисципліну.

В контексті наведеного колегія суддів зазначає, що обрання виду стягнення за дисциплінарний проступок перебуває у площині дискреційних повноважень суб`єкта його накладення. При цьому, приймаючи рішення про обрання конкретного виду дисциплінарного стягнення, такий суб`єкт повинен урахувати, зокрема, тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, попередню поведінку особи, її ставлення до виконання посадових обов`язків тощо. Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в НП України є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Стосовно правової оцінки правильності та обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності, то така повинна фокусуватися насамперед на такому:

- чи прийнято рішення у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією та законами України;

- чи дійсно у діянні особи є склад дисциплінарного порушення;

- чи є встановлені законом підстави для застосування дисциплінарного стягнення;

- чи є застосований вид стягнення пропорційним (співмірним) із учиненим діянням.

У аспекті спірних правовідносин необхідно зазначити, що вирішення питання про правомірність притягнення працівника органів поліції до дисциплінарної відповідальності передбачає необхідність з`ясовувати склад саме дисциплінарного проступку в його діях.

Обрання виду стягнення за дисциплінарний проступок перебуває у площині дискреційних повноважень суб`єкта його накладення, який, приймаючи рішення про обрання конкретного виду дисциплінарного стягнення, повинен урахувати, зокрема, тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, попередню поведінку особи, її ставлення до виконання посадових обов`язків тощо. При цьому, застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в НП України є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

В даному випадку, за наслідком судового розгляду обставин притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності знайшло своє підтвердження виключно одне порушення - щодо неналежного контролю з боку позивача за дотриманням особовим складом службової дисципліни під час виконання службових обов`язків, а саме: несвоєчасна реєстрація заяв і повідомлень, що надходили до чергової частини відділення поліції.

Однак, вказане порушення службової дисципліни за своїм характером не може бути визначено, як підстава для застосування крайнього заходу дисциплінарного впливу без наведення належного аргументації відхилення всіх попередніх менш суворих стягнень.

Більш того, окрім визначення пропорційного покарання до вчиненого дисциплінарного проступку, на посадову особу відповідача покладається обов`язок врахування обставин, які пом`якшують або обтяжують відповідальність.

Колегія суддів звертає увагу, що службова характеристика позивача від 20.05.2022 року носить виключно позитивний характер, а відповідно до його біографічної довідки від 20.05.2022 року діючих дисциплінарних стягнень не має. До того ж, у висновку службового розслідування вказано, що обставинами, які пом`якшують його відповідальність є попередня бездоганна поведінка, обставин, які обтяжують відповідальність, не встановлено.

Також колегія суддів приймає до уваги, що ОСОБА_1 перебуває у зареєстровану шлюбі та має дитину - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є інвалідом з дитинства (т.3 а.с.208-214).

З огляду на характер встановленого порушення дисципліни та наявності обставин, які пом`якшують відповідальність, оскаржувані накази ГУ НП в Одеській області №872 від 13.06.2022 року та №1140 о/с від 22.06.2022 року в частині притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції та в частині звільнення зі служби в поліції є протиправними та підлягають скасуванню.

Крім того, наказ ГУ НП в Одеській області від 12.09.2022 року №1511 о/с, яким внесені зміни у наказ від 22.06.2022 року №1140 о/с, а саме: визначено дату звільнення позивача з 04.07.2022 року також підлягає скасуванню за наслідковим принципом.

При цьому, нормами Закону України «Про Національну поліцію» не врегульовані питання процедури поновлення на посаді поліцейських, звільнення яких визнано судом незаконним, тому суд, згідно з положеннями ст.9 КАС України вважає за необхідне застосувати до спірних правовідносин положення Кодексу законів про працю України.

Згідно з ч.1 ст.235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

В свою чергу, судова колегія звертає увагу, що наказом ГУ НП в Одеській області від 12.09.2022 року № 1511 о/с, внесені зміни у наказ від 22.06.2022 року №1140 о/с, а саме: визначено дату звільнення позивача з 04.07.2022 року, тому поновлення позивача на посаді заступника начальника відділення поліції з превентивної діяльності відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Одеській області має бути з 05.07.2022 року.

Згідно з ч.2 ст.235 Кодексу законів про працю України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Відповідно до частини першої статті 27 Закону України від 24.03.1995 №108/95-ВР «Про оплату праці» порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, підпунктом «з» пункту 1 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100 (далі - Порядок №100), встановлено, що вказаний Порядок обчислення середньої заробітної плати застосовується у випадку вимушеного прогулу.

Пунктом 2 вказаного Порядку визначено, що обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.

Відповідно до пункту 5 цього Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Згідно з пунктом 8 цього ж Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

З огляду на викладене, розрахунок середньоденної заробітної плати проводиться шляхом ділення заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин).

Відповідно до довідки Головного управління Національної поліції в Одеській області №425 від 12.06.2023 року дохід позивача за травень-червень 2022 року склав 25 759,77 грн., а фактична кількість відпрацьованих робочих днів 61.

Таким чином, середньоденна заробітна плата становить (25759,77 / 61) 422,29 грн., а кількість днів з 05.07.2022 року по 13.06.2023 року складає 344 днів, тому сума середнього заробітку дорівнює (422,29 * 344) 145268,21 грн.

Відповідно до ст.242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч.1 ст.317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, що призвело до неправильного вирішення справи, рішення суду першої інстанції належить скасувати і ухвалити нове рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 315, 316, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2023 року - скасувати.

Прийняти нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати Наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області №872 від 13.06.2022 року «Про застосування дисциплінарного стягнення до підполковника поліції В. Афанасьєва».

Визнати протиправним та скасувати Наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області №1140 о/с від 22.06.2022 року «По особовому складу», яким його звільнено зі служби за п.6 ч.1 ст.77 (у зв`язку із реалізацію дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції) з 22 червня 2022 року.

Визнати протиправним та скасувати Наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області №1511 о/c від 12.09.2022 року «По особовому складу», яким внесені зміни до наказу №1140 о/с від 22.06.2022 року та змінено дату звільнення з 22 червня 2022 року на 04 липня 2022 року.

Поновити ОСОБА_1 , який мав спеціальне звання підполковник поліції, на посаді заступника начальника відділення поліції з превентивної діяльності відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Одеській області з 05 липня 2023 року.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Одеській області (, адреса місцезнаходження: 65080, м. Одеса, вул. Академіка Філатова, 15-А), на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу з 04 липня 2022 року у сумі 145 268,21 грн. (сто сорок п`ять тисяч двісті шістдесят вісім гривень 21 коп.).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 22 червня 2023 року.

Суддя-доповідач І.П. Косцова
Судді Ю.В. Осіпов В.О. Скрипченко