Справа № 640/7306/21
Суддя: Жук А.В.
Дата ухвалення: 2023-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

22 червня 2023 року

м. Київ

справа №640/7306/21

адміністративне провадження №К/990/20300/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Жука А.В.,

суддів: Мартинюк Н.М., Мельник-Томенко Ж.М.,

перевіривши касаційну скаргу Офісу Генерального прокурора на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.05.2022 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.01.2023 у справі №640/7306/21

за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора про стягнення середнього заробітку,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, у якому просив стягнути з Офісу Генерального прокурора на його користь середній заробіток як оплату вимушеного прогулу, починаючи з 23 липня 2020 року до 18 лютого 2021 року включно, у розмірі 1679254,58 грн за час затримки виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 липня 2020 року в адміністративній справі №826/17867/14 про поновлення позивача на публічній службі (роботі) в органах прокуратури.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 травня 2022 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Офісу Генерального прокурора на користь позивача середній заробіток як оплату вимушеного прогулу, починаючи з 23 липня 2020 року до 18 лютого 2021 року включно, у розмірі 1 673 546,93 грн за час затримки виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 липня 2020 року в адміністративній справі №826/17867/14 про поновлення позивача на публічній службі (роботі) в органах прокуратури. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2023 року рішення суду першої інстанції змінено, викладено абзац другий резолютивної частини у такій редакції:

"Стягнути з Офісу Генерального прокурора на користь ОСОБА_1 середній заробіток як оплату вимушеного прогулу, починаючи з 23 липня 2020 року до 18 лютого 2021 року включно, у розмірі 1 182 429,76 грн за час затримки виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 липня 2020 року в адміністративній справі №826/17867/14 про поновлення ОСОБА_1 на публічній службі (роботі) в органах прокуратури".

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалами Верховного Суду від 09 березня 2023 року, від 24 квітня 2023 року та від 23 травня 2023 року касаційні скарги Офісу Генерального прокурора повернуто скаржнику.

Відповідач вчетверте звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову. Вказана касаційна скарга зареєстрована у Верховному Суді 05 червня 2023 року.

Відповідно до частин першої, другої статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу (частина третя статті 329 КАС України).

В касаційній скарзі, а також у заяві про поновлення строків, відповідач вказує на наявність об`єктивних підстав для визнання поважними причини пропуску процесуального строку на касаційне оскарження у цій справі та поновлення строку на касаційне оскарження рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 травня 2022 року та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2023 року.

Так, відповідач зазначає, що вперше Офісом Генерального прокурора 01.03.2023 в межах строку на касаційне оскарження подано касаційну скаргу на вказані судові рішення, яка згодом була повернута Верховним Судом, а повторно звертаючись до суду касаційної інстанції із касаційними скаргами, відповідач не допускав надмірних зволікань.

Окрім того, скаржник зауважує, що до Офісу Генерального прокурора надходять позови працівників регіональних та місцевих прокуратур щодо оскарження рішень кадрових комісій, щодо неуспішного проходження атестації; у кожному позові значний обсяг доводів; також суди здебільшого розглядають справи цієї категорії в судових засіданнях, в яких необхідно забезпечувати особисту участь представника.

Відповідач вказує, що зазначені об`єктивні обставини, які не залежали від Офісу Генерального прокурора, призвели до кратного збільшення навантаження на працівників Департаменту представництва інтересів держави в суді, що має наслідком збільшення часу підготовки процесуальних документів.

Суд звертає увагу, що аналіз положень статей 5, 13, 328, 329 КАС України дозволяє дійти висновку, що учасники справи, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку, яке повинно бути реалізовано у встановлений вказаним кодексом строк.

Відповідно до пункту 6 частини п`ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Отже, учасники справи, мають право оскаржити судові рішення у встановлений Кодексом строк та у передбаченому процесуальним законом порядку. КАС України передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин.

Встановлення процесуальних строків процесуальним законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України процесуальних обов`язків.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку касаційного оскарження можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання касаційної скарги.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у касаційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.

Так, зважаючи на приписи вказаних норм законодавства, не заперечуючи права особи на повторне звернення до Верховного Суду після повернення касаційної скарги, Суд зазначає, що невиконання скаржником вимог процесуального закону щодо належного оформлення касаційної скарги, та як наслідок, неодноразове повернення заявнику касаційної скарги, а також надлишкове навантаження на Департамент представництва інтересів держави в суді, не належать до об`єктивних обставин особливого і непереборного характеру, які можуть зумовити перегляд остаточного і обов`язкового судового рішення після закінчення строку його касаційного оскарження, а відтак не свідчить про наявність поважних підстав для поновлення цього строку.

Враховуючи зазначене, доводи заяви про поновлення строку на касаційне оскарження є необґрунтованими та не можуть бути визнані Судом поважною причиною пропуску строку, встановленого КАС України.

Згідно з частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Відповідно до частини третьої статті 332 КАС України, касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Отже, заявнику необхідно подати клопотання (заяву) із зазначенням інших поважних причин пропуску строку на касаційне оскарження та надати належні та допустимі докази, що підтверджують ці обставини.

Окрім того, згідно положень частини четвертої статті 330 КАС України до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Підпунктом 3 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» установлено, що за подання касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, але не більше 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (у редакції чинній на момент звернення до суду із касаційною скаргою).

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 цього Закону ставка судового збору за подання фізичною особою адміністративного позову майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (у редакції чинній на момент звернення до суду із позовною заявою).

Частиною четвертою статті 6 Закону України «Про судовий збір» визначено, що якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Так, судовий збір підлягає сплаті за ті вимоги, які задоволені судом.

Оскаржуваною постановою суду апеляційної інстанції змінено рішення суду першої інстанції та викладено його абзац другий резолютивної частини в наступній редакції: «Стягнути з Офісу Генерального прокурора на користь ОСОБА_1 середній заробіток як оплату вимушеного прогулу починаючи з 23.07.2020 до 18.02.2021 включно у розмірі 1 182 429,76 грн (один мільйон сто вісімдесят дві тисячі чотириста двадцять дев`ять гривень 76 копійок) за час затримки виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 22.07.2020 в адміністративній справі №826/17867/14 про поновлення ОСОБА_1 на публічній службі (роботі) в органах прокуратури».

Тому, судовий збір підлягає сплаті, виходячи із суми, яка була задоволена судом, а саме - 1 182 429,76 грн.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» (чинною на час звернення позивача до суду із позовною заявою) станом на 01 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2270 гривень.

Таким чином, сума судового збору за подання касаційної скарги на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 травня 2022 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2023 року у справі №640/7306/21 за позовну вимогу майнового характеру про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення позивача на роботі становить 22 700 грн. (1 182 429,76 грн * 1% = 11 824, 30 грн, що є більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому 2270 * 5 * 200% = 22 700 грн).

З урахуванням вже сплаченої суми судового збору у розмірі 1816, 00 грн (згідно платіжного доручення № 309 від 03.02.2023) судовий збір за подання даної касаційної скарги становить 20 884 грн (22 700 грн - 1816 грн).

Підсумовуючи наведене, відповідно до положень статті 169 та частини третьої статті 332 КАС України, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з установленням скаржнику строку для усунення недоліків касаційної скарги шляхом подання до касаційного суду:

- клопотання (заяви) про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням інших поважних причин пропуску такого строку та поданням доказів їх поважності.

- документа про сплату судового збору в розмірі 20 884 грн.

Реквізити для сплати судового збору: ГУК у м. Києві/Печерський район/22030102; ; рахунок отримувача: UA0026007; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код класифікації доходів бюджету: 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055)"; призначення платежу: "*;101; _____ (код ЄДРПОУ/реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи або серія та номер паспорта громадянина України в установлених законом випадках); судовий збір, за позовом _____ (ПІБ/назва), Верховний Суд (Касаційний адміністративний суд)".

На підставі викладеного, керуючись статтями 169, 248, 330, 332 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

1. Визнати неповажними заявлені Офісом Генерального прокурора підстави для поновлення пропущеного процесуального строку на касаційне оскарження.

2. Касаційну скаргу Офісу Генерального прокурора на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 травня 2022 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2023 року у справі № 640/7306/21 залишити без руху.

3. Надати скаржнику строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

4. Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

А.В. Жук

Н.М. Мартинюк

Ж.М. Мельник-Томенко

Судді Верховного Суду