Справа № 420/3176/23
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2023-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3176/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Василяки Д.К., розглянувши в письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області (вул. Єврейська, 12, м.Одеса, 65014, ), за участю третьої особи Головного управління Національної поліції (вул.Єврейська, 12, м.Одеса, 65014, ) про визнання протиправним та скасування наказу наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, за участю третьої особи Головного управління Національної поліції в якому позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати наказ голови Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області №9 від 12 грудня 2022 року «Про скасування актів розслідування нещасного випадку», яким скасовані акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) за формою Н-5 від 02 серпня 2017 року та акт за формою H-1 № 1 від 02 серпня 2017 року про нещасний випадок (у тому числі поранення), складенні за фактом отримання тілесних ушкоджень 14 вересня 2015 року інспектором-кінологом штурмового взводу БМГБОП ГУМВС України в Одеській області лейтенантом міліції ОСОБА_1 .

Позов обґрунтований позивачем тим, що наказом голови Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Одеській області № 9 від 12 грудня 2022 року «Про скасування актів розслідування нещасних випадків» скасовані акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) за формою Н-5 від 02 серпня 2017 року та акт за формою Н-1 № 1 від 02 серпня 2017 року про нещасний випадок (у тому числі поранення), складені за фактом отримання тілесних ушкоджень 14 вересня 2015 року позивачем - інспектором-кінологом штурмового взводу БМГБОП ГУМВС України в Одеській області лейтенантом міліції ОСОБА_1 .

Позивач вважає, що наказ голови Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області № 9 від 12 грудня 2022 року «Про скасування актів розслідування нещасних випадків» є протиправним та підлягає скасуванню оскільки, на думку позивача, дії відповідача з видачі оскаржуваного наказу несвоєчасні та недобросовісні, оскільки наказ, яким скасовані акти розслідування нещасного випадку, що стався з ОСОБА_1 був безпідставно виданий лише через чотири з половиною роки після складання цих актів.

Як вказує позивач, невідповідність оскаржуваного наказу принципам «належного урядування» та «правової визначеності» в контексті рішень Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) У справах: «Рисовський проти України» (заява № 29979/04), «Олександр Волков проти України», «С.С. та інші проти Болгарії», «Гасан і Чауш проти Болгарії» (Hasan and Chaush v. Bulgaria, заява № 30985/96), «Веренцов проти України», «Кантоні проти Франції», яка полягає у прийнятті оспорюваного наказу після спливу значного часу (чотири з половиною роки) після складання актів розслідування нещасного випадку, що стався з ОСОБА_1 із свавільним використанням повноважень.

Також позивач зазначає, що невідповідність оскаржуваного наказу принципу «гарантії стабільності суспільних відносин», закріпленому у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який полягає у скасуванні актів розслідування нещасного випадку, що стався з ОСОБА_1 , після їх реалізації незважаючи на заперечення ОСОБА_1

За цією позовною заявою відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами у відповідності до ст. 262 КАС України.

30.03.2023 року від ГУНП в Одеській області надійшли письмові пояснення в якому позовні вимоги вважає такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне: 05 жовтня 2015 року дорученням ГУМВС України в Одеській області від 18.09.2015 року № 317 «Про створення комісії по спеціальному розслідуванню групового нещасного випадку, з числа працівників ГУМВС України в Одеській області було призначено комісію для розслідування групового нещасного випадку.

Висновками проведеного розслідування було встановлено, що тілесні ушкодження було отримано наступними працівниками:

старшим оперуповноваженим в ОВС ВКР ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_2 ;

старшим оперуповноваженим в ОВС ВКР ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_3 ;

заступником начальника Котовського МВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_4 ;

оперуповноваженим сектору боротьби з незаконним обігом наркотиків Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеської області ОСОБА_5 ;

інспектором-гранатометником групи вогневої підтримки взводу БМГБОП ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_6 ;

інспектором-гранатометником групи вогневої підтримки взводу БМГБОП ГУМВС України в Одеській області Абдулаєвим Р.Т.;

міліціонером-альпіністом штурмового взводу БМГБОП ГУМВС України в Одеській області Будним М.А

Третя особа вказує, що з зазначеного можливо прийти до висновку, що відносно ОСОБА_1 вказане службове розслідування не проводилось у зв`язку з тим, що він не звертався з відповідним рапортом стосовно отримання тілесних ушкоджень під час проведення заходів по затриманню озброєних злочинців.

В матеріалах службового розслідування присутній рапорт ОСОБА_1 , яким він доповідає командиру БМГБОП ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_7 про те, що на час прибуття до місця затримання злочинців на 220 км. автодороги «Кіровоград-Платоново» вже відбулися усі події операції по затриманню злочинців, оскільки на мікроавтобусі Рено «Трафік» на якому переміщувались співробітники БМГБОП та Тойота «Хайс» на якому перемішувались злочинці були пульові пошкодження. Відповідно рапорту вогнепальна зброя ОСОБА_1 не застосовувалась.

Також з цього рапорту встановлено, що ОСОБА_1 до місця події під`їхав на автомобілі ВАЗ 2112. Таким чином фактично ОСОБА_1 прибув до місця події коли операція по затриманню озброєних злочинців вже закінчилась.

Таким чином виходячи з зазначеного службового розслідування та рапорту ОСОБА_1 можливо прийти до висновку, що ніяких тілесних ушкоджень під час проведення операції по затриманню озброєних злочинців він не отримував.

Надалі у зв`язку із надходженням рапорту ОСОБА_1 , дорученням ліквідаційної комісії ГУМВС України в Одеській області від 24.07.2017 № 3 створено комісію із розслідування нещасного випадку.

Згідно висновку від 21.03.2017 службового розслідування по рапорту ОСОБА_1 про призначення службового розслідування за фактом отримання ним тілесних ушкоджень 14.09.2015 під час несення служби по охороні громадського порядку на території с. Качурівка Котовського району Одеської області, які стали підставою для призначення службового розслідування.

Таким чином, комісія дійшла висновку, що відповідно до вимог п. 3.9 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом МВС України від 27.12.2002 № 1346 (зі змінами) нещасний випадок стався при виконанні службових обов`язків.

Однак виходячи з викладеного не зрозуміло, чому ОСОБА_1 звернувся лише у 2017 році до ліквідаційної комісії ГУМВС України в Одеській області стосовно факту отримання ним тілесних ушкоджень 14.09.2015 р.

Листом сектору державного нагляду за охороною праці МВС від 04 червня 2021 року № 10/992 «Про розгляд матеріалів», адресованого Управлінню логістики та матеріально-технічного забезпечення ГУНП в Одеській області, повідомлено, що за результатами розгляду зазначених матеріалів розслідування та актів за формами Н-5* від 02.08.2017 та Н-1* № 1 від 02.08.2017, складених за результатами розслідування нещасного випадку який стався 14 вересня 2015 року з інспектором-кінологом штурмового взводу БМГБОП ГУМВС України в Одеській області лейтенантом міліції ОСОБА_1 проведено з порушенням вимог пункту 4.3 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом МВС від 27 грудня 2002 року № 1346.

Враховуючи вищевикладене, акти за формами Н-5* від 02.08.2017 та Н-1* № 1 від 02.08.2017, складені за результатами розслідування нещасного випадку, який стався 14 вересня 2015 року з інспектором-кінологом штурмового взводу БМГБОП ГУМВС України в Одеській області лейтенантом міліції ОСОБА_1 , підлягають скасуванню.

Третя особа зазначає щодо суттєвих порушень які були допущені комісією, яка склала висновок від 21.03.2017 за зверненням ОСОБА_1 , зокрема не було встановлено причин порушення потерпілим та його керівниками вимог пунктів 3.1, 3.2, 3.5 Порядку, у матеріалах розслідування відсутня інформація (копії документів) щодо внесення зазначеної інформації до Єдиного реєстру досудових розслідувань факту травмування правопорушником працівника міліції, відсутнє пояснення самого ОСОБА_1 стосовно обставин отримання ним тілесних ушкоджень.

Також відповідач звертає увагу на те, що ОСОБА_1 не зрозуміло з яких підстав не був включений до спеціального розслідування групового нещасного випадку, яке проводилось 05 жовтня 2015 року, та у позові на це питання також немає відповіді.

На підставі викладених порушень наказом голови ліквідаційної комісії Головного управління міністерства внутрішніх справ України в Одеській області від 12 грудня 2021 року № 9 "Про скасування актів розслідування нещасного випадку" скасовано акти за формами Н-5* від 02.08.2017 та Н-1* № 1 від 02.08.2017, складені за результатами розслідування нещасного випадку, що стався 3 ОСОБА_1 14 вересня 2015 року.

До суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно якого Ліквідаційна комісія ГУ МВС України в Одеській області вважає позов необґрунтованим, безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню, з тих самих підстав, що зазначені у поясненнях третьої особи

14.04.2023 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив в якій вважає, що відзив підлягає поверненню у зв`язку з тим що поданий з порушенням встановленого строку.

Також позивач вважає, що відповідачем не звернуто увагу на те, що викладена у листі Сектору охорони праці вимога щодо скасування актів розслідування нещасного випадку не підлягала виконанню через її незаконність та несвоєчасність, які обумовлені невідповідності закріпленими на законодавчому рівні у рішеннях Європейського суду з прав людини та Конституційного Суду України принципам добросовісності, своєчасності, «належного урядування» та «правової визначеності» в контексті наведених у позові рішень Європейського суду з прав людини та Конституційного Суду України.

Приймаючи оспорюваний наказ відповідач надав пріоритет несвоєчасним та незаконним вимогам Сектору охорони праці у порівнянні з положеннями ст. 19 Конституції України та закріпленими на законодавчому рівні у рішеннях Європейського суду з прав людини та Конституційного Суду України принципами добросовісності, своєчасності, «належного урядування» та «правової визначеності» в контексті наведених у позові рішень Європейського суду з прав людини та Конституційного Суду України.

Такий пріоритет, на думку позивача, суперечить положенням ст. 19 Конституції України, ст. 4 Цивільного кодексу України, яка визначає ієрархію та пріоритети нормативних актів, ст. КАС України, що свідчить про хибність твердження відповідача про обов`язок беззаперечно виконувати будь-яку вимогу уповноваженого органу у сфері охорони праці (у даному випадку Сектору охорони праці.

Дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення проти позову, докази, якими вони підтверджуються, суд встановив наступне: ОСОБА_1 у період з 23 квітня 2009 року по 06 листопада 2017 року проходив службу в органах внутрішніх справ; у період з 07 листопада 2015 року по 30 квітня 2021 року проходив службу в Національній поліції України.

19 квітня 2021 року медичною (військово-лікарською) комісією ДУ «ТМО МВС України по Одеській області» позивачу видане свідоцтво про хворобу №209/2 згідно з яким наявне у ОСОБА_1 захворювання, пов`язане з проходженням ним служби в поліції. ОСОБА_1 не придатний до служби у поліції.

Управлінням логістики та матеріально-технічного забезпечення ГУНП в Одеській області направлено лист від 04.06.2021 року №10/992 до завідувача Сектору Державного нагляду за охороною праці МВС України в якому зазначено, що До сектору державного нагляду за охороною праці УЛМТЗ ГУНП в Одеській області 27.05.2021 за вх. № 2184 надійшли матеріали стосовно поліцейського ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо відпрацювання і підтвердження достовірності акту розслідування нещасного випадку, який стався з останнім 14.09.2015, та акту, що свідчить про причини та обставини Його травмування (правильність кваліфікації нещасного випадку).

Згідно наданих матеріалів, розслідування вказаного нещасного випадку проводилось ліквідаційною комісією ГУМВС України в Одеській області відповідно до Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом МВС України від 27.12.2002 № 1346 (далі - Порядок), на підставі чого були складені акти: Н-5° від 02.08.2017, Н-1 від 02.08.2017 № 1.

В ході відпрацювання матеріалів спеціального розслідування групового нещасного випадку, що стався 14.09.2015, о 19.30 год., під час переслідування підозрюваних осіб у вчиненні умисного вбивства ОСОБА_8 які знаходяться на зберіганні в архіві СДНОП УЛМТЗ ГУНП в Одеській області, встановлено, що за вказаним фактом 12.10.2015, на підставі наказу ГУМВС України в Одеській області від 15.09.2015 № 3208 проводилось службове розслідування, однак, ні в дослідній, ні в результативній частинах не вказано про отримання тілесних ушкоджень інспектором-кінологом штурмового взводу БМГБОП ГУМВС України в Одеській області лейтенантом міліції ОСОБА_1 .

В повідомленні про груповий нещасний випадок, направленому до ВДНОП ДМЗ МВС України 15.09.2015 за вих. № 10/1322 також відсутні відомості про ОСОБА_1 , як особи, яка 14.09.2015 отримала тілесні ушкодження.

На підставі доручення ГУМВС України в Одеській області від 18.09.2015 № 317 було створено комісію зі спеціального розслідування групового нещасного випадку, членами якої опитувались учасники вказаної події, жодний з яких не повідомляв про отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_1 .

Останній, в рамках проведення розслідування не опитувався та з будь-якими заявами не звертався. В матеріалах є лише копія репорт ОСОБА_1 на ім`я командира БМГБОП ГУМВС України в Одеській області полковника міліції Паньківа від 15.09.2015, у якому також відсутня інформація про отримання ним тілесних ушкоджень.

За результатами спеціального розслідування групового нещасного випадку за вищевказаним фактом 05.10.2015 комісією складено акт за формо Н-5, де у п. 1 (відомості про потерпілих), п. 3 (обставини, за яких став нещасний випадок) та п. 6 (висновок комісії) також не вказано інспектор: кінолога штурмового взводу БМГБОП ГУМВС України в Одеській області лейтенанта міліції ОСОБА_1 , як особу, яка отримала тілесні ушкодження. Як наслідок, акт за формою Н-1 на ОСОБА_1 не складався.

Вивченням наданих на підтвердження: акту розслідування нещасно випадку за формою Н-5* від 02.08.2017 та акту про нещасний випадок (у то числі поранення) за формою Н-1 від 02.08.2017 № 1 встановлено, що розслідування проведено всупереч вимогам п.п. 4.1, 4.11, 4.13 розд. Порядку.

Крім того, не опитано ні ОСОБА_1 , ні свідків події, не встановлено механізм отримання ним тілесних ушкоджень, не з`ясовані обстави і причини, що призвели до нещасного випадку, що ставить під сумнів достовірність наданих на затвердження актів.

У зв`язку із вищевикладеним, направляємо на Вашу адресу копії матеріалів стосовно ОСОБА_1 для розгляду та прийняття остаточного рішення щодо відповідності проведеного розслідування вимогам Порядку.

Листом Сектору державного нагляду за охороною праці МВС України від 02.07.2021 року №29950/21-2021 повідомлено Управління логістики та матеріально-технічного забезпечення ГУНП в Одеській області, що у Секторі державного нагляду за охороною праці МВС розглянуто лист Управління логістики та матеріально-технічного забезпечення Головного управління Національної поліції України в Одеській області від 04.06.2021 № 10/992 щодо відповідності вимогам Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом МВС від 27 грудня 2002 року № 1346 (далі - Порядок), актів за формами Н-5* від 02.08.2017 та Н-1* №1 від 02.08.2017, складених за результатами розслідування нещасного випадку, який стався 14 вересня 2015 року з інспектором-кінологом штурмового взводу БМГБОП ГУМВС України в Одеській області лейтенантом міліції ОСОБА_1 .

Розслідування вказаного нещасного випадку проведено комісією, утвореною дорученням ліквідаційної комісії ГУМВС України в Одеській області від 24 липня 2017 року № 3.

За результатами розгляду матеріалів, які надійшли вищевказаним листом, інформуємо, що розслідування цього нещасного випадку організовано з порушенням вимог пункту 4.3 Порядку.

Враховуючи викладене, акти за формами Н-5* від 02.08.2017 та Н-1* №1 від 02.08.2017, складені за результатами розслідування нещасного випадку, який стався 14 вересня 2015 року з інспектором-кінологом штурмового взводу БМГБОП ГУМВС України в Одеській області лейтенантом міліції ОСОБА_1 , підлягають скасуванню.

На виконання вказаної вимоги Сектору державного нагляду за охороною праці МВС України, наказом від 12.12.2022 за №9 голови ліквідаційної комісії управління МВС України в Одеській області акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) за формою Н-5* від 02.08.2017 та акт за формою Н-1 № 1 від 02.08.2017 про нещасний випадок (у тому числі поранення), складені за фактом отримання тілесних ушкоджень 14.09.2015 інспектором-кінологом штурмового взводу БМГБОП ГУМВС України в Одеській області лейтенантом міліції ОСОБА_1 , на підставі пункту 3.29 розділу ІІІ Порядку розслідування.

Вважаючи вказаний наказ протиправним, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України від 02 липня 2015 року № 580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон № 580-VIII).

Згідно зі статтею 3 Закону № 580-VIII у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини 1 статті 97 Закону № 580-VIII одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі:

1) загибелі поліцейського, що настала внаслідок протиправних дій третіх осіб, або під час учинення дій, спрямованих на рятування життя людей або усунення загрози їхньому життю, чи в ході участі в антитерористичній операції, під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України або смерті поліцейського внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого за зазначених обставин;

2) смерті поліцейського, що настала під час проходження ним служби в поліції;

3) визначення поліцейському інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті;

4) визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті;

5) отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із здійсненням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності;

6) отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності.

За змістом частини другої статті 97 Закону № 580-VIII порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Стаття 101 Закону № 580-VIII передбачає вичерпні підстави, за яких призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, а саме: якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність, часткова втрата працездатності без визначення інвалідності поліцейського є наслідком: а) учинення ним діяння, яке є кримінальним або адміністративним правопорушенням; б) учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння; в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, який доведений судом); г) подання особою свідомо неправдивої інформації про призначення і виплату одноразової грошової допомоги.

На реалізацію статей 97 - 101 Закону № 580-VIII та з метою врегулювання питання щодо порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського Кабінет Міністрів України прийняв наказ №4 від 11.01.2016, яким затвердив Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (далі - Порядок №4).

Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Порядку № 4 днем виникнення права на отримання ОГД є:

1) у разі загибелі (смерті) поліцейського - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть;

2) у разі встановлення поліцейському інвалідності - дата з якої встановлено інвалідність, що зазначена в довідці до акта огляду медико-соціальної експертної комісії, у разі відсутності дати з якої встановлено інвалідність - дата видачі довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії;

3) у разі встановлення ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата видачі довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках.

Підпунктом 4 пункту 4 розділу І Порядку № 4 передбачено призначення ОГД у разі загибелі (смерті), інвалідності чи втрати працездатності поліцейського: пов`язаного з проходженням служби в поліції, органах внутрішніх справ (пункт 4 частини першої статті 97 Закону) - обставина, яка виникла внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції крім випадків, зазначених у підпунктах 1, 2 цього пункту.

Пунктом 2 розділу ІІ Порядку № 4 встановлено, що ОГД у разі загибелі (смерті) поліцейського чи втрати працездатності поліцейського призначається та виплачується у випадках та в розмірах, визначених Законом України "Про Національну поліцію", особам, які мають право на її отримання, відповідно до цього Закону.

Розділ IIІ Порядку №4 регламентує порядок оформлення документів для виплати ОГД.

Відповідно до положень Розділу ІІІ цього Порядку посадові особи органів поліції, закладів освіти у межах своїх повноважень повинні сприяти особам, які мають право на призначення і отримання ОГД відповідно до законодавства України, в отриманні та оформленні ними документів, необхідних для своєчасного ухвалення рішення про призначення і виплату зазначеної допомоги (пункт 2).

Заява (рапорт) про виплату ОГД у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (додаток 1) подається керівнику органу поліції, закладів освіти за останнім місцем проходження служби поліцейським або за останнім місцем проходження поліцейським служби перед відрядженням до органів державної влади (далі - останнім місцем проходження служби).

У разі коли такий орган (заклад, установу) ліквідовано, заява подається до органу (закладу, установи) за місцем зберігання особової справи (пункт 3).

Пунктом 5 Розділу ІІІ Порядку № 4 передбачено, що для виплати ОГД у разі часткової втрати працездатності без визначення інвалідності чи в разі визначення інвалідності поліцейський подає: 1) заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням втрати працездатності чи інвалідності; 2) довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках); 3) довідку органу, установи, організації, підрозділу, яким попередньо було здійснено виплату ОГД із зазначенням підстави та дати її призначення, розміру виплати (у разі отримання такої виплати); 4) копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; 5) копію постанови відповідної ВЛК щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; 6) копії акта (актів) розслідування нещасного випадку, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) поліцейського, за формами, визначеними МВС, зокрема про те, що цей випадок не пов`язаний з учиненням поліцейським кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; 7) копію посвідчення інваліда війни (за наявності); 8) копії сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; 9) копію документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідний контролюючий орган і має відповідну відмітку в паспорті).

Згідно пункту 7 Розділу ІІІ Порядку № 4, при прийманні матеріалів особа, що приймає документи зобов`язана перевірити оформлення заяви та поданих до неї документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта та іншим документам, що засвідчують особу.

Підрозділи, служби, інші фахівці, зазначені у пункті 1 розділу ІІІ, що беруть участь у формуванні пакета документів для призначення та виплати ОГД, у разі необхідності, для перевірки даних або достовірності інформації, наданих особою, мають право, в установленому порядку звертатися за місцем отримання відповідних документів.

Таким чином, на законодавчому рівні встановлено, що підрозділи, служби, інші фахівці, зазначені у пункті 7 розділу III Порядку № 4, що беруть участь у формуванні пакета документів для призначення та виплати ОГД, у разі необхідності, для перевірки даних або достовірності інформації, наданих особою, мають право, в установленому порядку звертатися за місцем отримання відповідних документів.

Як зазначалось судом вище, підставою для прийняття оскаржуваного наказу слугував лист сектору державного нагляду за охороною праці МВС України, яким повідомлено що при складанні актів за формою Н-5* і Н-1* № 1 розслідування нещасного випадку порушено вимоги Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС, затвердженого наказом МВС від 27.12.2002 № 1346, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31.01.2003 за № 83/7404, а також вимагається у відповідності до пункту 4.3 Порядку скасувати акти за формою за формою Н-5* і Н-1 * № 1.

Підпункт 3 пункту 4 Розділу IV Порядку № 4 передбачає, що у разі відмови у призначенні ОГД чи повернення документів на доопрацювання (документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю) заявника письмово інформують про прийняте рішення з обґрунтуванням підстав відмови чи повернення документів на доопрацювання.

Відповідно до матеріалів справи, судом встановлено, що В ході відпрацювання матеріалів спеціального розслідування групового нещасного випадку, що стався 14.09.2015, о 19.30 год., під час переслідування підозрюваних осіб у вчиненні умисного вбивства ОСОБА_8 які знаходяться на зберіганні в архіві СДНОП УЛМТЗ ГУНП в Одеській області, встановлено, що за вказаним фактом 12.10.2015, на підставі наказу ГУМВС України в Одеській області від 15.09.2015 № 3208 проводилось службове розслідування, однак, ні в дослідній, ні в результативній частинах не вказано про отримання тілесних ушкоджень інспектором-кінологом штурмового взводу БМГБОП ГУМВС України в Одеській області лейтенантом міліції ОСОБА_1 .

В повідомленні про груповий нещасний випадок, направленому до ВДНОП ДМЗ МВС України 15.09.2015 за вих. № 10/1322 також відсутні відомості про ОСОБА_1 , як особи, яка 14.09.2015 отримала тілесні ушкодження.

На підставі доручення ГУМВС України в Одеській області від 18.09.2015 № 317 було створено комісію зі спеціального розслідування групового нещасного випадку, членами якої опитувались учасники вказаної події, жодний з яких не повідомляв про отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_1 .

Останній, в рамках проведення розслідування не опитувався та з будь-якими заявами не звертався. В матеріалах є лише копія репорт ОСОБА_1 на ім`я командира БМГБОП ГУМВС України в Одеській області полковника міліції Паньківа від 15.09.2015, у якому також відсутня інформація про отримання ним тілесних ушкоджень.

За результатами спеціального розслідування групового нещасного випадку за вищевказаним фактом 05.10.2015 комісією складено акт за формо Н-5, де у п. 1 (відомості про потерпілих), п. 3 (обставини, за яких став нещасний випадок) та п. 6 (висновок комісії) також не вказано інспектор: кінолога штурмового взводу БМГБОП ГУМВС України в Одеській області лейтенанта міліції ОСОБА_1 , як особу, яка отримала тілесні ушкодження. Як наслідок, акт за формою Н-1 на ОСОБА_1 не складався.

В свою чергу, саме допущення вказаних порушень слугували підставою для формування вимоги Сектору державного нагляду за охороною праці МВС України від 02.07.2021 №29950/21-2021 про скасування актів за формою Н-5* і Н-1 * № 1, та як наслідок, підставою для прийняття оскаржуваного у даній справі наказу від 12.12.2022 за №9.

Крім того, суд зазначає, що позивач жодним чином не обґрунтовує та не надає відповідних доказів стосовно отримання ним тілесних ушкоджень 14.09.2015 року.

Підсумовуючи все вищевикладене, суд доходить висновку щодо правомірності оскаржуваного наказу про скасування актів із розслідування нещасного випадку за №9 від 12.12.2022 року.

Решта доводів учасників справи на спірні правовідносини не впливають та висновків суду по суті спору не змінюють.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права та застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини, рішення якого є джерелом права та обов`язковими для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі по тексту також - Конвенція).

Так, Європейський Суд з прав людини (надалі по тексту також - Суд) у своєму рішенні по справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (від 9 грудня 1994 року №18390/91), вказав, що статтю 6 Конвенції не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень, детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Міра цього обов`язку може варіюватися залежно від характеру рішення. Необхідно також враховувати численність різноманітних тверджень, з якими сторона у справі може звернутися до судів, та відмінності, наявні в Договірних державах, стосовно передбачених законом положень, звичаєвих норм, правових висновків, викладення та підготовки рішень. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

В рішенні "Салов проти України" (заява №65518/01; від 6 вересня 2005 року) Суд також звернув увагу на те, що статтю 6 параграф 1 Конвенції не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін.

У своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово зазначав, що рішення національних судів мають бути обґрунтованими, зрозумілими для учасників справ та чітко структурованими; у судових рішеннях має бути проведена правова оцінка доводів сторін, однак, це не означає, що суди мають давати оцінку кожному аргументу та детальну відповідь на нього. Тобто мотивованість рішення залежить від особливостей кожної справи, судової інстанції, яка постановляє рішення, та інших обставин, що характеризують індивідуальні особливості справи.

Разом з цим, згідно з пунктом 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Підсумовуючи все вищевикладене, суд доходить висновку про те, що заявлений позов не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 9, 72, 77, 90, 205, 229, 242-246, 255, 293, 295 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області (вул. Єврейська, 12, м.Одеса, 65014, ), за участю третьої особи Головного управління Національної поліції (вул.Єврейська, 12, м.Одеса, 65014, ) про визнання протиправним та скасування наказу наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи знаходження судді у відпустці та на лікарняному, повний текст рішення складено та підписано суддею 21.06.2023 року.

Суддя Д.К. Василяка

.