Справа № 500/1932/23
Суддя: Баб'юк Петро Михайлович
Дата ухвалення: 2023-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/1932/23

22 червня 2023 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі судді Баб`юка П.М., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, у якому просить:

- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, оформлене листом від 06.03.2023 № 832-791/Г-02/8- 1900/23 щодо непроведення перерахунку та виплати пенсії з 11.09.2014, відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, в частині збільшення пенсії за кожний повний рік страхового стажу понад установлений стаж 15 років для жінок, із урахуванням фактично проведених виплат;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити перерахунок та виплату пенсії з 11.09.2014, відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, в частині збільшення пенсії за кожний повний рік страхового стажу понад установлений стаж 15 років для жінок, із урахуванням фактично проведених виплат.

В обґрунтування позову позивачка зазначила, що з 11.09.2014 вона перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області та отримує пенсію за віком, на підставі статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно положень частини 2 статті 56 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи має право на збільшення розміру пенсії на 1% за кожен рік страхового стажу понад 15 років.

16.02.2023 позивачка звернулася до відповідача із заявою про проведення перерахунку призначеної їй пенсії за віком, з урахуванням права на пільги, визначені частиною другою статті 56 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Проте, відповідач листом від 06.03.2023 № 832-791/Г-02/8-1900/23 у проведенні перерахунку пенсії із врахуванням наведеної правової норми відмовив.

Таку відмову позивачка вважає протиправною, оскільки така порушує право на гідну пенсію та соціальний захист.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 12.05.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, встановивши строк для подання відзиву на позов - п`ятнадцять днів з дня отримання копії цієї ухвали.

29.05.2023 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому Головне Управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області позов не визнає та просить відмовити у його задоволенні.

Вказує, що відповідно до частини 2 статті 56 Закону №796-ХІІ право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком №1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку, у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Пенсія позивачу призначена та виплачується відповідно до частини першої статті 27 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а тому, підстав для проведення перерахунку відповідно до ч.2 ст.56 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи немає, оскільки позивач не виявила бажання перейти на пенсію за віком відповідно до частини другої статті 27 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

13.06.2023 до суду надійшла відповідь на відзив у якій позивач просить позов задовольнити. Серед іншого, посилається на те, що ч.2 ст.56 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи є спеціальною нормою для позивача, а тому підлягає застосуванню незалежно від того відповідно до якої частини статті 27 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування позивачу призначено пенсію.

Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 4). З 11.09.2014 позивачка перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за віком, на підставі статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується протоколом про призначення пенсії УПФУ в Чортківському районі від 12.09.2014 № 1747, за наявності страхового стажу 37 років 07 місяців 23 дні.

16.02.2023 позивачка звернулася до відповідача із заявою про проведення перерахунку призначеної їй пенсії за віком, з урахуванням права на пільги, визначені ч. 2 ст.56 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 06.03.2023 № 832-791/Г-02/8-1900/23 в проведенні такого перерахунку позивачці було відмовлено.

Вказано, що підстав для проведення перерахунку відповідно до ч.2 ст.56 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи немає, оскільки позивач не виявила бажання перейти на пенсію за віком відповідно до частини другої статті 27 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування

Крім цього, вказано, що перехід на пенсію за віком відповідно до частини другої статті 27 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, в тому числі за умови застосування ч.2 ст.56 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи призведе до зменшення розміру пенсійної виплати і є недоцільним.

Не погоджуючись з рішенням відповідача позивач звернулася до суду з цим позовом задля захисту свої прав та інтересів

Перевіривши доводи сторін та дослідивши матеріали справи суд встановив наступне .

Приписами частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, загальні умови, порядок нарахування та розмір пенсій визначаються, зокрема, Законом України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" та Законом України від 09.07.2003 № 1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-ІV).

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Закон №796-ХІІ), особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС: які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів - 10 років; які працювали у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів - 8 років; які працювали з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року у зоні відчуження від 1 до 5 календарних днів, у 1987 році - від 10 до 14 календарних днів, у 1988 році - не менше 30 календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році - 5 років.

Згідно із ч. 2 ст. 56 Закону України 28.02.1991 №796-ХІІ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (в редакції чинній до 11.10.2017), право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку.

Законом України від 03.10.2017 №2148-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", який набув чинності з 11.10.2017, до ч. 2 ст. 56 Закону №796-ХІІ внесено зміни, згідно з якими право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку, у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Позивач просить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити перерахунок та виплату пенсії з 11.09.2014.

Таким чином, правовідносини, які підлягають дослідженню судом у даній справі, за період з 11.09.2014 по 10.10.2017, та з 11.10.2017 по день звернення до суду - 03.05.2023, було по різному врегульовано нормою ч.2 ст. 56 Закону №796-ХІІ.

Що стосується періоду з 11.09.2014 по 10.10.2017.

У вказаний період діяла редакція ч. 2 ст. 56 Закону України 28.02.1991 №796-ХІІ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (в редакції чинній до 11.10.2017), відповідно до якої, право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку.

Таким чином, для громадян, з числа ліквідаторів аварії на Чорнобильській АЕС, розрахункова величина має пільговий характер і визначена в ч. 2 ст. 56 Закону №796-XII як сума заробітку за кожний рік роботи понад установлений цим пунктом стаж роботи.

Отже, до внесення змін Законом України від 03.10.2017 №2148-VIII, який набув чинності 11.10.2017, особам, яким призначена пенсія з урахуванням Закону №796-XII, розрахунок пенсії має здійснюватися за кожний повний рік стажу роботи понад установлений для них мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (15 років - для жінок і 20 років - для чоловіків) шляхом збільшення пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад встановлений стаж.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом України у постановах від 10.06.2008 у справі №21-1748во07, від 07.07.2015 у справі №21-727а15, від 20.09.2016 у справі №1601/12900/12, а також Верховним Судом, зокрема, у постановах від 17.04.2018 у справі №565/1270/17, від 02.04.2019 у справі №565/871/17, від 26.11.2019 у справі №572/1263/17, від 16.07.2020 у справі №336/7176/16-а, від 04.05.2022 у справі №560/495/17.

Позивачці 11.09.2014 призначено пенсію за віком, обчислену відповідно до Закону №1058-ІV із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», є особою, потерпілою від Чорнобильської катастрофи 4 категорії, має загальний трудовий стаж роботи понад 30 років.

При цьому, норми спеціального Закону (№796-ХІІ) до 11.10.2017 не розмежовували таке право особи в залежності від того, відповідно до якої частини (першої чи другої) статті 27 Закону №1058-IV призначено пенсію.

У зв`язку з цим, станом на дату призначення пенсії та до 11.10.2017, вона мала право на збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений ч.2 ст.56 Закону №796-ХІІ стаж, але не вище 75 процентів заробітку.

Таким чином, в цій частині (за період з 11.09.2014 до 11.10.2017) позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Що стосується періоду з 11.10.2017.

Як уже зазначалось судом, Законом України від 03.10.2017 №2148-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", який набув чинності з 11.10.2017, до ч. 2 ст. 56 Закону №796-ХІІ внесено зміни, згідно з якими право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку, у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до ч. 2 ст. 27 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-IV), за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

Частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів, та не може бути нижчою, ніж розмір трудової пенсії за віком з урахуванням цільової грошової допомоги на прожиття, що діяли на день набрання чинності цим Законом.

Розмір пенсії за віком, обчислений за раніше діючим законодавством, підвищується з дня набрання чинності цим Законом до дня її призначення в порядку, передбаченому частинами першою та другою статті 42 цього Закону.

Тобто, з 11.10.2017 правове регулювання спірних правовідносин змінилось у зв`язку зі змінами внесеними в Закон №796-ХІІ, та пов`язує право особи на збільшення пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понаднормового стажу лише у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". (ч. 2 ст. 56 Закону №796-ХІІ в редакції з 11.10.2017),

Зазначена правова позиція також підтримана Верховним Судом у постановах від 29.08.2022 у справі №300/1390/19 та від 12.12.2022 у справі № 280/656/20.

У справі №520/1783/2020 Верховний Суд не знайшов підстав для відступу від цього правового висновку (Ухвала від 17 травня 2023 року).

Зазначені висновки та правові позиції Верховного Суду є останніми та релевантними відносно правовідносин за період з 11.10.2017 які теж є предметом розгляду у даній справі.

Суд зауважує, що з 11.10.2017 позивачка не виявила бажання перейти на пенсію за віком на умовах частини 2 статті 27 Закону України № 1058-IV, а залишилася на пенсії за віком на умовах частини 1 статті 27 Закону України №1058-IV, тому правові підстави для проведення перерахунку її пенсії та застосування частини 2 статті 56 Закону України №796-ХІІ (збільшення пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понаднормового стажу) з 11.10.2017 відсутні.

Крім цього, відповідач у відмові стверджує, що перехід на пенсію за віком відповідно до частини другої статті 27 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, в тому числі за умови застосування ч.2 ст.56 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи призведе до зменшення розміру пенсійної виплати і є недоцільним.

Однак, у зв`язку з тим, що такий перехід не відбувся, суд не надає правової оцінки твердженням відповідача про недоцільність проведення перерахунку пенсії позивача за частиною 2 статті 27 Закону України № 1058-IV, оскільки такий перехід може відбутись лише за заявою особи.

Також слід зазначити, що представник позивача посилається на те, що норми ч. 2 ст. 56 Закону №796-ХІІ є спеціальними для позивача, а тому підлягають застосуванню незалежно відповідно до якої частини ст.27 Закону № 1058-IV призначено позивачу пенсію.

Однак саме положення ч. 2 ст. 56 Закону №796-ХІІ (в редакції з 11.10.2017), які як вказує представник є спеціальними до вказаних правовідносин, визначають право особи на збільшення пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад стаж, встановлений даною нормою Закону, лише при призначенні пенсії на умовах визначених саме ч.2 ст.27 Закону № 1058-IV.

Висновки наведені представником позивача у заявах по суті справи, які висловлені Верховним Судом у постановах від 28.07.2022 справа №560/868/17, від 04.05.2022 справа №560/495/17, і інші, суд не бере до уваги, оскільки вони стосуються правовідносин, які виникли до внесення змін у ч. 2 ст. 56 Закону №796-ХІІ, тобто, до 11.10.2017, та стосуються іншої частини позовних вимог.

Таким чином, позовні вимоги щодо скасування рішення та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок і виплату пенсії, в частині періоду з 11.10.2017, задоволенню не підлягають.

Ураховуючи встановлені у справі обставини та положення законодавства, що регулюють спірні правовідносини, позов підлягає частковому задоволенню.

Оскільки вимога позивача хоч і задоволена частково однак є немайнова, а тому не підлягає поділу, витрати зі сплати судового збору підлягають відшкодуванню в його користь в повному обсязі.

Керуючись статтями 2, 72-77, 90, 139, 241-246, 255, 263, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, оформлене листом від 06.03.2023 № 832-791/Г-02/8-1900/23, щодо відмови в перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_1 з 11.09.2014 по 10.10.2017 відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, в частині збільшення пенсії за кожний повний рік страхового стажу понад установлений стаж 15 років для жінок.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 11.09.2014 по 10.10.2017 відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, в частині збільшення пенсії за кожний повний рік страхового стажу понад установлений стаж 15 років для жінок, із урахуванням фактично проведених виплат.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області в користь ОСОБА_1 сплачений при поданні позову судовий збір в сумі 1073,60 грн (одна тисяча сімдесят три грн 60 коп).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 22 червня 2023 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження/місце проживання: Майдан Волі, 3,м. Тернопіль,46001 код ЄДРПОУ/РНОКПП 14035769);

Головуючий суддя Баб`юк П.М.