Справа № 580/168/23
Суддя: Ключкович Василь Юрійович
Дата ухвалення: 2023-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №580/168/23 Суддя (судді) першої інстанції: Алла РУДЕНКО
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ключковича В.Ю.,

суддів Беспалова О.О.,

Грибан І.О.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 13 березня 2023 року, прийнятого у письмовому провадженні у спрощеному провадженні, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області в якому просив суд:

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо несвоєчасного остаточного розрахунку при звільненні позивача;

зобов`язати відповідача виплатити позивачу середнє грошове забезпечення за весь час затримки остаточного розрахунку за період з 17.04.2020 по 21.12.2022, відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 13.03.2023 адміністративний позов задоволено частково:

стягнуто з Аварійно-рятувального загону Спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області (вул. Сумгаїтська, 4, м. Черкаси, 18029, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 10 700 (десять тисяч сімсот) гривень 00 копійок;

в решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, в якій просить скасувати рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 13.03.2023 та відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

Відповідач наголошує, що як бюджетна організація, здійснює усі видатки згідно виділеного кошторису. В той же час, на час звільнення позивача у кошторисі коштів на виплату індексації грошового забезпечення передбачено не було.

Також, відповідач вважає, що позовна заява містить певні недоліки, а саме: позивач у позовній заяві розрахунок суми середнього заробітку, яка має бути нарахована та виплачена, не зазначає, відтак наявний неналежний спосіб захисту порушеного права - замість вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні ОСОБА_1 просить зобов`язати Аварійно-рятувального загону Спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області нарахувати та виплатити середній заробіток за період затримки.

Так, відповідач вважає, що стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні є відшкодування шкоди, заподіяної протиправною бездіяльністю (несвоєчасним розрахунком), а тому має пред`являтися відповідний спосіб захисту порушеного права передбачений п. 6 ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України. В такому разі суд зможе в межах заявленої суми оцінювати усі критерії, які за правовими позиціями Верховного Суду вважаються визначальними для вирішення питання пропорційності стягнення.

Відзив на апеляційну скаргу до Шостого апеляційного адміністративного суду не надходив.

Керуючись частинами 1 та 2 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 проходив службу в Аварійно-рятувальному загоні Спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області та наказом про кадрові питання № 83 від 17.04.2020 (по особовому складу) був звільнений зі служби цивільного захисту, виключений з кадрів Державної служби з надзвичайних ситуацій України та усіх видів забезпечення.

Відповідач у день звільнення не нарахував та не виплатив позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 17.04.2020.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 08.04.2022 у справі № 580/1094/22, яке набрало законної сили 05.09.2022, зобов`язано Аварійно-рятувальний загін Спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 17.04.2020 (у тому числі за березень 2016, січень, березень 2017 - із застосуванням січня 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця), за січень - квітень 2020 - із застосуванням березня 2018 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця)), з урахуванням раніше виплачених сум індексації грошового забезпечення.

Відповідач на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 08.04.2022 у справі № 580/1094/22 у грудні 2022 року виплатив позивачу індексацію грошового забезпечення у сумі 84 342 грн. 06 коп.

Вважаючи свої права на вчасну виплату даної суми порушеними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги в частині, суд першої інстанції дійшов висновку, що період прострочення щодо виплати індексації грошового забезпечення тривав з дати звільнення позивача зі служби 17.04.2020 по 21.12.2022, тому наявні підстави для стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, передбачені ч. 2 ст. 117 Кодексу законів про працю України, але не більше ніж за шість місяців. Також, враховуючи принцип співмірності між сумою остаточного розрахунку та сумою середнього заробітку за час затримки у її виплаті, з урахуванням ймовірних майнових втрат позивача та справедливого і розумного балансу між інтересами позивача і відповідача суд дійшов висновку, що сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні підлягає зменшенню, та вважає достатньою компенсацією втрат позивача від несвоєчасної виплати індексації грошового забезпечення компенсацію у сумі 10 700 грн.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За визначенням, що міститься у частинах 1 та 2 ст. 101 Кодексу Цивільного захисту України служба цивільного захисту - це державна служба особливого характеру, покликана забезпечувати пожежну охорону, захист населення і територій від негативного впливу надзвичайних ситуацій, запобігання і реагування на надзвичайні ситуації, ліквідацію їх наслідків у мирний час та в особливий період.

Учасниками справи не заперечується, що Кодексом цивільного захисту України, ні іншими нормативними актами не врегульовано порядок відшкодування за час затримки розрахунку при звільненні особи з органів Державної служби України з надзвичайних ситуацій та можливості застосування приписів до спірних правовідносин Кодексу законів про працю України.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» від 01.07.2022 № 2352-IX, який набрав чинності 19.07.2022, стаття 116 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) викладена у новій редакції та передбачає, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати. У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму.

За приписами частин 1 та 2 ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті.

Як не заперечується учасниками справи, на дату звільнення позивача зі служби індексація грошового забезпечення не була нарахована позивачу та ОСОБА_1 звертався до суду за захистом свої порушених прав.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 08.04.2022 у справі № 580/1094/22, яке набрало законної сили 05.09.2022, зобов`язано Аварійно-рятувальний загін Спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 17.04.2020 (у тому числі за березень 2016, січень, березень 2017 - із застосуванням січня 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця), за січень - квітень 2020 - із застосуванням березня 2018 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця)), з урахуванням раніше виплачених сум індексації грошового забезпечення.

На виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 08.04.2022 у справі №580/1094/22 відповідач у грудні 2022 року виплатив позивачу індексацію грошового забезпечення у сумі 84 342 грн. 06 коп.

Проаналізувавши встановлені обставини, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що період прострочення щодо виплати індексації грошового забезпечення тривав з дати звільнення позивача зі служби - 17.04.2020 по 21.12.2022 (дата фактичної виплати індексацію грошового забезпечення), тому наявні підстави для стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, передбачені частиною 2 ст. 117 КЗпП України, але не більше ніж за шість місяців.

Згідно п. 3 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 (далі - Порядок №100) при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включаються: основна заробітна плата; доплати і надбавки (за надурочну роботу та роботу в нічний час; суміщення професій і посад; розширення зон обслуговування або виконання підвищених обсягів робіт робітниками-почасовиками; високі досягнення в праці (високу професійну майстерність); умови праці; інтенсивність праці; керівництво бригадою, вислугу років та інші); виробничі премії та премії за економію конкретних видів палива, електроенергії і теплової енергії; винагорода за підсумками річної роботи та вислугу років тощо.

Відповідно до абз. 3 п. 2 Порядку № 100 у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

За приписами пунктів 5, 8 Порядку № 100 нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

В той же час, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.02.2020 у справі № 821/1083/17 виклала правовий висновок, що з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, суд може зменшити розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні працівника незалежно від того, чи він задовольняє позовні вимоги про стягнення належних звільненому працівникові сум у повному обсязі чи частково.

Зважаючи на те, що сторони у справі не оскаржують правильність обрахування судом першої інстанції суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та застосування та майнових втрат позивача у наслідок невчасного отримання усіх належних до виплати сум при звільненні, то колегія суддів, керуючись ст. 308 КАС України, не вбачає підстав для перевірки правильності такого обрахунку.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Разом з цим, колегією суддів встановлено, що судом першої інстанції було у повній мірі встановлено обставини справи, яким надано належну правову оцінку із дотриманням діючих норм матеріального та процесуального права.

У свою чергу, вказані в апеляційній скарзі доводи Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області не свідчать про наявність передбачених ст. 317 КАС України підстав для скасування рішення суду першої інстанції, зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують та не дають підстав вважати, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242-245, 308, 311, 315, 316, 321-322, 325, 328-329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 13 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В.Ю. Ключкович

Судді О.О. Беспалов

І.О. Грибан