Справа № 640/13226/22
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2023-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

21 червня 2023 року м.Київ № 640/13226/22

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І., розглянувши у порядку письмового провадження заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у межах адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, Головного управління Пенсійного фонду в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду у порядку ст. 29 Кодексу адміністративного судочинства України надійшла адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду у Київській області та Головного управління Пенсійного фонду в Івано-Франківській області, у якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду в Івано-Франківській області №58 від 23.06.2022 щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Київській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 та зарахувати до пільгового стажу наступні періоди навчання та роботи за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах: з 24.07.1981 по 06.10.1981 на посаді електрозварника на напівавтоматичних машинах 3-го розряду цеху загального машинобудування на заводі «Ворошиловградтепловоз», з 13.10.1981 по 05.11.1983 час проходження військової служби в Радянській армії, з 12.12.1983 по 01.09.1987 на посаді електрозварника на напівавтоматичних машинах 4-го розряду на заводі «Ворошиловградтепловоз», з 01.09.1987 по 06.03.1989 на посаді електрозварника на напівавтоматичних машинах 4-го розряду збірно-роздаткового цеху на заводі «Ворошиловградтепловоз», з 06.03.1989 по 01.04.1990 на посаді електрозварника 4-го розряду будівельно-монтажного управління №3 у тресті «Тепловозстрой», з 01.04.1990 по 10.03.1992 на посаді електрозварника 4-го розряду будівельно-монтажного управління № 3 тресту «Тепловозстрой», з 10.03.1992 по 01.06.1992 на посаді електрозварника автоматичних та напівавтоматичних машин 4-го розряду збірно-роздаткового цеху будівельно-монтажного управління «Тепловозстрой», з 01.06.1992 по 25.08.1993 на посаді електрозварника автоматичних та напівавтоматичних машинах 4-го розряду будівельно-монтажного управління «Тепловозстрой».

Рішенням суду від 24.02.2023 визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду в Івано-Франківській області №58 від 23.06.2022 про відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду у Київській області (код ЄДРПОУ - 22933548, вул.Саєнка Андрія, 10, м.Фастів, Київська область) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) від 17.06.2022 про призначення пенсії на пільгових умовах та зарахувати до пільгового стажу роботи наступні періоди навчання та роботи за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах: з 24.07.1981 по 06.10.1981 на посаді електрозварника на напівавтоматичних машинах 3-го розряду цеху загального машинобудування на заводі «Ворошиловградтепловоз», з 13.10.1981 по 05.11.1983 час проходження військової служби в Радянській армії, з 12.12.1983 по 01.09.1987 на посаді електрозварника на напівавтоматичних машинах 4-го розряду на заводі «Ворошиловградтепловоз», з 01.09.1987 по 06.03.1989 на посаді електрозварника на напівавтоматичних машинах 4-го розряду збірно-роздаткового цеху на заводі «Ворошиловградтепловоз», з 06.03.1989 по 01.04.1990 на посаді електрозварника 4-го розряду будівельно-монтажного управління №3 у тресті «Тепловозстрой», з 01.04.1990 по 10.03.1992 на посаді електрозварника 4-го розряду будівельно-монтажного управління №3 Будівельного-монтажного управління «Тепловозстрой», з 10.03.1992 по 01.06.1992 на посаді електрозварника автоматичних та напівавтоматичних машин 4-го розряду збірно-роздаткового цеху будівельно-монтажного управління «Тепловозстрой», з 01.06.1992 по 25.08.1993 па посаді електрозварника автоматичних та напівавтоматичних машинах 4-го розряду будівельно-монтажного управління «Тепловозстрой».

Рішення суду не оскаржувалося сторонами та набрало законної сили 28.03.2023.

На виконання рішення суду, виготовлено три виконавчі листи, які отримані позивачем 27.04.2023.

24.05.2023, від позивача надійшла заява про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у даній справі шляхом зобов`язання Головного управління ПФУ у Київській області надати звіт про виконання рішення суду.

Дана заява була передана судді для подальшого розгляду 21.06.2023.

Подана заява обґрунтована тим, що рішення добровільно відповідачем не виконується.

Розглянувши дану заяву та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що клопотання позивача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України; судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 14 КАС України визначено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Аналогічні положення містяться в статті 370 КАС України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, статтями 14, 370 КАС України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зазначеній нормі відповідають також і положення п. 1 ч. 6. ст. 246 КАС України, згідно з яким у разі необхідності у резолютивній частині також вказується про порядок і строк виконання рішення.

Суд також зазначає, що встановлення судового контролю є правом, а не обов`язком суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, проти якого ухвалено судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 10 грудня 2018 року у справі №807/2358/15 (адміністративне провадження №К/9901/45276/18).

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання рішення суду позивачеві були видані виконавчі листи.

Однак, у матеріалах справи відсутні докази відкриття виконавчого провадження, отже примусове виконавче провадження по справі не відбувалося і у сторін спору існує правова можливість контролювати виконання рішення суду відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

За таких обставин суд не вбачає підстав для задоволення клопотання позивача про встановлення судового контролю за виконанням зазначеного рішення суду.

Керуючись статтями 132-142, 252, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, - відмовити.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя Лисенко В.І.