Справа № 160/16592/22
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2023-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

08 червня 2023 року м. Дніпросправа № 160/16592/22

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.12.2022 року (головуючий суддя Лозицька І.О.)

в адміністративній справі №160/16592/22 за позовом ОСОБА_1 до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка, ОСОБА_1 , звернулася 24.10.2022 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення, оформлене листом відділу методології та організації роботи із застосування пенсійного законодавства Управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області «Про розгляд звернення» №44654-35497/М-01/8-0400/21 від 15.12.2021 року щодо відмови виплатити грошову допомогу в розмірі 10-ти місячних пенсій ОСОБА_1 у зв`язку з не зарахуванням до спеціального (педагогічного) стажу періоду роботи з 01.10.1992 року по 17.11.1997 року, з 25.11.1997 року по 28.02.1998 року - на посаді методиста у яслах-садку №22 та у дитячому будинку АДРЕСА_1 ; з 01.03.1998 року по 25.08.2006 року - на посаді педагога-організатора у дитячому будинку АДРЕСА_1 ; з 25.08.2006 року по 13.10.2006 року - на посаді психолога у комунальному дошкільному навчальному закладі №62;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати період роботи ОСОБА_1 до спеціального (педагогічного) стажу, а саме, з 01.10.1992 року по 17.11.1997 року, з 25.11.1997 року по 28.02.1998 року - на посаді методиста у яслах-садку №22 та у дитячому будинку АДРЕСА_1 ; з 01.03.1998 року по 25.08.2006 року - на посаді педагога-організатора у дитячому будинку АДРЕСА_1 ; з 25.08.2006 року по 13.10.2006 року - на посаді психолога у комунальному дошкільному навчальному закладі №62 та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу у розмірі 10-ти місячних пенсій станом на день її призначення (яка не підлягає оподаткуванню) у зв`язку з тим, що вона має педагогічний стаж більш ніж 30 років та вийшла на пенсію за віком.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачка звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій.

Однак, відповідач відмовив у виплаті грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій, оскільки у позивача відсутній необхідний педагогічний стаж. З таким рішенням відповідача позивачка не погоджується та вважає, що періоди роботи

з 01.10.1992 року по 17.11.1997 року та

з 25.11.1997 року по 28.02.1998 року на посаді методиста у яслах-садку №22 та у дитячому будинку АДРЕСА_1 ,

з 01.03.1998 року по 25.08.2006 року на посаді педагога-організатора у дитячому будинку АДРЕСА_1 ,

з 25.08.2006 року по 13.10.2006 року на посаді психолога у комунальному дошкільному навчальному закладі №62 - слід зарахувати до спеціального (педагогічного) стажу та виплатити грошову допомогу в розмірі 10 місячних пенсій.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.12.2022 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення, оформлене листом відділу методології та організації роботи із застосування пенсійного законодавства Управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області «Про розгляд звернення» від 15.12.2021 року № 44654-35497/М-01/8-0400/21 щодо відмови виплатити грошову допомогу в розмірі 10-ти місячних пенсій ОСОБА_1 у зв`язку з не зарахуванням до спеціального (педагогічного) стажу періоду роботи

з 01.10.1992 року по 17.11.1997 року,

з 25.11.1997 року по 28.02.1998 року - на посаді методиста у яслах-садку №22 та у дитячому будинку АДРЕСА_1 ;

з 01.03.1998 року по 25.08.2006 року - на посаді педагога-організатора у дитячому будинку АДРЕСА_1 ;

з 25.08.2006 року по 13.10.2006 року - на посаді психолога у комунальному дошкільному навчальному закладі №62.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати період роботи ОСОБА_1 до спеціального (педагогічного) стажу, а саме,

з 01.10.1992 року по 17.11.1997 року,

з 25.11.1997 року по 28.02.1998 року - на посаді методиста у яслах-садку №22 та у дитячому будинку АДРЕСА_1 ;

з 01.03.1998 року по 25.08.2006 року - на посаді педагога-організатора у дитячому будинку АДРЕСА_1 ;

з 25.08.2006 року по 13.10.2006 року - на посаді психолога у комунальному дошкільному навчальному закладі №62

та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу у розмірі 10-ти місячних пенсій станом на день її призначення (яка не підлягає оподаткуванню) у зв`язку з тим, що вона має педагогічний стаж більш ніж 30 років та вийшла на пенсію за віком.

Свою позицію суд першої інстанції обґрунтував тим, що позивач на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працював у закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і має страховий стаж більш, ніж 30 років на таких посадах. Отже, в силу приписів п.7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" позивач має право на грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення (яка не підлягає оподаткуванню).

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Вказує, що до спеціального педагогічного стажу позивачки неможливо зарахувати періоди роботи з 01.10.1992 року по 17.11.1997 року та з 25.11.1997 року по 28.02.1998 року з 01.03.1998 року по 25.08.2006 року, з 25.08.2006 року по 13.10.2006 року, оскільки посади методиста, педагога-організатора та психолога не передбачені Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року № 909.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив, що не перешкоджає розгляду справи по суті спору.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачка ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позивачка звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення виплати грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій.

Своїм листом від 15.12.2021 року № 44654-35497/М-01/8-0400/21 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області позивача повідомлено, що йому відмовлено у виплаті грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій у зв`язку з відсутністю необхідного стажу.

Крім того, відповідач зазначив, що неможливо зарахувати до спеціального педагогічного стажу періоди роботи позивача з 01.10.1992 року по 17.11.1997 року та з 25.11.1997 року по 28.02.1998 року на посаді методиста у яслах-садку №22 та у дитячому будинку№2, з 01.03.1998 року по 25.08.2006 року на посаді педагога-організатора у дитячому будинку АДРЕСА_1 , з 25.08.2006 року по 13.10.2006 року на посаді психолога у комунальному дошкільному навчальному закладі №62, оскільки вказані посади не передбачені переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота яких дає право на пенсію за вислугу років. Тому, для виплати грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій немає підстав.

Позивачка вважає протиправною відмову пенсійного органу у виплаті їй грошової допомоги, передбаченої пунктом 7-1 розділу ХV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Суд першої інстанції позов задовольнив.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, Закону України "Про пенсійне забезпечення", Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", Закону України "Про дошкільну освіту" від 11.07.2001 року №2628-III, Закону України «Про освіту» від 05.09.2017 року №2145-VIII, норми Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року №1191.

Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до п. «е» ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Пунктом 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначає Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року №1191.

В силу пункту 2 Порядку №1191 до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що передбачені переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року № 909 "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років".

Грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію (п. 5 Порядку №1191).

Слід взяти до уваги, що за приписами пункту 6 Порядку №1191 для визначення розміру грошової допомоги враховується місячний розмір пенсії, обчислений згідно із статтями 27 і 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

При цьому, пунктом 7 Порядку №1191 встановлено, що виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі 10-ти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.

Таким чином, право особи на отримання грошової допомоги у розмірі 10-ти місячних пенсій пов`язується з наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу роботи на певних визначених законодавством посадах і вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" будь-якого іншого виду пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 02.08.2019 року у справі №724/579/17, від 20.02.2019 року у справі №462/5636/16-а, від 19.03.2019 року у справі №466/5637/17.

Матеріалами справи підтверджується, що підставою для відмови у виплаті грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій слугувало те, що позивач не має 30 років роботи на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років. При цьому, у спірному рішенні вказано, що підстави для зарахування до стажу роботи позивача, що дає право на пенсію за вислугу років, періодів роботи на посадах методиста, педагога-організатора та психолога, відсутні.

Водночас, згідно статті 28 Закону України «Про освіту» від 23.05.1991 року №1060-ХІІ, який був чинним на час роботи позивачки на посаді методиста (втратив чинність від 28.09.2017), встановлена єдина структура системи освіти, що включає:

дошкільне виховання;

загальну середню освіту; професійну освіту;

вищу освіту;

післядипломну підготовку (стажування, клінічна ординатура тощо);

аспірантуру; докторантуру;

підвищення кваліфікації, перепідготовку кадрів; позашкільне навчання і виховання;

самоосвіту.

Статтею 27 Закону України «Про освіту» №1060-ХІІ передбачалося, що дошкільними виховними закладами є:

дитячі ясла, дитячі садки, дитячі ясла-садки, сімейні, прогулянкові, дошкільні заклади компенсуючого (для дітей, які потребують корекції фізичного і психічного розвитку) та комбінованого типів з короткотривалим, денним, цілодобовим перебуванням дітей, а також дитячі садки інтернатного типу, дитячі будинки, школи-садки та інші.

На даний час, стаття 5 Закону України "Про дошкільну освіту" від 11.07.2001 року №2628-III визначає, що систему дошкільної освіти становлять

заклади дошкільної освіти незалежно від підпорядкування, типів і форми власності;

наукові і методичні установи;

органи управління освітою;

освіта та виховання в сім`ї.

Згідно приписів ст. 12 Закону України "Про дошкільну освіту" №2628-III відповідно до потреб громадян України створюються такі заклади дошкільної освіти:

заклад дошкільної освіти (ясла) для дітей віком від одного до трьох років, де забезпечуються догляд за ними, а також їх розвиток і виховання відповідно до вимог Базового компонента дошкільної освіти;

заклад дошкільної освіти (ясла-садок) для дітей віком від одного до шести (семи) років, де забезпечуються догляд за ними, розвиток, виховання і навчання відповідно до вимог Базового компонента дошкільної освіти;

заклад дошкільної освіти (дитячий садок) для дітей віком від трьох до шести (семи) років, де забезпечуються їх розвиток, виховання і навчання відповідно до вимог Базового компонента дошкільної освіти;

заклад дошкільної освіти (ясла-садок) компенсуючого типу для дітей з особливими освітніми потребами віком від двох до семи (восьми) років. Заклади дошкільної освіти (ясла-садок) компенсуючого типу поділяються на спеціальні та санаторні;

будинок дитини - заклад дошкільної освіти системи охорони здоров`я для медико-соціального захисту дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, а також для дітей з фізичними та (або) інтелектуальними порушеннями від народження до трьох (для здорових дітей) та до чотирьох (для хворих дітей) років;

заклад дошкільної освіти (дитячий будинок) інтернатного типу забезпечує розвиток, виховання, навчання та соціальну адаптацію дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, дошкільного та шкільного віку, які перебувають у родинних стосунках та утримуються за рахунок держави;

заклад дошкільної освіти (ясла-садок) сімейного типу для дітей віком від двох місяців до шести (семи) років, які перебувають в родинних стосунках і де забезпечуються їх догляд, розвиток, виховання і навчання відповідно до вимог Базового компонента дошкільної освіти;

заклад дошкільної освіти (ясла-садок) комбінованого типу для дітей віком від одного до шести (семи, восьми) років, у складі якого можуть бути групи загального розвитку, компенсуючого типу, інклюзивні, сімейні, прогулянкові, в яких забезпечується дошкільна освіта з урахуванням стану здоров`я дітей, їх розумового, психологічного, фізичного розвитку;

заклад дошкільної освіти (центр розвитку дитини), в якому забезпечуються фізичний, розумовий і психологічний розвиток, корекція психологічного і фізичного розвитку, оздоровлення дітей, які відвідують інші навчальні заклади чи виховуються вдома.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що частиною 1 ст.10 Закону України «Про освіту» від 05.09.2017 року №2145-VIII визначено, що невід`ємними складниками системи освіти є:

дошкільна освіта;

повна загальна середня освіта;

позашкільна освіта; спеціалізована освіта;

професійна (професійно-технічна) освіта;

фахова передвища освіта;

вища освіта;

освіта дорослих, у тому числі післядипломна освіта.

При цьому, пунктом 25 ч.1 ст.1 Закону України «Про освіту» №2145-VIII передбачено, що система освіти - сукупність складників освіти, рівнів і ступенів освіти, кваліфікацій, освітніх програм, стандартів освіти, ліцензійних умов, закладів освіти та інших суб`єктів освітньої діяльності, учасників освітнього процесу, органів управління у сфері освіти, а також нормативно-правових актів, що регулюють відносини між ними.

Наукове і методичне забезпечення освіти здійснюють центральний орган виконавчої влади у сфері освіти і науки, Національна академія наук України, національні галузеві академії наук України, органи із забезпечення якості освіти, центральні органи виконавчої влади, яким підпорядковані заклади освіти, академічні, галузеві науково-дослідні інститути, заклади освіти, інші науково-методичні та методичні установи у взаємодії з відповідними підприємствами, творчими спілками, асоціаціями, товариствами, громадськими об`єднаннями, у тому числі фаховими організаціями (професійними асоціаціями), об`єднаннями роботодавців, незалежними установами оцінювання та забезпечення якості освіти (ч.1 ст.75 ЗУ №2145-VIII).

Разом із цим, відповідно до вимог ч. 1 та 2 ст. 60 Закону України «Про освіту» №2145-VIII робочий час педагогічного працівника включає час виконання ним навчальної, виховної, методичної, організаційної роботи та іншої педагогічної діяльності, передбаченої трудовим договором. Робочий час науково-педагогічного працівника включає час виконання ним навчальної, методичної, наукової, організаційної роботи.

Слід зазначити, що Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників» від 14.06.2000 року №963 затверджено перелік посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, до яких, зокрема, віднесено посаду методиста.

Також Постановою Кабінету Міністрів України «Про оплату праці працівників на основі Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери» від 30.08.2002 року №1298 затверджено Схему тарифних розрядів посад керівних, наукових, науково-педагогічних, педагогічних працівників, професіоналів, фахівців та інших працівників бюджетних установ, закладів та організацій, відповідно до якої посада методиста відноситься до переліку посад педагогічних працівників.

Аналіз вищезазначених норм та обставин справи дає підстави для висновку, що стаж роботи позивачки у період

з 01.10.1992 року по 17.11.1997 року на посаді методиста у яслах-садку №22 та

з 25.11.1997 року по 28.02.1998 року на посаді методиста у дитячому будинку №2 має бути зараховано до спеціального стажу роботи за вислугу років, що дає право на призначення пенсії відповідно до п.«е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Щодо зарахування до педагогічного стажу позивачки періоду роботи з 01.03.1998 року по 25.08.2006 року на посаді педагога-організатора у дитячому будинку №2, то колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до Переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.06.2000 року №963 педагоги-організатори є педагогічними працівниками дошкільних виховних закладів, тобто, працівниками освіти.

Отже, особи, що працювали на педагогічних посадах у дошкільних виховних закладах, які входять до структури освіти України, мають право на отримання пенсії за вислугу років.

Таким чином, стаж роботи педагогом-організатором у закладах дошкільної освіти, до яких, зокрема, належать дитячі будинки, має зараховуватись до пільгового стажу осіб у розумінні пункту е статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ при розгляді територіальними органами Пенсійного фонду України відповідних заяв про призначення пенсії навіть попри те, що зазначена посада прямо не передбачена затвердженим Переліком № 909.

Тому, з огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про зарахування спірного періоду роботи до педагогічного стажу ОСОБА_1 .

Стосовно не зарахування до педагогічного стажу періоду роботи з 25.08.2006 року по 13.10.2006 року на посаді психолога у комунальному дошкільному навчальному закладі №62 з огляду на відсутність вказаної посади у Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року № 909, то колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.

Так, відповідно до приписів Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років» від 04.11.1993 року №909, передбачена посада практичного психолога дошкільного навчального закладу всіх типів.

Тобто, Перелік №909 передбачає посаду практичного психолога дошкільного навчального закладу всіх типів.

Водночас, листом Міністерства освіти і науки України №1/9-193 від 18.05.2001 року роз`яснено, що статтею 21 Закону України "Про освіту" визначено, що за своїм статусом практичні психологи належать до педагогічних працівників. До стажу педагогічної роботи зараховується час роботи на посадах, передбачених Переліком, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 14 червня 2000 року № 963, посада "Практичний психолог" включена до даного переліку. Однак, до затвердження "Положення про психологічну службу в системі освіти" (наказ МОУ від 01 липня 1993 року № 230) вона мала назву "психолог".

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що листи міністерств і відомств України не є нормами права, тому суд не може покладати їх в основу свого рішення.

Водночас, аналіз норм права, що регулюють дані правовідносини дають підстави для висновку, шо посада «психолог» в системі освіти належать до педагогічних працівників.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників" від 14.06.2000 року №963 посаду "практичний психолог" включено до посад педагогічних працівників.

Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року №909, робота на посаді практичний психолог віднесена до розділу "Освіта".

Враховуючи викладене, судом першої інстанції зроблено обґрунтований висновок, що посади «психолог» та «практичний психолог» є тотожними.

В даному випадку маються дві різні назви однієї за функціями посади.

Праця психолога регламентується тими ж нормативними актами, що і практичного психолога.

Отже, враховуючи, що посадові обов`язки "психолога" - "практичного психолога" навчальних закладів і установ освіти не змінювались, фактично посадові обов`язки, які виконувались позивачем на посаді психолога ідентичні посадовим обов`язкам практичного психолога, а тому, запис у трудовій книжці позивача "психолог" є підставою для зарахування до стажу педагогічної роботи практичного психолога.

За таких обставин, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем неправомірно відмовлено позивачці у зарахуванні стажу роботи з 25.08.2006 року по 13.10.2006 року на посаді психолога у комунальному дошкільному навчальному закладі №62 до педагогічного стажу, що надає право на призначенні пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Зокрема, Конституційний Суд України у п.3.4 Рішення від 18.06.2007 року №4-рп/2007 зазначив, що неодноразово розглядав проблему, пов`язану з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними законами.

У рішеннях Конституційного Суду України підкреслюється, що пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за ст.22 Конституції України не допускається (рішення Конституційного Суду України від 06 липня 1999 року №8-рп/99, від 20 березня 2002 року №5-рп/2002, від 17 березня 2004 року №7-рп/2004).

Конституційне та законодавче регулювання захисту прав і свобод людини узгоджується із міжнародно-правовими актами, а саме, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка була ратифікована Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, та відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 року №3477-IV встановлено, що суди застосовують під час розгляду справ Конвенцію і практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Європейський суд з прав людини у п.52 та 56 рішення від 14 жовтня 2010 року у справі "Щокін проти України" зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд, однак, зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у світлі практики Суду.

На думку Європейського суду з прав людини, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу "якості закону", передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника.

Таким чином, у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Крім того, статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено порядок підтвердження стажу роботи, згідно з якою основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Також, згідно ст. 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Відповідні положення містить також Постанова Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 року, якою затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Так, згідно п. 2 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно із записами у трудовій книжці серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 :

- з 01.10.1992 року по 17.11.1997 року працювала на посаді методиста у яслах-садку №22;

- з 25.11.1997 року по 28.02.1998 року працювала на посаді методиста у дитячому будинку№2;

- з 01.03.1998 року по 25.08.2006 року працювала на посаді педагога-організатора у дитячому будинку АДРЕСА_1 ;

- з 25.08.2006 року по 13.10.2006 року працювала на посаді психолога у комунальному дошкільному навчальному закладі №62.

Отже, стаж роботи позивачки на вказаних посадах у дошкільних закладах освіти має зараховуватись до педагогічного стажу у розумінні п."е" ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII при розгляді територіальними органами Пенсійного фонду України питання щодо призначення грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення (яка не підлягає оподаткуванню), на підставі п.7-1Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", навіть попри те, що зазначені посади прямо не передбачені затвердженим Переліком №909.

Оскільки матеріалами справи підтверджено, що позивачка на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювала у закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і має страховий стаж більш, ніж 30 років на таких посадах.

Отже, в силу приписів п.7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" позивач має право на грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення (яка не підлягає оподаткуванню).

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції матеріали справи дають підстави для висновку, шо позивачкою доведені обставини, на яких ґрунтуються її позовні вимоги.

При цьому, відповідачем не доведено обставини, на яких ґрунтуються заперечення проти позовних вимог, не доведено правомірність дій/рішень відповідача як суб`єкта владних повноважень.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 .

В силу ч. 5 ст. 328 КАС України рішення суду апеляційної інстанції не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

Виходячи з результатів апеляційного перегляду не підлягають розподілу витрати у справі.

Керуючись 241-245, 250, 311, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.12.2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття 08.06.2023та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

В силу п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова