Справа № 460/878/23
Суддя: Д.Є. Махаринець
Дата ухвалення: 2023-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

19 червня 2023 року м. Рівне №460/878/23

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Махаринця Д.Є., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1
доРівненська митниця Державної митної служби України
про визнання протиправними та скасування картки відмови, рішення про коригування митної вартості товарів, -
В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі позивач, ФОП ОСОБА_1 ) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду із позовом до Рівненської митниці Державної митної служби України (далі відповідач), в якому просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення Рівненської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів № UA204020/2022/000072/2 від 15.12.2022 року;

визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA204020/2022/001230 від 09.12.2022 року.

Заяви по суті справи.

В обґрунтування заявленого позову зазначається, що між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та фірмою KD Krzysztof Deresz укладено контракт № 5/22 від 19.10.2022 року про купівлю транспортного засобу вживаного напівпричіпу Shwarzmuller S1, шасі НОМЕР_1 , 2019 року випуску. Вартість товару становить 15000,00 Євро та була повністю оплачена позивачем. Товар ввезено на територію України. З метою митного оформлення товару та його випуску у вільний обіг на території України декларантом позивача подано митну декларацію № 22UA49U1 від 09.12.2021 року. При визначенні митної вартості товару декларантом обрано перший метод за ціною договору. До вказаної митної декларації долучено документи, які підтверджували вартість товару за першим методом. За результатом аналізу поданих митному органу документів прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA204020/2022/000072/2 від 15.12.2022 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA204020/2022/001230. Здійснено визначення митної вартості товару за другорядним (резервним) методом. Позивач вважає, що оскаржуване рішення є незаконним, оскільки необхідні документи на підтвердження митної вартості товару були подані митному органу у повному обсязі, такі документи є належними, достатніми на не містили будь-яких розбіжностей. Дії митного органу про визначення іншої митної вартості з використанням резервного методу є протиправними та здійсненими за відсутності для цього законних підстав та повноважень. Просив позов задовольнити повністю.

Відповідач адміністративний позов не визнав з підстав, викладених у відзиві на позов. В обґрунтування своїх заперечень повторно навів підстави для коригування митної вартості, викладені в оскаржуваному рішенні. Відповідач вказав, що надана копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 11.05.2019 року № НОМЕР_2 містить інформацію щодо власника - ING LEASE (POLSKA) SP.Z.O.O.., що не відповідає реквізитам продавця ( ОСОБА_2 ) та покупця (ФОП ОСОБА_1 ) згідно Договору. Додатково відповідач зазначив про те, що заявлений до митного оформлення напівпричіп був перепроданий юридичною особою KD Krzysztof Deresz для ФОП ОСОБА_1 у період, коли продавець ще не володів вказаним напівпричіпом. Вважає оспорювані рішення про коригування митної вартості товарів та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення такими, що прийняті митним органом в межах повноважень та на підставі чинного законодавства України. З огляду на це, просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

У відповіді на відзив позивач вказав, що наведені аргументи відповідача не спростовують правильність доводів позовної заяви про відсутність підстав для здійснення коригування митної вартості ввезеного позивачем товару, лише дублюють підстави коригування митної вартості, викладені в оскаржуваному рішенні. Доводи відповідача про те, що заявлений до митного оформлення напівпричіп був перепроданий юридичною особою KD Krzysztof Deresz для ФОП ОСОБА_1 у період, коли продавець ще не володів вказаним напівпричіпом, не були покладені в основу оскаржуваного рішення про коригування митної вартості № UA204020/2022/000072/2 від 15.12.2022 року, а відтак, останній не може посилатися на них у відзиві на позовну заяву. Крім того, на спростування зазначеного доводу позивач вказав, що питання щодо перевірки повноважень продавця на здійснення продажу транспортного засобу не входить до компетенції митниці та не впливає на задекларовані та підтверджені відповідними документами числові значення митної вартості, з якої обраховуються та справляються митні платежі. Доводи відповіді на відзив просив врахувати під час вирішення даного адміністративного спору.

Ухвалою суду від 16.01.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

19.10.2022 року між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та фірмою KD Krzysztof Deresz укладено контракт № 5/22 про купівлю транспортного засобу.

Відповідно до п. 1.1. Контракту № 5/22 від 19.10.2022 року продавець передає у власність, а покупець приймає і зобов`язується оплатити на нижчевикладених умовах транспортний засіб напівпричіп Shwarzmuller S1, шасі НОМЕР_1 , 2019 року випуску, що був у вжитку, код УКТ ЗЕД 87163980.

У п.1.2 Контракту зазначено, що товар належить продавця на правах власності. По комплектації транспортний засіб відповідає міжнародному стандарту (п.1.3 Контракту).

Відповідно до п. 2.1. Контракту № 5/22 від 19.10.2022 року ціна товару встановлюється у ЄВРО і становить 15 000,00 Євро. У ціну входить вартість митного оформлення, страхування «Зелена картка» та транзитних номерних знаків.

Покупець проводить попередню оплату шляхом перерахування на банківський рахунок продавця. За валюту контракту приймається EUR. Покупець оплачує комісію банка відправника, банків посередників та третіх банків. Продавець оплачує комісію банка одержувача.

У розділі 3 Контракту № 5/22 від 19.10.2022 року сторони узгодили умови поставки товару.

Покупець забирає товар на умовах EXW 20-484 Lublin, Kraj Polska відповідно до умов Інкотермс 2010. Продавець зобов`язаний передати товар покупцю протягом 90 (дев`яносто) календарних днів з дати оплати згідно розділу 2 цього Контракту.

Товар приймається згідно інвойсу/рахунку-фактури, CMR (міжнародної транспортної накладної).

Вартість придбаного позивачем товару повністю оплачено, що підтверджується платіжним дорученням № 4 від 22.11.2022 року на суму 15 000,00 Євро.

Продавцем сформовано рахунок-фактуру № 145/2022, який містить інформацію щодо товару напівпричіпу Shwarzmuller S1, шасі НОМЕР_1 , 2019 року випуску, йому ціну в розмірі 15 000,00 Євро.

З метою переміщення через митний кордон транспортного засобу позивачем, через уповноважену особу, до митного органу було подано митну декларацію № 22UA49U1 від 09.12.2022 року про декларування даного товару разом з наступними документами на підтвердження достовірності даних, зазначених в митній декларації: рахунок-проформу (proforma invoice) № 04/22 від 21.11.2022; рахунок-фактуру (інвойс) № 145/2022 від 23.11.2022; автотранспортну накладну № 003468 від 30.11.2022; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 11.05.2019; банківський платіжний документ, що стосується товару № 4 від 22.11.2022; калькуляцію транспортний витрат № 01/09-12/22 від 09.12.2022; висновок про якісні характеристики товарів, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями № 221209/002 від 09.12.2022; контракт № 5/22 від 19.10.2022; договір на надання послуг митного брокера № 06-С від 27.03.2017; висновок про походження товару або акт експертизи, виданий уповноваженим органом № 221209/22 від 09.12.2022; копію митної декларації країни відправлення № 22PL341010E0347330.

При визначенні митної вартості товару, декларантом обрано перший метод, - за ціною договору.

За результатами аналізу поданої митної декларації та доданих до неї документів митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA204020/2022/000072/2 від 15.12.2022 року.

Згідно рішення Рівненської митниці про коригування митної вартості:

І. Митна вартість імпортованого товару № 1 не може бути визначена за ціною договору щодо товарів, які імпортуються та за рівнем, визначеним декларантом, оскільки:

1. При проведенні контролю правильності визначення митної вартості товару, відповідно до статті 54 МКУ, необхідно зазначити, що подані декларантом до митного оформлення товарів документи містять неточності:

1.1. Надана копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 11.05.2019 № НОМЕР_2 містить інформацію щодо власника - ING LEASE (POLSKA) SP.Z.O.O.., що не відповідає реквізитам продавця ( ОСОБА_2 ) та покупця (ФОП ОСОБА_1 ) згідно Договору.

1.2. У відкритій базі даних Європейської комісії з тарифів та митного союзу (http://ec.europe.eu/taxation_customs/dds2/ecs/) відсутня інформація щодо факту вивезення товару за митною декларацією країни експорту від 30.11.2022 MRN 22PL341010E0347330 за межі ЄС.

2. Не надано додаткових документів, витребуваних митницею згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч. 2-4 ст. 53 МКУ та у відповідності до ч. 5 ст. 53 МКУ, де зазначено, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів митниця має право упевнюватись в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, що позиціонується з положеннями статті 17 угоди про застосування статті VII ГАТТ/СОТ від 1994 року.

ІІ. Митниця володіє інформацією, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів та наявності обґрунтованих підстав вважати, що декларантом заявлено неповні відомості щодо складових митної вартості товару (МД від 02.11.2022 № UA305110/2022/019005 19 500,00 EUR та МД від 18.10.2022 № UA305110/2022/017979 19 500,00 EUR);

III. Заявлена декларантом митна вартість може бути визнана за умови надання підтвердження інформації щодо числових значень складових митної вартості, яка міститься у документах, поданих разом з митною декларацією, зокрема шляхом надання додаткових документів, таких як: 1) висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією з урахуванням фактичного технічного стану імпортованого транспортного засобу; 2) виписку з бухгалтерської документації щодо формування відпускної ціни товару на заявлених комерційних умовах поставки; 3) виписку з бухгалтерської документації, яка містить інформацію щодо вартості доставки товару; 4) страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. У відповідності до ч. 6 ст. 53 МКУ декларант має право за бажанням надати інші документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

IV. За результатами проведеної відповідно до положень ч. 4 ст. 57 МКУ процедури консультації з декларантом та у зв`язку з відсутністю у декларанта та митниці прийнятої до застосування (згідно положень глави 9 МКУ) інформації щодо вартості операцій щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів, достовірної та документально підтвердженої інформації щодо ціни одинці товару для обчислення митної вартості за методом на основі віднімання вартості (стаття 62 Митного кодексу України), інформації щодо складових вартості товарів для обчислення митної вартості за методом на основі додавання вартості (стаття 63 МКУ), що унеможливлює визначення митної вартості шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 МКУ, митну вартість партії товарів скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартості згідно положень статті 64 МКУ.

Митну вартість визначено на підставі інформації про митну вартість товару, схожого за маркою, моделлю, роком виготовлення та технічними характеристиками, митне оформлення якого здійснено за МД від 02.11.2022 № UA305110/2022/019005 19 500,00 EUR та МД від 18.10.2022 № UA305110/2022/017979 19 500,00 EUR.

Числове значення у валюті рахунку становить 19 500,00 EUR, що з урахуванням курсу НБУ на день подання митної декларації до митного оформлення у національній валюті України становить 750 026,55 грн. (19500EUR*38,4629грн/EUR).

Наслідком прийняття рішення про коригування митної вартості товарів № UA204020/2022/000072/2 від 15.12.2022 року головним державним інспектором Бурмаєм В.М. складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA204020/2022/001230.

В результаті декларантом було подано нову митну декларацію № 22UA39U2 від 15.12.2022 року, після якої у зв`язку із забезпеченням сплати гарантійних митних платежів згідно розділу Х Митного кодексу України, в т.ч. і надмірні 53 988,48 грн. (з врахуванням рішення про коригування митної вартості), транспортний засіб було випущено на митну територію України.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Відповідно до частини 1 статті 49 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно зі статтею 51 Митного кодексу України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Частинами 1-2 статті 53 Митного кодексу України визначено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Зокрема, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною 3 статті 53 Митного кодексу України встановлено, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

В силу вимог частини 5 статті 53 Митного кодексу України, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

У свою чергу, відповідно до ч.1 ст.54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Згідно з частиною 2 статті 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Частиною 3 статті 54 Митного кодексу України передбачено, що за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до частини 6 статті 54 Митного кодексу України, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Частиною 1 статті 55 Митного кодексу України встановлено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

При цьому, частиною 1 статті 57 Митного кодексу України закріплено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

У силу вимог частини 2-3 статті 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією (частина 4 статті 57).

Частиною 7 ст. 54 МК України передбачено, що у разі, якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Аналізуючи оскаржуване рішення про коригування митної вартості вбачається, що підставою його прийняття є відсутність усіх даних необхідних для визначення митної вартості товарів за методом обраним декларантом у документах, поданих до митного оформлення, а також наявність розбіжностей у таких документах.

У оскаржуваному рішенні митного органу зазначено, що надана копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 11.05.2019 року № НОМЕР_2 містить інформацію щодо власника - ING LEASE (POLSKA) SP.Z.O.O.., що не відповідає реквізитам продавця ( ОСОБА_2 ) та покупця (ФОП ОСОБА_1 ) згідно Договору.

Судом встановлено, що транспортний засіб (напівпричіп Schwarzmuller S1, шасі НОМЕР_1 , 2019 року випуску) було продано компанією ING LEASE (POLSKA) SP.Z.O.O., що підтверджується рахунком-фактурою NR 1561/FS/11/2022 від 22.11.2022 року.

Новим власником транспортного засобу стала компанія CANSPED SP.Z.O.O.

23.11.2022 року компанія CANSPED SP.Z.O.O. продала цей транспортний засіб покупцю KD Krzyszrof Deresz, що вбачається з рахунку-фактури VAT NR 235/11/2022/K.

23.11.2022 року ФОП ОСОБА_1 придбав вказаний транспортний засіб у продавця KD Krzyszrof Deresz, що підтверджується рахунком-фактурою VAT nr 145/2022, платіжним дорученням № 4 від 22.11.2022 року та контрактом № 5/22 від 19.10.2022 року.

Суд виснує, що на момент придбання транспортного засобу ФОП ОСОБА_1 власником товару був саме KD Krzyszrof Deresz, що підтверджується товаро-супровідними документами.

В країнах Європейського Союзу продавець, реалізуючи транспортний засіб, не зобов`язаний здійснювати його реєстрацію за собою, а наявність у продавця права продажу може бути обумовлено цивільно-правовими відносинами між безпосереднім власником транспортного засобу та продавцем.

Продавець, реалізуючи транспортний засіб, не зобов`язаний здійснювати його реєстрацію за собою, а наявність у продавця права продажу може бути обумовлено цивільно-правовими відносинами між безпосереднім власником транспортного засобу та продавцем. З поданих декларантом документів (контракту № 5/22 від 19.10.2022 року) зрозуміло, що продавцем є KD Krzyszrof Deresz.

Чинним законодавством не передбачено обов`язку надання декларантом документів про походження товару в попередніх ланцюгах постачання продавця-експортера, що може становити комерційну таємницю, а питання щодо перевірки повноважень продавця на здійснення продажу транспортного засобу від імені його власників не входить до компетенції митниці та не впливає на задекларовані та підтверджені відповідними документами числові значення митної вартості, з якої обраховуються та справляються митні платежі.

Щодо доводів митного органу про те, що відомості щодо переміщення товару за наданою до митного оформлення копією митної декларації від 30.11.2022 року MRN 22PL341010E0347330 відсутні у відкритій базі даних Європейської Комісії з тарифів та митного союзу (https://ec.europa.eu/taxation_customs/dds2/ecs/) суд зазначає таке.

Декларант не має жодного відношення до питання реєстрації (оформлення) митної декларації країни експорту, відповідно не може відповідати за наявність чи відсутність митної декларації від 30.11.2022 року MRN 22PL341010E0347330 у відкритій базі даних Європейської Комісії з тарифів та митного союзу (https://ec.europa.eu/taxation_customs/dds2/ecs/).

Порядок заповнення митних декларацій країн-походження (експортних митних декларацій) врегульований законодавством Євросоюзу. Проходження товару через митний кордон Євросоюзу за експортною митною декларацією № 22PL341010E0347330 є підтвердженням належного оформлення та заповнення граф даного документу з точки зору законодавства Європейського Союзу.

Суд приходить до висновку, що зазначена митним органом підстава жодним чином не впливає на ціну заявленого товару, відповідно не може слугувати підставою для коригування митної вартості товару.

У відзиві на позовну заяву відповідач вказав, що заявлений до митного оформлення напівпричіп був перепроданий юридичною особою KD Krzysztof Deresz для ФОП ОСОБА_1 у період, коли продавець ще не володів вказаним напівпричіпом.

Суд зазначає, що зазначені доводи митного органу не були покладені в основу оскаржуваного рішення про коригування митної вартості № UA204020/2022/000072/2 від 15.12.2022 року.

Дослідження судом обставин, які не були досліджені митним органом при прийнятті рішення про коригування митної вартості товарів, є не що інше, як виконання судом функції митного контролю замість фіскального органу, а тому суперечить частині першій статті 2 КАС України, а також не відповідає конституційному принципу розподілу влад.

Відповідна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду № 804/11813/13-а від 06.02.2018 року, № 821/1697/17 від 24.01.2019 року.

Разом з тим, аналізуючи зазначену у відзиві на позовну заяву підставу, суд зазначає, що за усталеною міжнародною практикою реалізація автомобіля може здійснюватися особами, які не вказані в свідоцтві про реєстрацію автомобіля, за умови надання відповідних документів купівлі-продажу, отримання коштів за реалізований автомобіль, а також експортного оформлення таких засобів (тобто, на умовах комісії, доручення тощо).

Оформлення у спірному випадку фактів перетину транспортним засобом митного кордону Республіки Польща за допомогою декларації країни відправлення свідчить про легальний спосіб вивезення позивачем транспортного засобу.

Щодо доводів митного органу про ненадання додаткових документів, витребуваних митницею згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч. 2-4 ст. 53 МКУ та у відповідності до ч. 5 ст. 53 МКУ суд зазначає наступне.

Митний орган, покликаючись на ч. 3-4 ст.53 Митного кодексу України виставив декларанту вимогу стосовно подання додаткових документів, для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: 1) висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією з урахуванням фактичного технічного стану імпортованого транспортного засобу; 2) виписку з бухгалтерської документації щодо формування відпускної ціни товару на заявлених комерційних умовах поставки; 3) виписку з бухгалтерської документації, яка містить інформацію щодо вартості доставки товару; 4) страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У листі до митного органу ФОП ОСОБА_1 повідомив, що висновок про якісні та вартісні характеристики товару нема можливості надати у зв`язку з обмеженими строками виконання Вашої вимоги.

Також, не могло бути надано виписку з бухгалтерської документації щодо формування відпускної ціни товару на заявлених комерційних умовах поставки, оскільки вартість товару визначена продавцем та покупцем у Контракті № 5/22 від 19.10.2022. Відповідно до п. 2.1. сторони визначили, що ціна товару встановлюється у ЄВРО і становить: - напівпричіп Schwarzmuller S1 - 15 000,00 EUR.

ФОП ОСОБА_1 повідомив митний орган, що з метою митного оформлення імпортованого товару (напівпричіпу Schwarzmuller S1) декларантом подано всі необхідні документи на підтвердження його вартості.

Щодо вимоги про надання страхових документів, а також документів, що містять відомості про вартість страхування, ФОП ОСОБА_1 повідомив, що у п. 2.1. Контракту № 5/22 від 19.10.2022 передбачено, що ціна товару встановлюється у ЄВРО і становить: - напівпричіп Schwarzmuller S1 - 15 000,00 EUR.

У ціну товару входить вартість митного оформлення, страхування «Зелена карта» та транзитних номерів.

Додатково на виконання вимоги про надання виписки з бухгалтерської документації, яка містить інформацію щодо доставки товару, позивачем долучено довідку про транспортні витрати.

Суд зазначає, що митний орган має право вимагати додаткові документи (до основного переліку) тільки, якщо подані документи містять: 1) розбіжності, 2) ознаки підробки або 3) не містять інформації про складові митної вартості товарів чи їх ціну (ст. 53 Митного кодексу України).

Витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст. 53 Митного кодексу України.

Ненадання декларантом витребуваних контролюючим органом документів може бути підставою для коригування митної вартості у випадку, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують об`єктивних сумнів щодо достовірності наданої декларантом інформації.

Такий висновок щодо застосування норм ст.ст. 53, 54 Митного кодексу України Верховний Суд зробив в ряді постанов, зокрема в постановах від 01.03.2023 у справі № 420/18880/21, від 25.11.2022 у справі № 813/2733/17 від 27.03.2020 у справі № 540/2605/18.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товару, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товару є непідтвердженими та чому з наданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого числового показника.

Однак, відповідачем не наведено обґрунтованих причин для зобов`язання декларанта подати додаткові документи, адже наданих декларантом документів було достатньо для визначення митної вартості за основним методом.

Положення ст. 53 Митного кодексу України не містять вимог щодо додаткового підтвердження ціни товару, вказаної у документах, які самі по собі вже засвідчують митну вартість товару.

Така позиція суду узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 20.02.2018 у справі № 809/1884/16, які є обов`язковими для врахування судами в силу вимог ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

Вказане вище свідчить про те, що митний орган не мав жодних правових підстав для зобов`язання декларанта надавати додаткові документи.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що єдиною фактичною підставою для здійснення коригування митної вартості лишається наявність у митниці цінової інформації, відмінної від заявленої декларантом.

Однак, визначення ціни на кожну окрему партію товару визначається сторонами контракту на власний розсуд, зважаючи на обсяги постачання, котирування цін на сировину, технічних характеристик товару тощо.

Суд вказує, що наявність у митного органу інформації щодо вартості товару схожих за маркою, комерційною назвою, виробником, експлуатаційними характеристиками тощо, митне оформлення якого здійснено за МД від 02.11.2022 № UA305110/2022/019005 19 500,00 EUR та МД від 18.10.2022 № UA305110/2022/017979 19 500,00 EUR не свідчить та не може свідчити про факт навмисного заниження вартості товару.

Приписами частини 2 ст.55 Митного кодексу України чітко визначено перелік відомостей, які повинно містити прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, зокрема: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Аналізуючи положення пунктів 2, 4 частини другої ст.55 Митного кодексу України Верховний Суд у постанові від 29.09.2020 р. (справа №520/7041/19) звернув увагу на те, що рішення про коригування митної вартості товарів є обґрунтованим та мотивованим, якщо містить не лише дату та номер митної декларації, на підставі якої здійснено коригування митної вартості, а й порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервним методом.

Також згідно з Правилами заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затвердженими Наказом Міністерства фінансів України 24.05.2012 № 598 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 р. за № 883/21195, посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.

Як вбачається із рішення про коригування митної вартості товарів відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом.

Єдина автоматизована інформаційна система (ЄАІС) ДФС (Держмитслужби) України закрита для вільного доступу, що позбавляє декларанта можливості перевірити наявну у ній інформацію.

В ЄАІС ДФС України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень із питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню.

Верховний Суд з цього питання сформував правову позицію, яка викладена у постановах від 21.02.2018 року у справі №820/17417/14, від 04.09.2018 року у справі №818/1186/17, відповідно до якої рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися лише на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин під час здійснення ними зовнішньоекономічної діяльності Митним кодексом України не передбачено.

Як вбачається з графи 33 оскаржуваного рішення, у ньому зазначено лише дату та номер митної декларації, на підставі якої здійснено коригування митної вартості, що не дає підстав вважати таке рішення обґрунтованим та вмотивованим у контексті положень пунктів 2, 4 частини другої ст.55 Митного кодексу України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що посадовою особою митниці не виконано обов`язку із перевірки формування митної вартості імпортованого товару, не виявлено ознак підробки документів або відсутності у них відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни. Митний орган покликався лише на наявність неточностей, які були спростовані наданими декларантом документами та матеріалами справи.

У своїй сукупності, за досліджених обставин, суд ставиться критично до об`єктивності та правомірності коригування ціни митним органом за спірною поставкою.

Суд вважає, що для митного оформлення митної декларації декларантом були надані всі документи, які дозволяли точно і однозначно встановити вартість, яка була сплачена за товар, що імпортується.

Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд зауважує, що в ході розгляду справи відповідач не довів правомірності прийнятих ним рішень у спірних правовідносинах. Натомість, доводи позивача обґрунтовані, підтверджені належними та допустимими доказами, а факт наявності у позивача порушеного права знайшов своє підтвердження.

Таким чином, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів та картка відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є такими, що не відповідають встановленим у ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям правомірності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості, а тому підлягають скасуванню як протиправні.

Отже, позов слід задовольнити повністю.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що позивачем сплачено судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 3473 грн. 40 коп., що підтверджується платіжною інструкцією № 1198 від 27.12.2022 року.

З огляду на те, що позовну заяву задоволено в повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Рівненської митниці сплачений позивачем судовий збір у розмірі 3473 грн. 40 коп.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Рівненської митниці Державної митної служби України задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Рівненської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів № UA204020/2022/000072/2 від 15.12.2022 року.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA204020/2022/001230.

Стягнути на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Рівненської митниці Державної митної служби України судовий збір у розмірі 3473,40 (три тисячі чотириста сімдесят три) гривні 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_3 )

Відповідач - Рівненська митниця Державної митної служби України (вул. Соборна, 104,м. Рівне,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 43958370)

Суддя Д.Є. Махаринець