Справа № 340/1706/23
Суддя: С.В. ДЕГТЯРЬОВА
Дата ухвалення: 2023-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2023 року м. Кропивницький Справа № 340/1706/23

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дегтярьової С.В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника позивача про уточнення адміністративного позову в адміністративній справі

за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до відповідача: Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 )

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

УСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з позовом, у якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 , яка полягає у не застосуванні п.4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" в редакції чинній з 29.01.2020 року при обчисленні ОСОБА_1 в період з 29.01.2020 по 05.03.2023 року включно розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, а саме не визначення розміру посадового окладу та окладу за військове звання шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 4 вказаної постанови;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 провести перерахунок та доплатити ОСОБА_1 за період з 29.01.2020 р. по 05.03.2023 р. включно належні з урахуванням проведених раніше виплат суми грошового забезпечення, грошової допомоги для оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової компенсації за невикористанні дні оплачуваних відпусток та грошової допомоги при звільненні, обчислених із розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених з урахуванням п.4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" в редакції чинній з 29.01.2020 року шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України від 14.11.2019 р. №294-ІХ "Про Державний бюджет України на 2020 рік" на 01.01.2020 р., Законом України від 15.12.2020 р. №1082-ІХ "Про Державний бюджет України на 2021 рік" на 01.01.2021 р., Законом України від 02.12.2021 р. №1928-ІХ "Про Державний бюджет України на 2022 рік" на 01.01.2022 р., Законом України від 03.11.2022 р. №2710-ІХ "Про Державний бюджет України на 2023 рік" на 01.01.2023 року, на відповідні тарифні коефіцієнти.

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25.04.2023 р. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с.51-52).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_2 . З 05.03.2023 року він виключений із списків особового складу частини та знятий з усіх видів забезпечення. Він зазначає, що з моменту набрання законної сили постановою Шостого апеляційного адміністративного суду у справі №826/6453/18, починаючи з 29.01.2020 розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу повинні визначатися шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 14 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року №704. Тому, згідно з цією постановою, розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за військовим званням як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, є стала величина - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 01 січня календарного року, а мінімальна заробітна плата (чи її частина) для розрахунків розмірів цих окладів не застосовується.

Позивач уважає, що має право на перерахунок та виплату грошового забезпечення з 29.01.2020 року із врахуванням встановленого на 01 січня календарного року розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому адвокат в його інтересах звернувся до відповідача із заявою від 27.03.2023 року про перерахунок та доплату грошового забезпечення за період з 29.01.2020 року по день виключення зі списків особового складу, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які належить визначити шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1-14 до Постанови КМУ «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 №704 та здійснення виплати різниці з урахуванням виплачених сум. Проте, відповіді від відповідача позивач не отримав. У зв`язку з цим, позивач уважає, що відповідачем допущена протиправна бездіяльність, тому звернувся до суду за захистом своїх прав.

18.05.2023 року до суду надійшов відзив Військової частини НОМЕР_2 на позовну заяву, згідно з яким, відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування відзиву зазначено, що грошове забезпечення виплачувалось позивачеві на підставі чинного законодавства, порушень допущено не було.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 у періоді з 29.01.2021-05.03.2023 року проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_2 (а.с.12).

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 06.03.2023 року №46 старшого лейтенанта військової служби за контрактом ОСОБА_1 , колишнього заступника командира 8 парашутно-десантної роти з морально-психологічного забезпечення 3 парашутно-десантного батальйону, який перебуває у розпорядженні командувача Десантно-штурмових військ, звільненого наказом командувача Десантно-штурмових військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 24.02.2023 року №32 відповідно до п.3 ч.5 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» підпункт «а» (за станом здоров`я на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку), з 05.03.2023 року виключено із списків особового складу частини всіх видів забезпечення і направлено до Олександрійського РТЦК та СП м.Олександрія Кіровоградської області.

У цьому наказі також вказано, що вислуга років у Збройних Силах на день виключення зі списків частини становить: календарна 18 років 11 місяців, пільгова 27 років 0 місяців.

Представник позивача звернувся до відповідача з заявою від 27.03.2023 року, направленою рекомендованим листом, в якій просив здійснити, серед іншого, перерахунок грошового забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення) за період з 29.01.2020 року по день виключення зі списків особового складу, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які належить визначити шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1-14 до постанови КМУ «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 №704 та виплату різниці з урахуванням виплачених сум.

Просив також виготовити:

- довідку про розмір встановленого ОСОБА_1 тарифного коефіцієнту та розмір окладу за військовим званням, встановленого за військовим званням з 29.01.2020 року по день виключення зі списків особового складу;

- довідку про розмір встановленого ОСОБА_1 тарифного розряду, тарифного коефіцієнту та розмір посадового окладу, встановленого за займаною посадою з 29.01.2020 року по день виключення зі списків особового складу;

- довідку про суми виплачених ОСОБА_1 грошової допомоги для оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової компенсації за невикористанні дні оплачуваних відпусток та грошової допомоги при звільненні, підйомної допомоги та усіх інших одноразових додаткових видів грошового забезпечення з 29.01.2020 року по день виключення зі списків особового складу (а.с.10-11).

Позивач повідомив суду, що відповіді від відповідача на це звернення отримано не було.

Позивач вважає, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність, у зв`язку з чим, він звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Згідно з частиною першою статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-ХІІ (далі - Закон №2011-ХІІ), держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення (частина друга статті 9 Закону № 2011-ХІІ).

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця (частина третя статті 9 Закону № 2011-ХІІ).

30.08.2017 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (набрала чинності з 01.03.2018, далі - Постанова № 704), якою зокрема затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу та схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.

Згідно з п.2 Постанови № 704, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Пунктом 4 Постанови № 704 (станом на дату прийняття постанови) установлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

Додатки 1, 12, 13, 14 до Постанови № 704 (станом на дату прийняття постанови) містили примітки, відповідно до яких, зокрема посадові оклади за розрядами тарифної сітки та оклади за військовим (спеціальним) званням визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.

21.02.2018, відповідно до частини 4 статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (набрала чинності 24.02.2018).

Пунктом 6 Постанови №103 внесені зміни, у тому числі, до постанови КМУ № 704, внаслідок яких, пункт 4 постанови КМУ № 704 викладено у новій редакції: 4. установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.

Водночас зміни до додатків 1, 12, 13, 14 постанови КМУ № 704 не вносилися до прийняття Кабінетом Міністрів України постанови від 28.10.2020 №1038. Згідно з цією постановою, пункти перші приміток зазначених вище додатків викладено у такій редакції: посадові оклади за розрядами тарифної сітки та оклади за військовим (спеціальним) званням визначаються в порядку, встановленому пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704. У разі коли розмір окладу визначено у гривнях з копійками, цифри до 4,99 відкидаються, від 5 і вище заокруглюються до 10 гривень.

У подальшому, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі №826/6453/18 рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.10.2019 скасовано в частині відмови в задоволенні позову до Кабінету Міністрів України, треті особи: Міністерство соціальної політики України, Пенсійний фонд України про визнання протиправним та скасування пункту постанови і прийнято в цій частині нову постанову, якою позов до Кабінету Міністрів України, треті особи: Міністерство соціальної політики України, Пенсійний фонд України про визнання протиправним та скасування пункту постанови задоволено; визнано протиправним та скасовано п. 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб»; у іншій частині рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.10.2019 - залишено без змін.

Відповідно до ч.2 ст.265 Кодексу адміністративного судочинства України, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Таким чином, з 29.01.2020 пункт 4 Постанови № 704 діє в редакції, згідно з якою, розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

01.01.2017 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 №1774-VIII, пунктом 3 розділу ІІ якого встановлено, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року.

Враховуючи вищенаведені висновки щодо відсутності правових підстав для застосування такої розрахункової величини як мінімальна заробітна плата та приймаючи до уваги відновлення дії положень постанови КМУ №704, які діяли до внесення змін постановою КМУ №103, суд дійшов висновку, що відповідач повинен був перерахувати грошове забезпечення позивача, виходячи із розмірів посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року, 01 січня 2021 року, 01 січня 2022 року, 01 січня 2023 року на відповідний тарифний коефіцієнт, оскільки відповідно до Законів про Державний бюджет України прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2020 року збільшився до 2102,00 грн., з 01.01.2021 року до 2270 грн., з 01.01.2022 року до 2481 грн., а з 01.01.2023 року до 2684 грн.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У цій справі відповідач не надав доказів, які б підтверджували нарахування грошового забезпечення позивача, визначеного шляхом множення відповідного тарифного коефіцієнту на прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 01 січня 2020 року, 01 січня 2021 року, 01 січня 2022 року, 01 січня 2023 року, а також, не спростував належними доказами неправильність його нарахування.

Більш того, матеріали справи містять лист військової частини НОМЕР_2 від 05.05.2023 року вих.№691/Вих.ЗП1/160, адресованого адвокату позивача, в якому вказано, що пунктом 4 Постанови визначено, що розміри посадових окладів, окладів за військовим званням військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року на відповідний тарифний коефіцієнт.

Даний лист отримано позивачем. До листа додано довідку про грошове забезпечення позивача з визначеними коефіцієнтами та довідку про суми виплаченої йому грошової допомоги для оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань (а.с.89-92).

Так, зі змісту довідки про грошове забезпечення судом встановлено, що посадовий оклад, оклад за військовим званням позивача визначався військовою частиною шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року на відповідний тарифний коефіцієнт та коефіцієнт посадового окладу (а.с.90).

Зі змісту довідки про суми виплаченої грошової допомоги для оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань також видно, що вона вираховувалась також з урахуванням множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року на відповідний тарифний коефіцієнт та коефіцієнт посадового окладу.

Документальних доказів того, що грошова компенсація за невикористанні дні оплачуваних відпусток та грошова допомоги при звільненні обчислені військовою частиною із розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, обчислені з грошового забезпечення позивача, що визначене шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року, на відповідні тарифні коефіцієнти, матеріали справи не містять.

З огляду на викладене, суд вважає, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність яка полягає в тому, що військова частина НОМЕР_2 у період з 29.01.2020 року по 05.03.2023 року не визначила позивачу посадовий оклад та оклад за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року, 01 січня 2021 року, 01 січня 2022 року, 01 січня 2023 року на відповідний тарифний коефіцієнт, а тому позовні вимоги в цій частині та в частині здійснення перерахунку та виплати в зв`язку з цим є обґрунтованими.

Частиною 1 статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно з частиною 2 статті 5 КАС України, захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частиною 2 статті 9 КАС України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З огляду на викладене, суд вважає, що належним способом захисту прав позивача є визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не проведення нарахування позивачу у період з 29.01.2020 року по 05.03.2023 року посадового окладу та окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року, 01 січня 2021 року, з 01 січня 2022 року, з 01 січня 2023 року на відповідний тарифний коефіцієнт та зобов`язання відповідача здійснити позивачу відповідний перерахунок та виплату.

Керуючись статтями 2, 9, 73-78, 90, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо не проведення нарахування ОСОБА_1 у період з 29.01.2020 року по 05.03.2023 року посадового окладу та окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року, 01 січня 2021 року, 01 січня 2022 року, 01 січня 2023 року відповідно, на відповідний тарифний коефіцієнт.

3. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 здійснити перерахунок ОСОБА_1 грошового забезпечення, грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової компенсації за невикористанні дні оплачуваних відпусток та грошової допомоги при звільненні за період з 29.01.2020 року по 05.03.2023 року виходячи із розмірів посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року, 01 січня 2021 року, 01 січня 2022 року, 01 січня 2023 року відповідно, на відповідний тарифний коефіцієнт та виплатити різницю з урахуванням уже виплачених сум.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду С.В. ДЕГТЯРЬОВА