Справа № 160/2316/23
Суддя: Юхно Ірина Валеріївна
Дата ухвалення: 2023-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 квітня 2023 року Справа № 160/2316/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Юхно І. В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
09.02.2023 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , подана представником позивача адвокатом Сидоренком Володимиром Вікторовичем, в якій позивач просить:
- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати не в повному обсязі головному сержанту 2 зенітної ракетної батареї зенітного ракетно-артилерійського дивізіону Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 збільшеної додаткової винагороди, яка встановлена Постановою КМУ від 28.02.2022р. № 168 в листопаді та грудні місяцях 2022 року;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити головному сержанту 2 зенітної ракетної батареї зенітного ракетно-артилерійського дивізіону Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 збільшену додаткову винагороду в розмірі 100 000 гривень щомісячно за листопад, грудень місяці 2022 року з урахуванням виплачених сум за цей період.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач в листопаді та грудні місяцях 2022 року в порушення вимог абз.1 п.п.4 п.1 Постанови №168 нарахував та виплатив ОСОБА_1 грошове забезпечення в розмірі меншому, ніж 100 000 грн., не враховуючи, що 07.09.2022 позивач отримав травму, пов`язані із захистом Батьківщини, перебуваючи в місті Бахмут Донецької області, тобто на території України, де безпосередньо ведуться бойові дії, що стало підставою для звернення до суду з означеним позовом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.01.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні); встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення ухвали на подання відзиву на позов та доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача; витребувано у відповідача додаткові докази по справі та встановлено строк для їх подання.
20.02.2023 копію ухвали про відкриття провадження, враховуючи припинення фінансування суду за кошторисними призначеннями для придбання поштових марок через військове вторгнення російської федерації на територію України та введенням на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 №64/202 воєнного стану, представнику позивача направлено засобами електронного зв`язку на адресу електронної пошти, зазначену в позовній заяві, що підтверджується матеріалами справи. Згідно з наявною у матеріалах справи розпискою копію ухвали про відкриття провадження разом з копією адміністративного позову отримано представником відповідача 20.03.2023. Тобто, строк на подання відзив до 04.04.2023.
03.04.2023 засобами електронного зв`язку та 11.04.2023 засобами поштового зв`язку від Військової частини НОМЕР_1 надійшов відзив на позов, у якому відповідач позовні вимоги не визнав та просив відмовити у їх задоволенні.
В обґрунтування обраної правової позиції зазначено, що згідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 15.11.2022 року №306 ОСОБА_1 прибув та приступив до виконання службових обовязків в пунші постійної дислокації з відпуски за станом здоров`я. Згідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 23.11.2022 №314, ОСОБА_1 , вибув з пункту постійної дислокації у відпустку за станом здоров`я. Згідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 24.12.2022 №347 ОСОБА_1 , повернувся з відпустки за станом здоровя та приступив до виконання службових обов`язків в пункті постійної дислокації. Згідно до картки особового рахунку ОСОБА_2 (вих.№2542/фес від 27.03.23 р.) позивачу у грудні 2022 року (стовпчик 12/2022) була здійснена виплата за листопад місяць 2022 року у розмірі 109604, 54 грн. За грудень місяць позивачу виплачено (стовпчик 01/2023) - 31 384,97 грн. (оскільки ОСОБА_1 знаходиться (знаходився) в пункті постійної дислокації, то винагорода становить 30 000 грн.) Крім того, що ОСОБА_1 є платником аліментів. На думку відповідача, всі належні виплати позивачу виплачено в повному розмірі.
В ході судового розгляду справи сторони правом на подання відповіді на відзив та заперечень відповідно не скористались.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
ОСОБА_1 є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 , виданим 25.07.2003 Красногвардійським РВ УМВС України в Дніпропетровській області.
З 12.04.2021 позивача, призначеного наказом командира 93 окремої механізованої бригади (по особовому складу) від 12.04.201 №109-рс на посаду головного сержанта 2 зенітної ракетної батареї зенітного ракетно-артилерійського дивізіону, зараховано до списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 та на всі види забезпечення, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 12.04.2021 №70.
07.09.2022 ОСОБА_1 отримав травму, перебуваючи у складі військової частини НОМЕР_1 в районі міста Бахмут Донецької області, про що свідчить наявна у матеріалах справи копія первинної медичної картки від 07.09.2022 ПКГП м.Добропілля.
З дня отримання травми позивач перебував на лікарняному та проходив медичне обстеження, а саме:
- згідно виписки стаціонарного хворого № 4995 з 21.09.2022 по 07.10.2022 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в МКЛ-8 м. Дніпро з діагнозом: Н90.3 Гостра двобічна сенсоневральна приглуховатість 1 ст. зліва, глухота справа; Т70.0 Акубаротравма вуха.
10.10.2022 лікарем-невропатологом вищої категорії працівником ЗСУ ОСОБА_3 складено подання на ВЛК в/ч НОМЕР_3 стосовно старшого сержанта військової служби за контрактом, в/ч НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , 1987 року народження, призваного Індустріальним РТЦК та СП м. Дніпро 12.04.2021; зенітника.
У поданні визначено наступний діагноз - стан після мінно-вибухової травми (07.09.2022): відкрита непроникаюча черепно-мозкова травма, забій головного мозку середнього ступеня важкості, геморагічні забої правих тім`яної та потиличної ділянок, гостре акубаротравматичне ураження обох вух без пошкодження барабанних перетинок у вигляді гострої двобічної сенсоневральної приглухуватості при сприйнятті шепітної мови 0 метра правим вухом та 3 метра лівим вухом, ПХО вогнепальних осколкових поранень (07, 08, 16.2022) м`яких тканин правої потиличної ділянки голови, правих плеча, лопатки, ліктя. Довідка про обставини травми не надана.
В поданні також вказано: травма, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби. На підставі ст. 81 гр. II Розладу хвороб Загорняк В.С. потребує відпустки за станом здоров`я терміном на 30 (тридцять) календарних днів.
Відповідно до довідки військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_3 від 14.10.2022 №1371 проведено медичний огляд старшого сержанта військової служби за контрактом ОСОБА_1 , 1984 року народження (суд враховує, що за паспортними даними позивач 1987 року народження), при військовій частині НОМЕР_3 14.10.2022 та постановлено наступний діагноз стан після мінно-вибухової травми (07.09.2022): відкрита непроникаюча черепно-мозкова травма, забій головного мозку середнього ступеня важкості, геморагічні забої правих тім`яної та потиличної ділянок, гостре акубаротравматичне ураження обох вух без пошкодження барабанних перетинок у вигляді гострої двобічної сенсоневральної приглухуватості при сприйнятті шепітної мови 0 метра правим вухом та 3 метра лівим вухом, ПХО вогнепальних осколкових поранень (07, 08, 16.2022) м`яких тканин правої потиличної ділянки голови, правих плеча, лопатки, ліктя. Довідка про обставини травми не надана.
В довідці зазначено: травма, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби. На підставі ст. 81 гр. II Розладу хвороб Загорняк В.С. потребує відпустки за станом здоров`я терміном на 30 (тридцять) календарних днів.
Військовою частино НОМЕР_1 видано позивачу відпускний квиток від 15.10.2022 №2801, згідно з яким ОСОБА_1 звільнений у відпустку за станом здоров`я терміном на 30 днів з 16.10.2022 по 14.11.2022.
Згідно з наявною у матеріалах справи копією витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 15.11.2022 року №306 ОСОБА_1 з 15.11.2022 прибув та приступив до виконання службових обов`язків в пункті постійної дислокації з відпуски за станом здоров`я.
Відповдіно до довідки військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_3 від 22.11.2022 №1793 проведено медичний огляд старшого сержанта військової служби за контрактом ОСОБА_1 , 1984 року народження (суд враховує, що за паспортними даними позивач 1987 року народження), при військовій частині НОМЕР_3 22.11.2022 та постановлено наступний діагноз стан після мінно-вибухової травми (07.09.2022): відкрита непроникаюча черепно-мозкова травма, забій головного мозку середнього ступеня важкості, геморагічні забої правих тім`яної та потиличної ділянок, гостре акубаротравматичне ураження обох вух без пошкодження барабанних перетинок у вигляді гострої двобічної сенсоневральної приглухуватості при сприйнятті шепітної мови 0 метра правим вухом та 3 метра лівим вухом, ПХО вогнепальних осколкових поранень (07, 08, 16.2022) м`яких тканин правої потиличної ділянки голови, правих плеча, лопатки, ліктя. Довідка про обставини травми не надана. Продовження відпустки за станом здоров`я (довідка ВЛК №1371 в/ч НОМЕР_3 )
В довідці також зазначено: травма, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби. На підставі ст. 81 гр. II Розладу хвороб Загорняк В.С. потребує відпустки за станом здоров`я терміном на 30 (тридцять) календарних днів.
З 24.11.2022 по 23.12.2022 ОСОБА_1 вибув з пункту постійної дислокації у відпустку за станом здоров`я на 30 діб, про що свідчить копія витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 23.11.2022 №314 та відпускного квитка від 23.11.2022 №3304, що міститься в матеріалах справи.
Згідно з наявною у матеріалах справи копією витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 24.12.2022 №347 ОСОБА_1 24.12.2022 прибув з відпустки за станом здоровя та приступив до виконання службових обов`язків в пункті постійної дислокації.
Не погоджуючись з нарахуванням та виплатою не в повному обсязі збільшеної додаткової винагороди, яка встановлена Постановою КМУ від 28.02.2022 № 168, в листопаді та грудні місяцях 2022 року, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За приписами частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з частиною 2 зазначеної статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Отже, суд вважає за необхідне зазначити, що під час розгляду спорів щодо оскарження рішень (дій) суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення (дії) на їх відповідність усім зазначеним вимогам.
Частиною 5 статті 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Згідно частини 1 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII (далі Закон України №2232-ХІІ), військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Відповідно до ч. 4 ст. 2 Закону № 2232-ХІІ порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Згідно зі ст. 40 Закону № 2232-ХІІ гарантії правового і соціального захисту громадян України, які виконують конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, забезпечуються відповідно до Законів України «Про Збройні Сили України», «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей» та іншими законами.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі визначає Закон України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон № 2011-XII).
У ст. 1 Закону № 2011-ХІІ передбачено, що соціальний захист військовослужбовців діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Статтею 12 Закону № 2011-ХІІ визначено, що військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону № 2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.
Частинами 2, 3 ст. 9 Закону №2011-XII встановлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Абзацами 1, 2 ч. 4 вказаної статті встановлено, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Указом Президента України від 24.02.2022 №64/202 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні", постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.
Пунктами 2 та 4 Указу Президента України від 24.02.2022 №64/202 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні", визначено військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави. Кабінету Міністрів України невідкладно: 1) ввести в дію план запровадження та забезпечення заходів правового режиму воєнного стану в Україні; 2) забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних із запровадженням правового режиму воєнного стану на території України.
В подальшому Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року №2119-IX "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", продовжено строк дії воєнного стану з 05 годин 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб.
Також Указом Президента України від 18.04.2022 №259/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 21.04.2022 № 2212-IX "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", продовжено строк дії воєнного стану з 05 годин 30 хвилин 25.04.2022 строком на 30 діб.
Указом Президента України від 17.05.2022 №341/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 22.05.2022 №2263-IX "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", продовжено строк дії воєнного стану з 05 годин 30 хвилин 25.05.2022 строком на 90 діб.
Указом Президента України від 12.08.2022 №573/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 15.08.2022 №2500-IX "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", продовжено строк дії воєнного стану з 05 годин 30 хвилин 23.08.2022 строком на 90 діб.
Указом Президента України від 07.11.2022 №757/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 16.11.2022 №2738-IX "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", продовжено строк дії воєнного стану з 05 годин 30 хвилин 21.11.2022 строком на 90 діб.
Тобто, станом на час виникнення спірних правовідносин військовий стан в України триває.
Відповідно до статті 1 Закону України від 12.05.2015 №389-VIII "Про правовий режим воєнного стану" (далі - Закон №389-VIII) воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Статтею 16 Закону №389-VIII передбачено, що за рішенням Ради національної безпеки і оборони України, введеним у дію в установленому порядку указом Президента України, утворені відповідно до законів України військові формування залучаються разом із правоохоронними органами до вирішення завдань, пов`язаних із запровадженням і здійсненням заходів правового режиму воєнного стану, згідно з їх призначенням та специфікою діяльності.
Відповідно до статті 1 Закону України від 06 грудня 1991 року №1932-XII "Про оборону України" (далі Закон №1932-XII) військове формування створена відповідно до законодавства України сукупність військових з`єднань і частин та органів управління ними, які комплектуються військовослужбовцями і призначені для оборони України, захисту її суверенітету, державної незалежності і національних інтересів, територіальної цілісності і недоторканності у разі збройної агресії, збройного конфлікту чи загрози нападу шляхом безпосереднього ведення воєнних (бойових) дій.
Частиною першою статті 12 Закону №1932-XII визначено, що участь в обороні держави разом із Збройними Силами України беруть у межах своїх повноважень інші військові формування, утворені відповідно до законів України, Державна спеціальна служба транспорту, Державна служба спеціального зв`язку та захисту інформації України, а також відповідні правоохоронні органи.
28.02.2022 Кабінетом Міністрів України на виконання Указів Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022 та «Про загальну мобілізацію» №69/2022 від 24.02.2022 прийнято постанову «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» №168 (далі Постанова №168).
Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Отже, виплата додаткової винагороди в розмірі до 100000,00 грн пропорційно в розрахунку на місяць, виплачується, зокрема, військовослужбовцям Збройних Сил, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії та перебувають під час такої участі у бойових діях чи здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.
Крім того, пунктом 1 Постанови №168 також передбачено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які:
- у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії;
- захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі, коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення);
- загинули (померли внаслідок отриманих після введення воєнного стану поранень, травм), - виплата здійснюється за весь місяць, у якому особа загинула (померла).
Згідно з пунктом 2-1 Постанови №168 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 07 липня 2022 року №793, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.
Тобто, до повноважень керівництва відповідних міністерств та державних органів віднесено визначення технічних питань, що необхідні для здійсненні додаткової винагороди у збільшеному розмірі, в межах, що не перевищують 100000 грн. вказаній категорії осіб (порядку обліку часу, нарахування, документального підтвердження та інших), а не зміну визначених Кабінетом Міністрів України підстав здійснення таких виплат.
Згідно пункту 1.1 глави 1 розділу І цього Положення військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Відповідно до визначення, закріпленого у пункті 1.2 цієї глави військово-лікарська експертиза - це, зокрема, визначення ступеня придатності до військової служби.
Пунктом 2.1 глави 2 розділу І Положення №402 закріплено, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).
Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця.
Порядок проведення медичного огляду військовослужбовців врегульований нормами глави 6 розділу ІІ Положення №402.
Згідно пункту 6.5 зазначеної глави для вирішення питання про потребу у відпустці за станом здоров`я або звільненні від виконання службових обов`язків (у тому числі і повторно) військовослужбовець може направлятися на медичний огляд начальником відділення або профільним головним (провідним) фахівцем військового лікувального закладу, у якому він знаходиться на стаціонарному або амбулаторному лікуванні, про що робиться запис в історії хвороби (медичній книжці), який завіряється підписом відповідної посадової особи.
Пунктом 6.11 передбачено, що постанова ВЛК про потребу військовослужбовця у відпустці за станом здоров`я приймається після закінчення стаціонарного лікування в разі, коли для повного відновлення функції і працездатності необхідний термін не менше 30 календарних днів. Постанова про потребу у відпустці за станом здоров`я оформлюється довідкою ВЛК, яка підлягає контролю штатною ВЛК (без затвердження).
Положеннями пункту 6.14 закріплено, що загальний термін безперервного перебування військовослужбовців на лікуванні у військових (цивільних) лікувальних закладах, включаючи і відпустку за станом здоров`я, у мирний час не повинен перевищувати 4 місяці, а для хворих на туберкульоз 12 місяців.
Згідно пункту 6.35 Положення №402 у воєнний час лікування військовослужбовців має бути закінчене у військовому лікувальному закладі (солдатів, матросів, сержантів і старшин у батальйонах (командах) видужуючих). У виняткових випадках військовослужбовцям може бути надана відпустка за станом здоров`я на 30 календарних днів. За постановою ВЛК відпустка за станом здоров`я може бути продовжена на такий самий строк, а за відповідних медичних показань повторно продовжена ще на 30 календарних днів. Постанова ВЛК про продовження відпустки за станом здоров`я записується в книгу протоколів засідань ВЛК та в довідку ВЛК, на підставі якої була надана перша відпустка за станом здоров`я, і підписується головою, членами комісії (не менше двох), секретарем комісії та скріплюється гербовою печаткою.
Якщо після продовження відпустки за станом здоров`я військовослужбовець не може приступити до виконання службових обов`язків, то він оглядається ВЛК для визначення ступеня придатності до військової служби.
Аналіз наведених положень дає підстав для висновку, що постанова ВЛК у вигляді довідки про потребу у відпустці за станом здоров`я приймається тільки у випадку, якщо військовослужбовець після закінчення лікування у лікарському закладі потребує часу для відновлення та не може приступити до виконання службових обов`язків.
Аналіз вищевказаних норм свідчить про те, що Постанова №168 передбачає також таку підставу для нарахування і виплати додаткової винагороди, збільшена до 100 000 гривень, військовослужбовцям ЗСУ, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Матеріалами справи підтверджується, що у спірний період ОСОБА_1 перебував у відпустці за станом здоров`я з 01.11.2022 по 14.11.2022 (наданої на підставі довідки ВЛК Військової частини НОМЕР_3 від 14.10.2022 №1371) та з 24.11.2022 по 23.12.2022 (наданої на підставі довідки ВЛК Військової частини НОМЕР_3 від 22.11.2022 №1793), а у період з 15.11.2022 по 23.11.2022 та з 24.12.2022 по 31.12.2022 виконував службові обов`язки в пункті постійної дислокації Військової частини НОМЕР_1 .
Суд зазначає, що у довідках ВЛК Військової частини НОМЕР_3 від 14.10.2022 №1371 та від 22.11.2022 №1793 було зазначено «Травма, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби».
При цьому, частиною 4 статті 78 КАС України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Таким чином, позивач набув право на отриманні збільшеної до 100 000 тис. грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування у відпустці за станом здоров`я на підставі довідок ВЛК з 01.11.2022 по 14.11.2022 та з 24.11.2022 по 23.12.2022.
При цьому, посилання позивача на необхідність нарахування та виплати йому збільшеної винагороди протягом листопада та грудня 2022 року в цілому суд вважає безпідставними, оскільки у періоди з 15.11.2022 по 23.11.2022 та з 24.12.2022 по 31.12.2022 ОСОБА_1 виконував службові обов`язки в пункті постійної дислокації Військової частини НОМЕР_1 , а матеріали справи не містять доказів безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпечення ним здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії та перебувають під час такої участі у бойових діях чи здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, у вказані періоди.
За приписами частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до положень статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно з частинами 1 та 4 статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до приписів статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частиною 1 статті 77 КАС України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.
Відповідно до частини 1 статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Оскільки в силу п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, а підтвердження наявності інших судових витрат матеріали справи не містять, то судові витрати не підлягають розподілу.
Керуючись статтями 9, 73-77, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) до Військової частини НОМЕР_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 збільшеної до 100 000 тис. грн. додаткової винагороди в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування у відпустці за станом здоров`я на підставі довідок ВЛК з 01.11.2022 по 14.11.2022 та з 24.11.2022 по 23.12.2022 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 збільшену до 100 000 тис. грн. додаткову винагороду в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування у відпустці за станом здоров`я на підставі довідок ВЛК з 01.11.2022 по 14.11.2022 та з 24.11.2022 по 23.12.2022 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», з урахуванням виплачених сум за ці періоди.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Відповідно до статті 255 КАС України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно з частиною 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
На підставі положень статті 297 КАС України апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.
Суддя І.В. Юхно