Справа № 300/2114/22
Суддя: Микитин Н.М.
Дата ухвалення: 2023-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
"22" червня 2023 р. справа № 300/2114/22
м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Микитин Н.М., розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій, -
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Івано-Франківського окружного адміністративного суду перебувала на розгляді адміністративна справа №300/2114/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26.08.2022 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області задоволено повністю, а саме:

- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, щодо застосування обмеження максимальним розміром при перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2019.

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області провести з 01.12.2019 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії в повному розмірі без обмеження максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16.01.2023 у справі № 300/2114/22 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишено без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26.08.2022 у справі 300/2414/22 - без змін.

Ухвалою Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 27.02.2023 - відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26.08.2022 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18.01.2023 у справі №300/2114/22.

Таким чином, рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду в у справі 300/2414/22 набрало законної сили 16.01.2023.

28.09.2022 Івано-Франківський окружний адміністративний суд видав позивачу два виконавчих листа №300/2114/22.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Щадей Надія Василівна 02.05.2023 звернулася в суд із заявою про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, відповідно до змісту якої просить суд зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області подати у визначений судом строк звіт про виконання рішення суду від 26.08.2022 по справі №300/2114/22.

Вищенаведена заява мотивована тим, ГУ ПФУ в Івано-Франківській області не мав права обмежувати розмір пенсії її максимальним розміром з 01.12.2019, оскільки позивач повинен отримувати пенсію у повному обсязі з урахуванням індексації, а також додаткові надбавки за проживання у гірській місцевості, оскільки частину сьому статті 43 Закону №2262-XII визнано неконституційною відповідно до Рішення №7-рп/2016.

09.05.2023 від ГУ ПФУ в Івано-Франківській області на адресу суду надійшло заперечення на заяву, згідно якого представником відповідача зазначено, що внаслідок перерахунку на виконання рішення по справі №300/2114/22 розмір пенсійної виплати склав 20251,97 грн станом на 01.12.2019, а з 01.12.2022 року позивачу на виконання рішення по справі №300/8306/21 пенсія виплачувалась в розмірі 20930,00 грн, тому згідно норм частини 4 статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», де зазначено, що якщо внаслідок перерахунку пенсій звільненим із служби військовослужбовцям розміри пенсій є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій. Відтак, позивачу забезпечено виплату з 01.02.2023 в тому ж самому розмірі 20930,00 грн. В зв`язку із наведеним, просить суд в задоволенні заяви відмовити в повному обсязі.

Розглянувши заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно зі статтею 370 Кодексу адміністративного судочинства України та статтею 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами; невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав у своїх рішеннях, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення від 13 грудня 2012 року №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення від 25 квітня 2012 року №11-рп/2012).

З аналізу вищезазначеного слідує, що невиконання судового рішення, яке набуло законної сили, або надання йому переоцінки суперечить принципу верховенства права, складовою якого є принцип правової визначеності; суд, за загальним правилом, не повинен брати до уваги посилання сторони у справі в обґрунтування своєї позиції на фактичні обставини, виникнення яких стало наслідком невиконання такою стороною судового рішення, що набуло законної сили.

Аналогічний висновок сформульований Верховним Судом, зокрема, у постановах від 18 жовтня 2018 року у справі №638/643/17, від 18 квітня 2019 року у справі №808/2291/16, від 21 листопада 2019 року у справі №344/8720/16-а, від 29 листопада 2019 року у справі №805/5043/15-а, від 20 лютого 2020 року у справі №15/6834/15 та від 18 лютого 2022 року у справі №520/3601/19.

При цьому, в адміністративному судочинстві обов`язковість виконання судового рішення має особливо важливе значення, оскільки, виходячи із завдань адміністративного судочинства щодо ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, судовий захист може вважатися ефективним лише за умови своєчасного та належного виконання судового рішення, зазвичай, боржником в якому є держава в особі її компетентних органів, а тому, адміністративні суди, які, здійснюючи судовий контроль та застосовуючи інші пов`язані процесуальні засоби, повинні максимально сприяти реалізації конституційної засади обов`язковості судового рішення.

Суд враховує сформовані та вже усталені позиції ЄСПЛ стосовно виконання судових рішень, які полягають у тому, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції ("Шмалько проти України", заява № 60750/00, пункт 43).

Суд також враховує позицію ЄСПЛ, сформовану, зокрема у справах "Hornsby v. Greece" (заява № 18357/91, пункт 40), "Деркач та Палек проти України" (заяви №34297/02 та №39574/02, пункт 18): право на суд, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін; ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок; право на звернення до суду також передбачає практичне виконання остаточних, обов`язкових для виконання судових рішень, які в державах, що поважають принцип верховенства права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду стороні у провадженні; виконання судового рішення, яке набрало законної сили підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок ("Immobiliare Saffi v. Italy", заява №22774/93, пункт 74).

Зазначений вище підхід був застосований Верховним Судом у постанові від 01 червня 2022 року у справі №640/25836/20.

З огляду на вказане, рішення суду у даній справі, які набрали законної сили, підлягали виконанню пенсійним органом у повному обсязі.

Відповідно до частин другої, четвертої статті 372 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Згідно з положеннями частини першої статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У частині першій статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" йдеться про те, що державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

З аналізу зазначених законодавчих норм слідує, що не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження".

Частиною 1 статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 року у справі № 806/2143/15 (адміністративне провадження № К/9901/5159/18) звертав увагу, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення.

Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення.

Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС (ст. 382 КАС України).

Як встановлено судом, Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26.08.2022 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області задоволено повністю, а саме:

- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, щодо застосування обмеження максимальним розміром при перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2019.

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області провести з 01.12.2019 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії в повному розмірі без обмеження максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16.01.2023 у справі № 300/2114/22 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишено без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26.08.2022 у справі 300/2414/22 - без змін.

При цьому, приймаючи рішення у цій справі, суд виходив з того, що обмеження пенсії максимальним розміром не застосовується до військовослужбовців, в тому числі працівників поліції, оскільки, відповідне положення закону визнане неконституційним.

Суд зазначає, що грошове забезпечення позивача станом на момент прийняття судового рішення від 26.08.2022 у справі 300/2114/22, зокрема у період з 01.04.2019, було встановлене із врахуванням основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, визначених станом на листопад 2019 року відповідно до довідки державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Івано-Франківській області" від 18.10.2021 за № 1719, що підтверджене рішенням суду від 09.02.2022 у справі №300/8306/21, яке набрало законної сили.

Таким чином, при здійсненні перерахунку на підставі судового рішення від 26.08.2022 у справі 300/2114/22 пенсійний орган був зобов`язаний такий перерахунок здійснити з застосуванням грошового забезпечення позивача, визначеного згідно довідки державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Івано-Франківській області" від 18.10.2021 за № 1719.

Водночас, згідно протоколу за пенсійною справою № (МВС) від 13.03.2023 вбачається, що пенсійним фондом пенсія позивачу обмежується максимальним розміром пенсії визначеним станом на 01.12.2019.

Вказане свідчить про невиконання судового рішення від 26.08.2022 у справі 300/2114/22 в повному обсязі щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області провести з 01.12.2019 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії в повному розмірі без обмеження максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум, що фактично порушує права позивача, та є безумовною підставою для встановлення судового контролю у даній справі, як це передбачено нормами статті 382 КАС України.

Відтак, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для встановлення судового контролю за виконанням рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26.08.2022 у справі 300/2114/22 шляхом зобов`язання Головне Управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківської області подати у визначений судом строк звіт про виконання рішення суду.

На підставі наведеного, керуючись статтями 241-243, 248, 256, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву представника заявника - адвоката Щадей Надія Василівна від 02.05.2023 про встановлення судового контролю за виконанням рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26.08.2022 у справі 300/2114/22 задовольнити.

Встановити судовий контроль за виконанням рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26.08.2022 у справі 300/2114/22.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області в строк протягом 45 днів з моменту отримання даної ухвали подати до Івано-Франківського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26.08.2022 у справі 300/2114/22.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання в повному обсязі, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Микитин Н.М.