Справа № 521/21533/21
Суддя: Косцова І.П.
Дата ухвалення: 2023-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2023 р.м. ОдесаСправа № 521/21533/21

Перша інстанція: суддя Потоцька Н.В.,

повний текст судового рішення

складено 26.04.2023, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача судді Косцової І.П.,

суддів Осіпова Ю.В., Скрипченка В.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2023 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 в особі житлової комісії, Квартирно-експлуатаційного відділу (КЕВ) м. Одеси про визнання протиправними та скасування рішення та наказу, -

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог.

ОСОБА_1 звернулась до суду першої інстанції з позовом, в якому просила:

визнати протиправним та скасувати рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 26 листопада 2021 р. (протокол №14) про зняття її з обліку, як потребуючу поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання, у зв`язку із звільненням за закінченням строку контракту;

визнати протиправним та скасувати п.1.1. наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 30 листопада 2020 р. №732 «Про зняття з обліку військовослужбовців, як потребуючих поліпшення житлових умов шляхом надання житлового приміщення для постійного проживання та включення в списки на позачергове отримання жилого приміщення»;

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 поновити її на обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання;

зобов`язати Квартирно-Експлуатаційний Відділ (КЕВ) м. Одеси поновити її на обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов та висвітлити дані щодо неї на офіційному веб-сайті Міноборони із додержанням вимог щодо захисту персональних даних.

В обґрунтування позову зазначено, що військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та члени їх сімей мають право на отримання житла, а отже, і на залишення на обліку до отримання ними житла, в тому числі і у разі звільнення в запас чи відставку.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2023 року, ухваленим за правилами спрощеного позовного провадження, позов задоволений.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив із того, що військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та члени їх сімей мають право на залишення на квартирному обліку до отримання ними житла у разі звільнення в запас чи відставку, крім випадків, прямо передбачених пунктом 30 Порядку №1081.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву (заперечень).

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального права, Військова частина НОМЕР_1 просить скасувати його та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що лише при умові звільнення з військової служби в запас за віком військовослужбовець залишається на обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за його бажанням грошової компенсації за належне йому для отримання жиле приміщення, тоді, як вбачається з позовної заяви ОСОБА_1 , їй була призначена пенсія за вислугу років та звільнено в запас у зв`язку з закінченням контракту, що виключає підстави для залишення її на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов.

Апелянт також зазначив, що дія нової редакції ст.12 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 30.03.2021 року не розповсюджується на момент звільнення позивача 05.03.2020 року. Саме ця редакція статті визначила, що військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас за станом здоров`я або якщо вони на час звільнення мають вислугу військової служби не менше 20 років, або у відставку, а також у зв`язку зі скороченням штатів чи проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості їх використання на військовій службі, залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення.

На думку апелянта, наявність у позивача вислуги років не менше 20 років не може враховуватись в даному випадку.

ОСОБА_1 правом на подання відзиву не скористалась.

Враховуючи, що апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції, відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України, розглянув справу в порядку письмового провадження.

Фактичні обставини справи.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 проходила військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , перебувала на обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання.

05.03.2020 року наказом командира в/ч НОМЕР_2 №9 (по особовому складу) позивач звільнена у запас за п. «а» п.2 частини п`ятої ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у зв`язку із закінченням строку контракту) (т.1 а/с 5).

03.04.2020 року наказом командира в/ч НОМЕР_1 №71 (по стройовій частині) позивача виключено із списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення. Вислуга років у Збройних силах становить 25 років, 05 місяців (т.1 а/с 6-7).

Сторонами не заперечується, що ОСОБА_1 з 23.10.1995р. перебувала у загальній черзі осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилого приміщення для постійного проживання.

26.11.2020 року рішенням житлової комісії в/ч НОМЕР_1 (протокол № 14) ОСОБА_1 знято з квартирного обліку, як потребуючої поліпшення житлових умов шляхом надання житлового приміщення для постійного проживання у зв`язку із звільненням у запас за закінченням строку контракту (т.1 а/с 8).

30.11.2020 року командир в/ч НОМЕР_1 видав наказ (з адміністративно-господарської діяльності) №732 «Про зняття з обліку військовослужбовців, як потребуючих поліпшення житлових умов шляхом надання житлового приміщення для постійного проживання та включення в списки на позачергове отримання жилого приміщення», п. 1.1. якого ОСОБА_1 знято з обліку військовослужбовців, як потребуючих поліпшення житлових умов шляхом надання житлового приміщення для постійного проживання в зв`язку із звільненням у запас із закінченням строку контракту (т.1 а/с 9).

Вважаючи протиправними рішення відповідачів та порушеним своє право на отримання житла, позивачка звернулась до суду з даним позовом.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та позиція суду апеляційної інстанції щодо доводів апеляції та висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, з огляду на наступне.

Згідно ч. 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-XII від 10.01.1992 року (далі - Закон №2011-XII), який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Згідно з абзацом 1 частини першої статті 12 Закону №2011-XII держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених ЖК Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Станом на час звільнення позивача (05.03.2020 року) пункт 9 статті 12 цього Закону діяв в наступній редакції: « 9. Військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла

На виконання приписів вищевказаної статті Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову від 03.08.2006 року №1081, якою затверджено Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями (далі Порядок).

Пунктом 29 Порядку передбачено, що військовослужбовці, які перебувають на обліку, у разі звільнення з військової служби в запас за станом здоров`я або у разі, коли вони на час звільнення мають вислугу військової служби не менше 20 років, або у відставку, а також у зв`язку із скороченням штатів чи проведенням інших організаційних заходів у разі неможливості їх використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі розформування військової частини - у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки і відповідних квартирно-експлуатаційних органах та користуються правом позачергового одержання житла.

Відповідно до пункту 24 цього Порядку військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини; у рішенні зазначаються дата зарахування на облік, склад сім`ї, підстави для зарахування на облік, вид черговості (загальна черга, в першу чергу, поза чергою), а також підстави включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень, а в разі відмови в зарахуванні на облік - підстави відмови з посиланням на відповідні норми законодавства.

Пунктом 30 Порядку передбачено, що військовослужбовці знімаються з обліку у разі: поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; в інших випадках, передбачених законодавством.

Пунктом 3 Порядку встановлено, що військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання.

Забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання проводиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла.

Згідно ст.40 Житлового кодексу України громадяни перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до одержання житлового приміщення, за винятком випадків, передбачених частиною другої цієї статті. Громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадках: поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення; одноразового одержання за їх бажанням від органів державної влади або органів місцевого самоврядування грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення у встановленому порядку; виїзду на постійне місце проживання до іншого населеного пункту; припинення трудових відносин з підприємством, установою, організацією особи, яка перебуває на обліку за місцем роботи, крім випадків, передбачених законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР; засудження до позбавлення волі на строк понад шість місяців, заслання або вислання; подання відомостей, що не відповідають дійсності, які стали підставою для взяття на облік, або неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про взяття на облік. Зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов провадиться органами, які винесли або затвердили рішення про взяття громадянина на облік.

Згідно п. 21 розділу VI «Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями», затвердженої наказом Міністерства оборони України №380 від 31.07.2018р., зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06 вересня 2018р. за №1020/32472 (діючої на момент звільнення позивача) зняття військовослужбовців з обліку проводиться у разі: поліпшення житлових умов до встановлених норм забезпечення житловою площею громадян у відповідному населеному пункті; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на квартирний облік, включення до списків осіб, що мають право першочергового та позачергового одержання житлових приміщень, або неправомірних дій посадових (службових) осіб при вирішенні питання про прийняття на квартирний облік; в інших випадках, передбачених законодавством.

Отже, зазначеними законами держава взяла на себе обов`язок забезпечення військовослужбовців жилими приміщеннями, і зокрема, військовослужбовців, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених житловим законодавством і в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

З аналізу вищенаведених правових норм вбачається, що військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та члени їх сімей мають право на отримання житла, а, отже, і на залишення на обліку до отримання ними житла, у тому числі і в разі звільнення в запас чи відставку, крім випадків, передбачених пунктом 30 Порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, 03.04.2020 р. наказом командира в/ч НОМЕР_1 АДРЕСА_1 (по стройовій частині) позивача, звільнену наказом командира в/ч НОМЕР_2 №9 (по особовому складу) від 05.03.2020р. з військової служби у запас за п. «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту), виключено із списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення. Вислуга років у Збройних силах становить 25 років, 05 місяців.

Цим же наказом встановлено зарахувати старшого лейтенанта ОСОБА_1 до військового оперативного резерву першої черги.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється:

а) у запас, якщо військовослужбовці не досягли граничного віку перебування в запасі і за станом здоров`я придатні до військової служби;

б) у відставку, якщо військовослужбовці досягли граничного віку перебування в запасі та у військовому резерві або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров`я до військової служби з виключенням з військового обліку.

Отже, наказом №71 від 03.04.2020 року визначено, що позивачка звільнена з військової служби у запас.

Так, враховуючи те, що позивачка була звільнена з військової служби в запас та має вислугу на військовій службі більше 20 років, вона має право залишатись на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення.

При цьому, апеляційний суд відхиляє доводи апелянта, що наявність у позивача вислуги років не менше 20 років не може враховуватись у спірних правовідносинах, оскільки такі підстави були внесені лише редакцією Закону №2011-XII від 30.03.2021 року, після звільнення позивачки.

З даного приводу колегія суддів зауважує, що вимога щодо наявності вислуги на військовій службі 20 років і більше була закріплена в Порядку з дати набрання ним чинності 08.08.2006 р. і зберігається на теперішній час, а 30.03.2021 року таке право було лише закріплено законодавцем на рівні закону.

Резюмуючи усе вищевказане, апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок суду 1-ї інстанції, що військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та члени їх сімей мають право на залишення на квартирному обліку до отримання ними житла у разі звільнення в запас чи відставку, крім випадків, прямо передбачених пунктом 30 Порядку №1081.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.09.2021 року у справі №740/3917/20, від 23.10.2021 року у справі №295/11871/19.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає обґрунтованими висновки суду 1-ї інстанції щодо протиправності спірних рішення та наказу відповідачів.

Щодо решти позовних вимог колегія суддів зазначає, що виключення даних відбулось внаслідок того, що житлова комісія в/ч НОМЕР_1 направила до КЕВ м. Одеси відомості про наслідки інвентаризації та виключення позивача з обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання.

Так, оскільки судом визнано протиправними та скасовано рішення житлової комісії та наказ відповідачів, позовні вимоги щодо зобов`язання поновити позивачку на обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання та внесення її у відповідний список також підлягають задоволенню, як похідні.

На підставі вищевикладеного колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції встановлено всі обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, суд апеляційної інстанції, відповідно до ст.316 КАС України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Зважаючи, що судом першої інстанції правомірно розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2023 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, за винятком випадків, перелічених у пункті 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Суддя-доповідач І.П. Косцова
Судді Ю.В. Осіпов В.О. Скрипченко