Справа № 120/7610/23
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про повернення позовної заяви

м. Вінниця

22 червня 2023 р. Справа № 120/7610/23

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Дмитришена Руслана Миколаївна, розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії.

В поданому адміністративному позові позивач оскаржує дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови позивачу у нарахуванні та виплаті з 01.07.2021 щомісячної доплати до пенсії в розмірі 2000 грн згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 "Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб".

Ухвалою від 07.06.2023 позовну заяву залишено без руху з підстав того, що позивачем пропущено 6-ти місячний строк звернення до суду за період з 01.07.2021 по 01.12.2022. Відтак, оскільки позивачем не подано заяву про поновлення строку звернення до суду, судом надано строк для усунення недоліків шляхом подання такої заяви разом із доказами, які, на його думку, вказують на поважність причин пропуску строку.

21.06.2023 на адресу суду надійшло клопотання про поновлення строку звернення до суду. В обгрунтування даного клопотання позивач покликається на положення ст. 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" якою передбачено, що перерахунок пенсії не проведений з вини органів Пенсійного фонду проводиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Також у своїх доводах позивач вказує на поважність причини пропуску строку через введення з 24.02.2022 воєнного стану на території України.

Дослідивши матеріали позовної заяви та доводи клопотання про поновлення строку звернення до суду, оцінивши докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 118 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що процесуальні строки це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені встановлюються судом.

За приписами частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Зі змісту наведених норм слідує, що для звернення до адміністративного суду з позовом встановлено шестимісячний строк і цей строк обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Щодо запровадження воєнного стану, на обставину якої покликається позивач, то це є безумовною підставою, яка відповідно до частини 1 статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України повинна враховуватися при вирішенні питання щодо поновлення процесуального строку.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в Постанові від 29.09.2022р. у справі № 500/1912/22 вказав, що протягом усього періоду дії воєнного стану, запровадженого на території України у зв`язку із збройною агресією російської федерації, суворе застосування адміністративними судами процесуальних строків стосовно звернення до суду із позовними заявами, апеляційними і касаційними скаргами, іншими процесуальними документами може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду, гарантованого статтями 55, 124, 129 Конституції України, статтею 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права та статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З урахуванням наведеного вище, суд доходить висновку, що з 24.02.2022 діють обставини, які є поважними, та не залежали від дійсної волі заявника, а відтак позивачу слід поновити строк звернення до суду з вимогами за період з 24.02.2022 по 01.12.2022.

З приводу того, що позивач вважає, що перерахунок пенсії не проведений з вини органів Пенсійного фонду проводиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком, що передбачено ст. 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", то суд вважає такі доводи помилковими, оскільки виплата, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 не є пенсією у розумінні вказаного Закону, а є щомісячною доплатою до розмірів пенсій військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), поліцейським та деяким іншим особам.

До того ж, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 у справі №510/1286/16-а дійшла висновку, що норми, зокрема статі 87 Закону №1788-ХІ та статті 46 Закону № 1058-ІV (щодо необмеження будь-яким строком невиплаченої пенсіонерові суми пенсії), підлягають застосуванню у справах за позовами про оскарження бездіяльності, дій та/або рішень суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку пенсійних виплат виключно за наявності таких умов:

1) ці суми мають бути нараховані пенсійним органом;

2) ці суми мають бути не виплаченими саме з вини держави в особі пенсійного органу.

Стосовно доводів позивача, що строки у такій категорії не застосовуються, в підтвердження чого останнім наводиться позиція Верховного Суду у відповідних справах, то суд такі доводи вважає помилковими.

Так, Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав у постанові від 31 березня 2021 року у справі № 240/12017/19 відступила від висновків, викладених, зокрема у постановах від 29 жовтня 2020 року у справі №816/197/18, від 20 жовтня 2020 року у справі №640/14865/16-а, від 25 лютого 2021 року у справі №822/1928/18 щодо застосування строку звернення до суду у соціальних спорах. Зазначила, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою. Отримання позивачем листа відповідача у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду.

Суд зазначає, що поважними причинами, що зумовили пропуск строку звернення до суду, визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами, які не дозволяють вчасно реалізувати право на судовий захист.

Рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, у тому числі і встановленням строків на звернення до суду з відповідним позовом.

З огляду на вищевикладене, враховуючи, що інші докази, які б вказували на об`єктивну неможливість позивача звернутися до суду, щоби не залежали від дійсної його волі за період з 01.07.2021 по 23.02.2022 суду не надано, тому причини пропуску строку в цій частині судом визнаються не поважними, що є підставою для повернення без розгляду цієї частини вимог.

Керуючись ч. 4 ст. 169, ст.ст. 248, 256 КАС України, -

УХВАЛИВ:

1. Визнати неповажними причини пропуску строку звернення до суду з вимогами щодо виплати ОСОБА_1 щомісячної доплати згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 "Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб" за період з 01.07.2021 по 23.02.2022.

2. Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії в частині вимог за період з 01.07.2021 по 23.02.2022 повернути позивачу без розгляду.

3. Визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновити ОСОБА_1 строк на звернення з вимогами щодо виплати йому щомісячної доплати згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 за період з 24.02.2022 по 01.12.2022.

4. Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Ухвала в частині відмови в понолені або продовжені пропущеного процесуального строку, повернені позовної заяви може бути оскаржена.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна