Справа № 640/2778/22
Суддя: Ключкович Василь Юрійович
Дата ухвалення: 2023-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №640/2778/22 Суддя (судді) першої інстанції: Чудак О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ключковича В.Ю.,

суддів Беспалова О.О.,

Грибан І.О.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 листопада 2022 року, прийнятого в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві в якому просила суд:

визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у призначенні позивачу пенсії за віком згідно абз. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV;

зобов`язати відповідача зарахувати позивачу до загального стажу період роботи з 12.07.1978 по 09.07.1984 у «Стаханівському вагонобудівному заводі»;

призначити та виплатити позивачу пенсію, починаючи з дати звернення, а саме з 31.07.2021.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.11.2022 адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, в якій просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.11.2022 та відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

Оскільки, ГУ ПФУ в м. Києві листом від 23.12.2021 вих № 2600-0205-8/207655 повідомлено про відмову у призначенні пенсії виходячи наступного:

не зараховано період 12.07.1978 по 09.07.1984, оскільки в трудовій книжці серії НОМЕР_1 відсутня підстава внесення запису про звільнення, Довідку № 957 від 17.11.2021 взяти немає законних підстав до уваги, оскільки така видана Луганською Народною Республікою,

не зараховано період з квітня 2004 по грудень 2004, оскільки в індивідуальних відомостях про застраховану особу не підтверджено сплату страхових внесків.

Крім того, позивач просить призначити пенсію за віком з дати звернення за призначенням пенсії, а саме з 31.07.2021, втім, відповідно до статті 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» встановлено, що пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Так, позивач протягом 3-х місячного строку звернулася до ГУ ПФУ м. Києві щодо призначення пенсії та 19.10.2021 пенсійний орган відмовив у призначенні пенсії. Повторно гр. ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФУм. Києві щодо призначення пенсії 22.11.2021 та надала додаткові документи, втім пенсійний орган повторно відмовив у призначенні.

На думку відповідача, оскільки позивач звертаючись за призначенням пенсії не було усунуто недоліки зазначенні пенсійним органом протягом 3-х місячного строку з моменту досягнення пенсійного віку, тому відсутні підстави для призначення ценсії з 31.07.2021.

11.05.2023 до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить відмовити в задоволенні, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Керуючись частинами 1 та 2 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , є внутрішньо переміщеною особою з м. Стаханов, Луганська область, яке знаходиться на тимчасово окупованій території України, що підтверджується довідкою від 20.08.2020 № 3002- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

08.10.2021 позивач звернулась до ГУ ПФУ в м. Києві із заявою про призначення їй пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», до якої було додано копії таких документів: паспорта, реєстраційного номера облікової картки платника податків, довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, трудової книжки, диплому, свідоцтва про укладення шлюбу, свідоцтва про народження дитини.

Листом від 19.10.2021 № 2600-0205-8/16528 відповідач повідомив позивачу про те, що в неї відсутній необхідний страховий стаж (28 років) для призначення пенсії за віком, оскільки за результатами розгляду її документів до страхового стажу не зараховано період роботи з 12.07.1978 по 09.07.1984, з огляду на те, що в трудовій книжці відсутній запис про дату та номер наказу на звільнення.

22.12.2021 позивача повторно звернулась до відповідача із заявою про призначення їй пенсії за віком, додатково додавши оригінал довідки від 17.11.2021 № 957, виданої Філіалом № 1 «Стахановського вагонобудівного заводу» Товариства з обмеженою відповідальністю «Техпромтранс+».

Відповідач листом від 23.12.2021 № 2600-0205-8/207655 відмовив у призначенні пенсії за віком, оскільки у записах трудової книжки відсутня дата та номер наказу на звільнення, а довідка від 17.11.2021 № 957 не може бути врахована, оскільки вона видана організацією, яка знаходиться на тимчасово окупованій території України.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернулася з даним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії. Крім того, у виняткових випадках, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу. Відтак, період роботи позивачки з 12.07.1978 по 09.07.1984 має бути зарахований до страхового стажу.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На виконання ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закріплюючи на конституційному рівні право на соціальний захист кожного громадянина, без будь-яких винятків, держава реалізує положення статті 24 Конституції України, відповідно до якої громадяни мають рівні конституційні права і не може бути обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону Україниу «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон №1058-IV) особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу з 01.01.2021 по 31.12.2021 - не менше 28 років.

За визначеням, що міститься у ч. 1 ст. 24 Закону №1058-IV страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

За приписами частин 2, 4 ст. 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно із статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-ХІІ (далі - Закон № 1788-ХІІ) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання п. 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58 (далі - Інструкція № 58) до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

За приписами пунктів 1, 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінет Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Як підтверджено копією трудової книжки НОМЕР_1 , позивач 12.07.1978 «Принята хронометражистом в отдел труда и зарплат» (Пр № 620 от 05.07.1978) «Стахановского вагоностроительного завода», 18.07.1978 «Переведена распределителем работ по третьому разряду» (Пер № 427 от 10.07.1979), 10.10.1979 «Переведена секретарум машинисткой» (Пер зал 653 от 08.10.1979), 09.07.1984 «Уволена по ст. 38 КЗОТ УССР, - по уходу за ребенком дошкольного возраста», однак у даному записі відсутній номер та дата наказу.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Також, суд першої інстанції вірно зауважив, що працівник не відповідає за правильність записів у трудовій книжці, а неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Крім того, є вірним застосування до спірних правовідносин загальних принципів («Намібійські винятки»), сформульованих в рішеннях Міжнародного суду ООН та ЄСПЛ, в контексті оцінки документів, виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, як доказів, оскільки не прийняття їх призведе до порушень та обмежень прав позивача на соціальний захист та гарантоване їй право на пенсійне забезпечення. Оскільки, у виняткових випадках, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

Аналогічний правовий висновок зроблено Верховним Судом у постанові від 02.10.2018 у справі № 569/14531/16-а.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що період роботи позивача з 12.07.1978 по 09.07.1984 має бути зарахований до страхового стажу, а пенсійний орган відмовляючи в призначенні пенсії з вказаних вище підстав, діяв не у відповідності до ст. 2 КАС України.

На виконання п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону № 1058-IV пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Як не заперечується учасниками справи, ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 виповнилось 60 років, за призначенням пенсії вона вперше звернулась 08.10.2021, тобто не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку, додаткові документи були подані - 22.12.2021, у зв`язку із чим пенсія позивачці має бути призначена з 01.08.2021, а не з 31.07.2021, як помилково вказав суд першої інстанції.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги відповідача частково знайшли своє підтвердження під час перегляду даної справи в суді апеляційної інстанції.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

У відповідності до ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За вказаних обставин, колегія суддів дійшла висновку, що наявні підстави для зміни мотивувальної та резолютивної частини оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.ст. 242-245, 308, 311, 315, 317, 321-322, 325, 328-329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві задовольнити частково.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 листопада 2022 року змінити в мотивувальній та резолютивній частині.

Викласти резолютивну частину рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 листопада 2022 року в наступній редакції:

«Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови щодо у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком згідно абзацу першого статті 26 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати ОСОБА_1 до загального стажу періоди роботи з 12.07.1978 по 09.07.1984 у «Стаханівському вагонобудівному заводі», призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію, починаючи з 01.08.2021.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 992,40 грн (дев`ятсот дев`яносто дві гривні та 40 копійок) згідно із квитанцією від 20.01.2022 № 0.82.1.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.»

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В.Ю. Ключкович

Судді О.О. Беспалов

І.О. Грибан