Справа № 420/12149/23
Суддя: Завальнюк І.В.
Дата ухвалення: 2023-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2023 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Завальнюка І.В.,

при секретарі Четвертак О.І.,

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку особливого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Корабельного відділу ДВС у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа - Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека), про визнання протиправними та скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить суд визнати протиправними та скасувати постанови у ВП № 71775667 від 12.05.2023 про відкриття виконавчого провадження, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, про стягнення виконавчого збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на виконанні Корабельного відділу ДВС у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває ВП № 71775667 з примусового виконання постанови №00002440 від 08.12.2021, виданої Державною службою України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпеки) про стягнення з ОСОБА_1 грошової суми у розмірі 102 000,00 грн. В межах зазначеного виконавчого провадження державним виконавцем Корабельного відділу державної виконавчої служби у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Лейченко В.С. було винесено наступні постанови: про відкриття виконавчого провадження №71775667 від 12.05.2023; про стягнення виконавчого збору від 12.05.2023; про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 12.05.2023. Позивач вважає постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, про стягнення виконавчого збору протиправними та підлягаючими скасуванню. Так, постанову №00002440 від 08.12.2021, видану Державною службою України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпеки), пред`явлено до виконання з пропуском строку пред`явлення виконавчого документу більше, ніж на рік (строк пред`явлення до 09.02.2022). Таким чином, тримісячний строк для звернення примусового стягнення за виконавчим документом закінчився 02 лютого 2022 року, тобто, навіть за умов застосування приписів Закон України «Про внесення зміни до розділу ХIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», щодо переривання строку примусового виконання вищевказаного виконавчого документу його пред`являнням до виконання на період дії правового режиму воєнного стану, звернувшись із заявою до органу виконавчої служби через один рік та п`ять місяців від дати винесення постанови, Державною службою України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпеки) пропущено встановлений тримісячний строк пред`явлення виконавчого документу до виконання. Зважаючи, що звернення примусового стягнення за виконавчим документом Державною службою України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпеки) (постанови серії ВМ №00002440 від 08.12.2021) до примусового виконання мало місце 09.05.2023, тобто поза межами встановленого ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» строку, а тому відповідач мав повернути виконавчий документ без виконання. При цьому, у постанові про відкриття виконавчого провадження №71775667 не вказано жодних нормативних та фактичних підстав для поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, підстави для переривання строку пред`явлення постанови №00002440 від 08.12.2021 до примусового виконання теж відсутні. Крім того, спірна постанова прийнята не за місцем реєстрації та фактичного місця проживання боржника (позивача) та знаходження його майна. Позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується паспортними даними громадянина України. Іншого місця перебування ним не зареєстровано, позивач не має жодного відношення до міста Херсон, не має доходів чи майна на території міста Херсон. Крім того, як вбачається з витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпеки) станом на 22.05.2023, відомості щодо повноважень ОСОБА_2 на представництво інтересів Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпеки) як юридичної особи, зокрема, в органах державної виконавчої служби, відсутні. З матеріалів виконавчого провадження не вбачається вжиття державним виконавцем заходів щодо перевірки повноважень представника Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпеки) () на звернення до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання постанови серії ВМ №№00002440 від 08.12.2021.

Ухвалою судді від 14.06.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; ухвалено справу розглядати з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця; залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Державну службу України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) (Херсонська область, м. Херсон, вул. Будівельників, 40, кв. 15; ЄДРПОУ ); призначено по справі судове засідання.

21.06.2023 та 22.06.2023 до суду від відповідача надійшов відзив на адміністративний позов, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі, в задоволенні позову просив відмовити, зазначивши, що на виконанні в Корабельному відділі державної виконавчої служби у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавче провадження №71775667 з примусового виконання постанови №00002440 від 08.12.2021, виданої Державною службою України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпеки) про стягнення з ОСОБА_1 грошової суми у розмірі 102 000,00 грн. В межах зазначеного виконавчого провадження державним виконавцем Корабельного відділу державної виконавчої служби у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Лейченко В.С. було винесено наступні постанови: про відкриття виконавчого провадження №71775667 від 12.05.2023 року; про стягнення виконавчого збору від 12.05.2023 року; про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 12.05.2023 року. Дії державного виконавця Корабельного відділу державної виконавчої служби у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Лейченко В.С. щодо відкриття виконавчого провадження №71775667 та постанов, прийнятих у межах виконавчого провадження №71775667 є такими, що вчинені відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження». Постанова №00002440 від 08.12.2021 року, видана Державною службою України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпеки) про стягнення з ОСОБА_1 грошової суми у розмірі 102 000,00 грн підписана КЕП (ключем електронного підпису) ОСОБА_3 03.02.2022 та того ж дня направлено до відділу за вих. номером 1743/3.6/14-22. З наведеного вбачається, що стягувачем Державною службою України з безпеки на транспорті не порушено вимоги викладені ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», згідно яких виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Як вбачається з постанови від 08.12.2021 №00002440, вона набрала законної сили 10.01.2022, строк пред`явлення постанови до виконання до 09.02.2022, з супровідного листа Державною службою України з безпеки на транспорті вбачається, що строки пред`явлення постанови до виконання не порушено, оскільки направлено на адресу Відділу 03.02.2022 за вих. номером 1743/3.6/14-22. Тому час відкриття виконавчого провадження державним виконавцем з виконавчого документу встановлено місце проживання/реєстрації боржника ОСОБА_1 , тому виходячи з вище сказаного під час відкриття не було порушення норм закону, стягувач у постанові від 08.12.2021 №00002440 вказав адресу боржника, що підвідомча Корабельному відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), а саме м. Херсон, вул. Будівельників 40, кв.15.

Пояснення від третьої особи щодо позову та відзиву до суду не надійшли.

До суду з`явився представник позивача, який позовні вимоги із викладених вище підстав підтримав у повному обсязі та просив задовольнити позов.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав у повному обсязі, в задоволенні позову просив відмовити з підстав, викладених у відзиві на адміністративний позов.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином; його неприбуття не перешкоджає розгляду справи відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України.

Вислухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необґрунтованість адміністративного позову та відсутність підстав для його задоволення, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що на виконанні в Корабельному відділі державної виконавчої служби у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавче провадження №71775667 з примусового виконання постанови №00002440 від 08.12.2021, виданої Державною службою України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпеки) про стягнення з ОСОБА_1 грошової суми у розмірі 102 000,00 грн.

В межах зазначеного виконавчого провадження державним виконавцем Корабельного відділу державної виконавчої служби у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Лейченко В.С. було винесено постанови про відкриття виконавчого провадження №71775667 від 12.05.2023, про стягнення виконавчого збору від 12.05.2023 та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 12.05.2023.

Зважаючи на пропуск пред`явлення виконавчого документу до виконання, відсутність повноважень представника державного органу та порушення територіальної юрисдикції при відкритті виконавчого провадження, позивач звернувся за судовим захистом із даним позовом.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв`язок у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги не підлягаючими задоволенню у зв`язку з наступним.

Спеціальним законом, який визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України «Про виконавче провадження».

У частині першій статті 1 цього Закону визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктами 6 та 7 частини 1 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами.

Статтею 2 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

З огляду на матеріали справи, постанова №00002440 від 08.12.2021 видана Державною службою України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпеки) про стягнення з ОСОБА_1 грошової суми у розмірі 102 000,00 грн - підписана КЕП (ключем електронного підпису) Ткачова А.С. 03.02.2022 та того ж дня направлено до відділу за вих. номером 1743/3.6/14-22.

Відповідно до заяви стягувача, яка підписана електронним підписом КЕП Ткачова А.С., сертифікат дійсний з 03.08.2021 00:00 до 02.08.2023 23:59.

Постанова від 08.12.2021 №00002440 набрала законної сили 10.01.2022, відтак строк пред`явлення постанови до виконання до 09.02.2022.

Згідно супровідного листа, Державною службою України з безпеки на транспорті вбачається, строки пред`явлення постанови до виконання не порушено, оскільки направлено на адресу Відділу 03.02.2022 за вих. номером 1743/3.6/14-22.

З наведеного вбачається що, стягувачем Державною службою України з безпеки на транспорті не порушено вимоги викладені ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якою виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Крім того, Законом України «Про внесення зміни до розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» від 15.03.2022 № 2129-ІХ розділ XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» доповнено пунктом 10-2, відповідно до якого тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022р. № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введений стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який станом на сьогодні триває.

Постановою КМУ № 1364 від 06.12.2022 (дата набрання чинності 25.12.2022) «деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією» встановлено, що: «…перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією (далі - переліку), затверджуються Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій за формою згідно з додатками за погодженням з Міністерством оборони на підставі пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій; до територій, на яких ведуться (велись) бойові дії, включають території можливих бойових дій на території активних бойових дій; до переліку включається тимчасово окупована Російською Федерацією територія України, визначена відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»; у переліку визначаються дата початку та дата завершення бойових дій (дата вимкнення та припинення можливих бойових дій) або тимчасової окупації; …»

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 (дата набрання чинності 27.12.2022 року) затверджено «Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією».

Згідно вказаного пп.1.9 п. 1. Території можливих бойових дій Розділ І території, на яких ведуться (велися) бойові дії Херсонська міська територіальна громада внесла до переліку громад на яких позначено дату виникнення можливих бойових дій 11.11.2022 року. А згідно п. 10 Розділу ІІ Тимчасово окуповані Російською Федерацією території України Херсонська міська територіальна громада з 01.03.2022 по 11.11.2022 перебувала в тимчасовій окупації.

Відповідно до наказу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 13.01.2023 № 325 к «Про запровадження звичайного режиму роботи для працівників Управління примусового виконання рішень у Херсонській області, в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та відділів державної виконавчої служби у Херсонській області» працівників відділу виведено у звичайний режим 16.01.2023.

15.03.2022 Президентом України прийнято Закон України «Про внесення змін до розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» визначені чим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Забороняється відкриття виконавчих проваджень та вжиття заходів примусового виконання рішень на території адміністративно-територіальних одиниць, які тимчасово окуповані внаслідок військової агресії Російської Федерації, у період такої окупації.

За умов застосування приписів Закон України «Про внесення зміни до розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», щодо переривання строку примусового виконання вищевказаного виконавчого документу його пред`являнням до виконання на період дії правового режиму воєнного стану, звернувшись із заявою до органу виконавчої служби через один рік та п`ять місяців від дати винесення постанови, Державною службою України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпеки) 12.05.2023 року, керуючись вимогами статей 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України Про виконавче провадження, державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження.

Вимоги виконавчого документа регламентовано відповідно до ст.4 «Про виконавче провадження», зокрема у виконавчому документі зазначається: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);7) строк пред`явлення рішення до виконання.

У заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (УНЗР, рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), відповідно до Інструкції з організації примусового виконання рішень.

Відповідно до частини 1 статті 20 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Право вибору місця виконання між кількома відділами державної виконавчої служби, які можуть вчиняти виконавчі дії по виконанню рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу.

Таким чином, право вибору місця виконання належить стягувачу в межах вимог статті 20 Закону України «Про виконавче провадження».

Під час відкриття виконавчого провадження державним виконавцем з виконавчого документу встановлено місце проживання/реєстрації боржника ОСОБА_1 , відтак під час відкриття не було порушення норм спеціального законодавства , а стягувач у постанові від 08.12.2021 №00002440 вказав адресу боржника, що підвідомча Корабельному відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), а саме: м. Херсон, вул. Будівельників 40, кв.15. При цьому, така ж сама адреса зазначена й у виконавчому документі, що свідчить про дотримання територіальної юрисдикції органом ДВС. В той же час, жодних заяв до відповідача з приводу передачі виконавчого провадження від одного органу ДВС до іншого від сторін виконавчого провадження не надходило.

Також, при вирішенні справи суд не оминає увагою того факту, що відповідачем не надано до суду доказу дати отримання заяви стягувача про примусове виконання виконавчого документу (конверту). Разом з тим, суд враховує пояснення представника відповідача, надані в судовому засіданні, згідно яких заява стягувача та виконавчий документи було своєчасно отримано відділом напередодні повномасштабного вторгнення на територію України (24.02.2022), однак через бойові дії та подальшу окупацію м. Херсона не була своєчасно зареєстрована. Зазначені обставини, які є загальновідомими та не потребують доказування, з урахуванням наявної в матеріалах справи заяви стягувача від 03.02.2022, яка, крім підпису, містить вихідні дату та номер (№ 1743/3.6/14-22 від 03.02.2022), свідчать про сумлінне дотримання процедури пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання в межах встановлених законодавством строків.

Крім того, суд не приймає до уваги доводи позивача про відсутність повноважень представника Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпеки) Ткачова А. на звернення до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання постанови серії ВМ №№00002440 від 08.12.2021 із посиланням на відомості в ЄДРПОУ станом на 22.05.2023, оскільки зазначене не свідчить про відсутність таких повноважень на момент пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання. Інших доказів стороною позивача до суду не надано та матеріали справи не містять.

У контексті оцінки кожного аргументу (доводу), наданого стороною, Верховний Суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) і «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів і інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд вважає, що решта аргументів (доводів) сторін, які мають значення для правильного вирішення спору, на вирішення спірних правовідносин не впливають та не змінюють судовий розсуд цього спору за результатами судового процесу.

В адміністративному судочинстві принцип верховенства права зобов`язує суд надавати законам та іншим нормативно-правовим актам тлумачення у спосіб, який забезпечує пріоритет прав людини при вирішенні справи. Тлумачення законів та нормативно-правових актів не може спричиняти несправедливих обмежень прав людини.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Суд зазначає, що доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, однак позивач в ході судового розгляду справи не доведено ґрунтовності пред`явлених вимог.

В той же час, згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на

Вирішуючи спір, суд також враховує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини у справі Голдер проти Сполученого Королівства, згідно з якою саме небезпідставність доводів позивача про неправомірність втручання в реалізацію його прав є умовою реалізації права на доступ до суду.

Отже, звертаючись до суду з позовом про захист своїх прав, позивач обтяжений обов`язком довести "небезпідставність" своїх доводів щодо порушеного права за захистом якого він звернувся до суду, надавши відповідні докази зі змісту яких можливо встановити наявність спору саме на момент звернення до суду.

Таким чином, проаналізувавши обставини справи, з урахуванням нормативного регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку про необґрунтованість адміністративного позову та відсутність підстав для його задоволення.

Судові витрати розподілити за правилами ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 139, 242-246 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Корабельного відділу ДВС у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (65036, м. Одеса, вул. Старицького, 10-а; ), третя особа - Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) (м. Київ, проспект Перемоги, 14; ) про визнання протиправними та скасування постанов відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.287 КАС України.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя І.В. Завальнюк