Справа № 380/5182/23
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/5182/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2023 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Клименко О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Львівській області до Будинкоуправління № 1 м. Стрий квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова Міністерства оборони України про стягнення коштів до бюджету в сумі 514975,16 грн,-

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Львівській області (Позивач) звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Будинкоуправління № 1 м. Стрий квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова Міністерства оборони України (Відповідач), в якому просить:

- прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі;

- задовольнити позов Головного управління ДПС у Львівській області та стягнути з Будинкоуправління № 1 м. Стрий квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова Міністерства оборони України () до бюджету кошти з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в розмірі 514975,16 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач має податковий борг перед бюджетом, який складається із сум податкових зобов`язань з податку на додану вартість та станом на 15 лютого 2023 року становить 514975,16 грн. Вказує, що податковий орган виніс податкову вимогу форми «Ю» № 73511-17 від 18 липня 2018 року, яку платник податків отримав. Позивач стверджує, що станом на сьогодні суми податкових зобов`язань відповідача є узгодженими та у встановлені законом строки до бюджету не сплачені, тобто визнаються сумою податкового боргу. Оскільки платником податків не вживаються заходи щодо погашення наявної у нього заборгованості, просить стягнути її у судовому порядку.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 246 КАС України, суд зазначає, що ухвалою судді від 24 березня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення сторін та роз`яснено відповідачу його право на подання відзиву на позовну заяву та доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, а також документів, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів позивачу, протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Вказану ухвалу відповідач отримав 30 березня 2023 року, що рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу № 118. Проте станом на момент прийняття судом рішення у цій справі відповідач відзиву на позовну заяву не подав.

Частиною шостою статті 162 КАС України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Ураховуючи наведене, а також беручи до уваги те, що встановлений ухвалою судді від 24 березня 2023 року про відкриття спрощеного позовного провадження в адміністративній справі п`ятнадцятиденний строк на подання відзиву на позовну заяву та доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, минув, суд відповідно до вимог частини шостої статті 162 КАС України вирішує цю справу на підставі наявних у її матеріалах доказів.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Відповідно до службового листа ГУ ДПС України у Львівській області № 141/13-01-69-01-09 від 15 лютого 2023 року Будинкоуправління № 1 м. Стрий квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова Міністерства оборони України () станом на 15 лютого 2023 року перебуває на податковому обліку як платник податків за основним місцем обліку в Стрийській ДПІ та має відкриті рахунки в фінансових установах.

Згідно з довідкою Головного управління ДПС у Львівській області № 1970/5/13-01-13-01-12 від 20 лютого 2023 року про наявність заборгованості з податків і зборів (обов`язкових платежів, що контролюються ГУ ДПС у Львівській області, станом на 14 лютого 2023 року в Будинкоуправління № 1 м. Стрий квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова Міністерства оборони України наявний податковий борг з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в сумі 514975,16 грн (основний платіж 497872,00 грн; штрафна санкція 2400,00 грн; пеня 14703,16 грн).

Суд встановив, що податковий борг відповідача з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на вказану вище суму виник на підставі:

- 14861,00 грн - основний платіж, залишок несплаченого податкового зобов`язання, яке виникло відповідно до звітної податкової декларації з податку на додану вартість № від 18 травня 2020 року (дата виникнення боргу 01 червня 2020 року);

- 15053,00 грн - основний платіж згідно з податковою декларацією з податку на додану вартість № від 19 червня 2020 року (дата виникнення боргу 30 червня 2020 року);

- 15064,00 грн - основний платіж згідно з податковою декларацією з податку на додану вартість № від 14 липня 2020 року (дата виникнення боргу 30 липня 2020 року);

- 14900,00 грн - основний платіж згідно з податковою декларацією з податку на додану вартість № від 18 серпня 2020 року (дата виникнення боргу 30 серпня 2020 року);

- 14797,00 грн - основний платіж згідно з податковою декларацією з податку на додану вартість № від 17 вересня 2020 року (дата виникнення боргу 30 вересня 2020 року);

- 1000,00 грн - штрафна санкція, залишок несплаченого податкового зобов`язання, яке виникло відповідно до податкового повідомлення-рішення форми «Ш» № від 05 жовтня 2020 року, винесеного на підставі Акта перевірки від 02 жовтня 2020 року № 1016/13-01-04-18-09/24968031) (дата виникнення боргу 30 вересня 2020 року);

- 20200,00 грн - основний платіж згідно з податковою декларацією з податку на додану вартість № від 19 жовтня 2020 року (дата виникнення боргу 30 жовтня 2020 року);

- 1400,00 грн - штрафна санкція, залишок несплаченого податкового зобов`язання, яке виникло відповідно до податкового повідомлення-рішення форми «Ш» № від 12 листопада 2020 року, винесеного на підставі Акта перевірки від 12 листопада 2020 року № 1194/13-01-04-18-09/24968031) (дата виникнення боргу 26 листопада 2020 року);

- 19763,00 грн - основний платіж згідно з податковою декларацією з податку на додану вартість № від 16 листопада 2020 року (дата виникнення боргу 30 листопада 2020 року);

- 19878,00 грн - основний платіж згідно з податковою декларацією з податку на додану вартість № від 17 грудня 2020 року (дата виникнення боргу 30 грудня 2020 року);

- 19655,00 грн - основний платіж згідно з податковою декларацією з податку на додану вартість № від 15 січня 2021 року (дата виникнення боргу 01 лютого 2021 року);

- 14310,00 грн - основний платіж згідно з податковою декларацією з податку на додану вартість № від 19 лютого 2021 року (дата виникнення боргу 02 березня 2021 року);

- 13736,00 грн - основний платіж з згідно податковою декларацією з податку на додану вартість № від 17 березня 2021 року (дата виникнення боргу 30 березня 2021 року);

- 16495,00 грн - основний платіж згідно з податковою декларацією з податку на додану вартість № від 19 квітня 2021 року (дата виникнення боргу 30 квітня 2021 року);

- 11969,00 грн - основний платіж згідно з податковою декларацією з податку на додану вартість № від 17 травня 2021 року (дата виникнення боргу 31 травня 2021 року);

- 12000,00 грн - основний платіж згідно з податковою декларацією з податку на додану вартість № від 16червня 2021 року (дата виникнення боргу 30 червня 2021 року);

- 12000,00 грн - основний платіж згідно з податковою декларацією з податку на додану вартість № від 19 липня 2021 року (дата виникнення боргу 30 липня 2021 року);

- 12579,00 грн - основний платіж згідно з податковою декларацією з податку на додану вартість № від 19 серпня 2021 року (дата виникнення боргу 30 серпня 2021 року);

- 12207,00 грн - основний платіж згідно з податковою декларацією з податку на додану вартість № від 15 вересня 2021 року (дата виникнення боргу 30 вересня 2021 року);

- 11982,00 грн - основний платіж згідно з податковою декларацією з податку на додану вартість № від 13 жовтня 2021 року (дата виникнення боргу 01 листопада 2021 року);

- 15074,00 грн - основний платіж згідно з податковою декларацією з податку на додану вартість № від 15 листопада 2021 року (дата виникнення боргу 30 листопада 2021 року);

- 14936,00 грн - основний платіж згідно з податковою декларацією з податку на додану вартість № від 17 грудня 2021 року (дата виникнення боргу 30 грудня 2021 року);

- 14 825,00 грн - основний платіж згідно з податковою декларацією з податку на додану вартість № від 14 січня 2022 року (дата виникнення боргу 31 січня 2022 року);

- 15107,00 грн - основний платіж згідно з податковою декларацією з податку на додану вартість № від 15 лютого 2022 року (дата виникнення боргу 02 березня 2022 року);

- 14803,00 грн - основний платіж згідно з податковою декларацією з податку на додану вартість № від 18 березня 2022 року (дата виникнення боргу 30 березня 2022 року);

- 15853,00 грн - основний платіж згідно з податковою декларацією з податку на додану вартість № від 02 травня 2022 року (дата виникнення боргу 02 травня 2022 року);

- 14487,00 грн - основний платіж згідно з податковою декларацією з податку на додану вартість № від 30 червня 2022 року (дата виникнення боргу 30 червня 2022 року);

- 15082,00 грн - основний платіж згідно з податковою декларацією з податку на додану вартість № від 19 липня 2022 року (дата виникнення боргу 01 серпня 2022 року);

- 15253,00 грн - основний платіж згідно з податковою декларацією з податку на додану вартість № від 22 серпня 2022 року (дата виникнення боргу 30 серпня 2022 року);

- 15462,00 грн - основний платіж, згідно з податковою декларацією з податку на додану вартість № від 19 вересня 2022 року (дата виникнення боргу 30 вересня 2022 року);

- 15358,00 грн - основний платіж згідно з податковою декларацією з податку на додану вартість № від 17 жовтня 2022 року (дата виникнення боргу 31 жовтня 2022 року);

- 15106,00 грн - основний платіж згідно з податковою декларацією з податку на додану вартість № від 16 листопада 2022 року (дата виникнення боргу 31 листопада 2022 року);

- 14867,00 грн - основний платіж згідно з податковою декларацією з податку на додану вартість № від 15 грудня 2022 року (дата виникнення боргу 30 грудня 2022 року);

- 15269,00 грн - основний платіж згідно з податковою декларацією з податку на додану вартість № 6 від 13 січня 2022 року (дата виникнення боргу 30 січня 2023 року).

Також відповідно до даних зворотного боку облікової картки платника податків у відповідача наявна пеня у розмірі 14703,16 грн та штрафна санкція у розмірі 2400,00 грн.

18 липня 2018 року контролюючий орган виставив відповідачу податкову вимогу форми «Ю» № 73511-17, згідно з якою загальна сума податкового боргу платника податків станом на 17 липня 2018 року становить 19252,21 грн (основний платіж). Указана податкова вимога вручена відповідачу 29 липня 2018 року, що підтверджується відміткою на її тексті.

Докази, які б підтверджували ту обставину, що вищезгадані податкові повідомлення-рішення та податкова вимога оскаржувались відповідачем в адміністративному або судовому порядку у матеріалах справи відсутні, сторони під час розгляду цієї справи таких доказів суду не надали.

Уважаючи, що суми грошових зобов`язань відповідача є узгодженими та у встановлені законом строки не сплачені, тобто визнаються сумою податкового боргу, контролюючий орган звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 67 Конституції України встановлений обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

За змістом підпункту 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.

Згідно з підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України.

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Пунктом 54.1. статті 54 Податкового кодексу встановлено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (пункт 57.1 статті 57 Податкового кодексу України).

Не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків (пункт 56.11 статті 56 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у пп. 54.3.1 - 54.3.6 п. 54.3 ст. 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Як встановлено в абзаці 4 пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України, при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу, податкове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

З аналізу наведених положень законодавства слідує, що у разі несплати платником податків протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, визначеного контролюючим органом грошового зобов`язання та не оскарження у зазначений строк відповідного рішення контролюючого органу, таке податкове зобов`язання вважається узгодженим. А грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків, оскарженню не підлягає.

Таким чином, ураховуючи те, що доказів оскарження вищезгаданих податкових повідомлень-рішень ГУ ДПС у Львівській області в адміністративному чи судовому порядку відповідачем не надано, а суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) самостійно визначені відповідачем, суд дійшов висновку, що станом на момент звернення позивача із цим позовом до суду та станом на момент розгляду цієї справи, заявлені позивачем до стягнення грошові зобов`язання відповідача вважаються узгодженими.

У той же час зазначені грошові зобов`язання не сплачені у встановлений строк, що підтверджується обліковими даними, та, відповідно, набули статусу податкового боргу.

Доказів на спростування вказаного факту відповідачем не надано.

Відповідно до підпункту 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

За змістом статті 124 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім грошового зобов`язання у вигляді штрафних (фінансових) санкцій, застосованих до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а також пені, застосованої до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу в таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 5 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Відповідно до підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України нарахування пені розпочинається: при нарахуванні контролюючим органом податкового зобов`язання у встановлених цим Кодексом випадках, не пов`язаних з проведенням перевірки, або при нарахуванні контролюючим органом грошового зобов`язання, визначеного за результатами перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків такого зобов`язання, визначеного в податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом.

Докази вжиття Будинкоуправлінням № 1 м. Стрий квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова Міністерства оборони України заходів щодо погашення податкового боргу в сумі 514975,16 грн у матеріалах справи відсутні.

Відповідно до вимог пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з пунктом 59.5 статті 59 Податкового кодексу України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Тобто, податкова вимога є дійсною протягом усього терміну безперервного існування податкового боргу платника податків з моменту його утворення до моменту, зокрема, повного погашення податкового боргу платником за всіма видами податків і зборів.

При цьому податковим законодавством не передбачено необхідності повторного направлення платнику податків податкової вимоги у разі зміни (крім зменшення до нуля) суми його податкового боргу.

Суд встановив, що на виконання вимог пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України контролюючий орган 18 липня 2018 року виставив відповідачу податкову вимогу форми «Ю» № 73511-17, згідно з якою загальна сума податкового боргу платника податків станом на 17 липня 2018 року становить 19252,21 грн (основний платіж). Указана податкова вимога вручена відповідачу 29 липня 2018 року, що підтверджується відміткою на її тексті.

Доказів оскарження й скасування зазначеної податкової вимоги та визначеної у ній суми податкового боргу відповідачем не надано, а судом не встановлено.

Погашення податкового боргу платників податків регулюється главою 9 Податкового кодексу.

Згідно з пунктом 95.1. статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (пункт 95.2 статті 95 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Зазначена норма встановлює послідовність стягнення податкового боргу платника податків за рахунок різних джерел: спочатку за рахунок коштів, а у разі їх недостатності - за рахунок майна, яке перебуває в податковій заставі. Отже, законом закріплено пріоритет погашення податкового боргу за рахунок коштів.

Таким чином, з наведеного вбачається, що позивачем дотримані вимоги пункту 95.2 статті 95 Податкового кодексу України, а відтак і дотримана встановлена Податковим кодексом України процедура, яка передує зверненню до суду із позовом про стягнення податкового боргу, а тому вимоги позивача про стягнення податкового боргу за рахунок грошових коштів на банківських рахунках платника податків, відповідають приписам чинного законодавства.

З огляду на наведене, а також ураховуючи, що узгоджена сума податкового зобов`язання набула статусу податкового боргу, а її розмір підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, беручи до уваги направлення контролюючим органом податкової вимоги та відсутність доказів добровільної сплати відповідачем визначеної суми податкового боргу, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для стягнення з відповідача суми заборгованості, яка є предметом розгляду цієї справи у розмірі, який становить 514975,16 грн.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

При цьому в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов`язаний суб`єкт владних повноважень. Разом з тим, як зазначає Верховний Суд в постанові від 13 листопада 2018 року у справі № 805/528/17-а (адміністративне провадження № К/9901/3571/17, К/9901/3590/17), згідно з принципом змагальності суб`єкт господарювання має спростувати доводи суб`єкта владних повноважень, якщо заперечує їх обґрунтованість.

Отже, з системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень, п.3 Розділу VI Прикінцевих положень КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Головного управління ДПС у Львівській області (вул. Стрийська, 35, м. Львів, 79026) до Будинкоуправління № 1 м. Стрий квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова Міністерства оборони України (вул. Підзамче, 1Б, м. Стрий, Львівська область, 82400) про стягнення коштів до бюджету в сумі 514 975,16 грн задовольнити повністю.

Стягнути до бюджету з Будинкоуправління № 1 м. Стрий квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова Міністерства оборони України (вул. Підзамче, 1Б, м. Стрий, Львівська область, 82400, ) кошти, які знаходяться на рахунках в банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в розмірі 514975,16 грн.

Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» та п. 3 Розділу VI «Прикінцеві положення» цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 22 червня 2023 року.

Суддя Клименко О.М.