Справа № 360/454/23
Суддя: Н.М. Басова
Дата ухвалення: 2023-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

23 червня 2023 рокум. ДніпроСправа № 360/454/23

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Басова Н.М., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач), в якому позивач просить суд:

-зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 100000 грн за період його участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії з 01.10.2022 по 20.01.2023 з врахуванням фактично виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог зазначив наступне.

Позивач, є військовослужбовцем Державної прикордонної служби та проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

У період з 01.10.2022 по 20.01.2023 він перебував в оперативному підпорядкуванні начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) у складі відділу прикордонної служби № ІНФОРМАЦІЯ_2 на ділянці українсько-білоруського кордону в межах Чернігівської області.

У період з 01.10.2022 по 20.01.2023 приймав безпосередню участь у бойових діях, забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії росії на території Чернігівської області, що підтверджується довідкою від 20.01.2023 №4396, виданою військовою частиною НОМЕР_2 .

Всупереч вимог чинного законодавства позивачу за вказані періоди не було виплачено додаткової винагороди у розмірі 100 тисяч грн за період участі у бойових діях, забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії росії на території Чернігівської області. За окреслений період відповідачем нараховувалася та виплачувалась позивачу допомога у розмірі 30000 грн, а не 100000 грн.

Згідно листа 3 прикордонного загону імені Героя України полковника Євгенія Пікуса від 15.04.2023 №25/2745-23-Вих невиплата вказаної допомоги сталася через те, що від ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) не надходило документів, що підтверджують участь позивача у бойових діях, забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії росії. Крім того зазначено, що за період з 01.01.2023 по 20.01.2023 позивач взагалі не має права на вказану виплату, так як у відповідності до наказу Головнокомандувача ЗСУ від 02.02.2023 №26 «Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій» Чернігівська область не входила в період з 01.01.2023 по 31.01.2023 до районів ведення воєнних (бойових) дій.

Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, а тому звернувся з даним позовом до суду.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 03.05.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідачем надано відзив на адміністративний позов, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначив, що позивач проходить службу в лавах Державної прикордонної служби України, наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) від 15.03.2023 №119-ОС «Про особовий склад» призначений на посаду заступника начальника першої прикордонної застави відділу прикордонної служби № 2.

На підставі бойового наказу Адміністрації Державної прикордонної служби від 16.09.2022 №165 (гриф) військовослужбовці відділу прикордонної служби №2 ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ), зокрема позивач вибули до НОМЕР_3 прикордонного загону імені князя Володимира Великого Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) на ділянку українсько білоруського кордону в межах Чернігівської області в оперативне підпорядкування начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_2 ).

Представнику позивача була надана розгорнута відповідь від 15.04.2023 №25/2745-23-Вих стосовно нарахування та виплати додаткової винагороди, передбаченою постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

На адресу відповідача надходили донесення від НОМЕР_3 прикордонного загону від 08.11.2022 № Т/22-4313-22-Вих та від 04.12.2022 № Т/22-4933-22-Вих, в яких зазначено, що підтверджуюча інформація відповідно до вимог пункту 2 підпунктів 1-8 наказу 392 АГ відсутня.

З урахуванням фактичного часу виконання обов`язків військової служби, Позивач в період з жовтня - грудень 2022, січень 2023 отримував в повному обсязі додаткову винагороду в розмірі 30000 грн в незалежності від виконання ним бойових (спеціальних) завдань, пов`язаних із безпосередньою участю у бойових діях чи під час безпосереднього зіткнення з противником. Наявність факту безумовного отримання позивачем додаткової винагороди у розмірі 30000 грн не ставить законодавцем військовим частинам прямого обов`язку автоматичного нарахування збільшеної додаткової винагороди до 100000 грн.

Таким чином, враховуючи, що за вересень листопад 2022 підтверджуючих документів щодо залучення позивача до безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони відсічі і стримуванні збройної агресії, безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів не надходило, відповідно правових підстав для нарахування додаткової винагороди в розмірі 70000 грн, не вбачається.

Відповідно до бойового наказу Адміністрації Державної прикордонної служби від 19.12.2022 №229 (гриф) та бойового наказу начальника НОМЕР_3 прикордонного загону від 17.01.2023 №263 (гриф) військовослужбовці відділу прикордонної служби №2 ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ), зокрема, позивач вибули до ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ) 20.01.2023.

Також, відповідачем зазначено, що віднесення Чернігівської області до району ведення бойових дій за період жовтень грудень 2022 не надає права на отримання додаткової винагороди в розмірі 70000 грн щомісячно, оскільки доказів що в районі бойових дій (Городянська ОТГ Чернігівського району) впродовж певного часу велись бойові дії не надано. Всі вогневі ураження або бойові дії мають фіксуватися в розділі ІІ Журналу службово-бойових дій. Відповідно до наказу Головнокомандуючого ЗСУ «Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій» №26 від 02.02.2023 (зі змінами від 14.02.23 №35) Чернігівська область з січня 2023 року виключена з переліку районів ведення воєнних (бойових) дій.

Відповідно до вимог Інструкції з ведення Історичного формуляру, Історичної довідки та Журналу бойових дій, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 06.10.2020 № 363 до облікових даних Журналу службово-бойових дій відділу прикордонної служби №2 ІНФОРМАЦІЯ_5 полковника ОСОБА_2 від 24 вересня 2022 року № 53-ДСК вносяться бойові розпорядження, з 26.09.2022, зокрема внесені бойові розпорядження коменданта прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_6 (розділ 1 Журналу службово-бойових дій) за період з жовтня 2022 по січень 2023 року. До розділу 2 Журналу службово-бойових дій за період з жовтня 2022 по січень 2023 року вносились загальні дані обстановки вздовж українсько білоруського кордону в межах Городянської ОТГ Чернігівського району на ділянці відповідальності НОМЕР_3 прикордонного загону імені князя Володимира Великого. В рапортах №1474 від 01.11.2022 та №1883 від 01.12.2022 начальника відділу прикордонної служби №2 вказані бойові розпорядження коменданта прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_6 . Зміст даних бойових розпоряджень відповідачу не відомий, оскільки військовослужбовці відділу прикордонної служби №2 знаходились в оперативному підпорядкуванні начальника НОМЕР_3 прикордонного загону на ділянці відповідальності НОМЕР_3 прикордонного загону.

Таким чином, рішення начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 полковника ОСОБА_2 щодо ненарахування та невиплати збільшеної додаткової винагороди за період вересень - грудень 2022 по січень 2023 року є законним, прийнятим в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією, законами України та іншими нормативно-правовими актами України. Відповідно будь яких правових підстав щодо нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди в розмірі 70000 грн за період вересень грудень 2022 та січень 2023 року немає.

Інформацію про дні безпосередньої участі позивача в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за період з 01.10.2022 по 20.01.2023 не можливо надати, оскільки позивач в цей період знаходився в оперативному підпорядкування начальника НОМЕР_3 прикордонного загону. За обліковими даними відділення документального забезпечення штабу відсутнє звернення позивача стосовно невиплати збільшеної додаткової винагороди у розмірі до 100000,00 грн у період вересень грудень 2022 та січень 2023. На адресу відповідача надходила заява представника позивача від 15.04.2023 стосовно нарахування та виплати збільшеної додаткової винагороди.

У зв`язку з викладеним, просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 14.06.2023 витребувано від Військової частини НОМЕР_2 докази по справі.

20.06.2023 на виконання вимог вказаної ухвали до суду від Військової частини НОМЕР_2 надійшли письмові пояснення, в яких зазначила, що головний сержант ОСОБА_1 перебуває у списках особового складу 2 відділу прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) та до списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) зарахований не був.

Головний сержант ОСОБА_1 , у відповідності до бойового наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 16.09.2022 № 165/гриф, (володільцем даного бойового наказу є Адміністрація Державної прикордонної служби України), у складі 2 відділу прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) направлено в оперативне підпорядкування ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до бойових розпоряджень начальника НОМЕР_3 прикордонного загону імені князя Володимира Великого від 19.09.2022 № 276/гриф (скасоване), від 25.09.2022 № 1348/гриф (скасоване) та від 25.10.2022 № 1697/гриф головний сержанта ОСОБА_1 у складі ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) приступив до виконання завдань в оперативному підпорядкуванні ІНФОРМАЦІЯ_1 (бойове розпорядження надати не є можливим оскільки має обмежений гриф доступу «Таємно»).

Відповідно до бойового наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 19.12.2022 № 229/гриф (володільцем даного бойового наказу є Адміністрація Державної прикордонної служби України) та бойового розпорядження начальника НОМЕР_3 прикордонного загону імені князя Володимира Великого від 17.01.2023 № 263/гриф головний сержант ОСОБА_1 у складі ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) завершив виконання завдань в оперативному підпорядкуванні ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Копії з журналу бойових дій надати не має можливості, так як їх облік та ведення безпосередньо здійснювалось у 2 відділі прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) та не є власністю ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ).

Інформацію щодо кількості бойових чергувань головного сержанта ОСОБА_1 у ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) надати не має можливості, так як облік несення служби здійснювався 2 відділом прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) та не є власністю ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ).

Інформація про місця розміщення, застосування особового складу підрозділів охорони державного кордону НОМЕР_3 прикордонного загону імені князя Володимира Великого та приданих підрозділів, в тому числі ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ), міститься в наказах та бойових розпорядженнях (наказах), які мають гриф з обмеженим доступом. У зв`язку з вище вказаним надати зазначені відомості не має можливості.

Райони ведення воєнних (бойових) дій визначається щомісячно наказом Головнокомандувача Збройних Сил України. У період з 28.09.2022 по 31.12.2022 Чернігівська область входила до переліку районів ведення воєнних (бойових) дій. З 01.01.2023 відповідно до наказу Головнокомандувача Збройних Сил України від 02.02.2023 № 26 «Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій» (володільцем даного бойового розпорядження є Генеральний штаб Збройних Сил України) Чернігівська область виключена з переліку районів ведення воєнних (бойових) дій.

Оскільки військовослужбовці ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ), в тому числі і ОСОБА_1 , перебувають на фінансовому забезпеченні у ІНФОРМАЦІЯ_7 (військова частина НОМЕР_1 ) для прийняття правового рішення Рапорти начальника 2 відділу прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) підполковника ОСОБА_3 , про виплату додаткової грошової винагороди: за ЖОВТЕНЬ (від 01.11.2022 № 1474) отриманий від 02.11.2022 № 4489- 22-Вх переслано листом від 08.11.2022 № 22/4314-22-Вих; за ЛИСТОПАД (від 01.12.2022 № 1883 та № 1884) отриманий від 02.12.2022 № 5098-22-Вх переслано листом від 04.12.2022 № 22/4933-22-Вих; за ГРУДЕНЬ (від 01.01.2023 № 6) отриманий від 02.01.2023 № 26-23-Вх не переслано, не відповідає вимогам наказу №628; за СІЧЕНЬ з підрозділу не надходили в зв`язку з вибуттям.

Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб (стаття 1), який в подальшому був неодноразово продовжений та Указом Президента України від 01 травня 2023 року №254/2023 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб.

Враховуючи дистанційний режим роботи суддів та працівників апарату Луганського окружного адміністративного суду з 02.05.2022, з метою збереження життя і здоров`я та забезпечення безпеки суддів і працівників апарату суду, судом розглянуті матеріали електронної справи.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 КАС України, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Головний сержант ОСОБА_1 проходить службу в лавах Державної прикордонної служби України, наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) від 15.03.2023 №119-ОС «Про особовий склад» призначений на посаду заступника начальника першої прикордонної застави відділу прикордонної служби № 2.

Відповідно до бойових наказів Адміністрації Державної прикордонної служби України від 16.09.2022 № 165 (гриф), позивача направлено в оперативне підпорядкування начальника НОМЕР_3 прикордонного загону імені князя Володимира Великого Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ), що не заперечується сторонами.

Згідно з рапортом, зареєстрованим 01.11.2022 за вх. № 1477, начальник відділу прикордонної служби № 2 клопотав перед першим заступником начальника загону коменданту ІНФОРМАЦІЯ_6 прикордонної комендатури швидкого реагування прикордонного загону імені Героя України старшого лейтенанта Вячеслава Семенова щодо виплати додаткової винагороди у розмірі 30000,00 грн за період з 01.10.2022 до 31.10.2022, зокрема, позивачу (номер за порядком 45) за 31 день, який листом від 01.11.2022 № 1478 адресований начальнику 105 прикордонного загону імені князя Володимира Великого.

Листом № 22/4227-22-Вих від 02.11.2022 начальник НОМЕР_3 прикордонного загону імені князя Володимира Великого направив на адресу відповідача, зокрема, рапорт від 01.11.2022 № 1477.

Відповідно до витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 (Військова частина НОМЕР_1 ) від 03.11.2022 №3632-ОС «Про виплату додаткової винагороди» та додатку до нього, позивач за період з 01.10.2022 по 31.10.2022 за 31 день отримав додаткову винагороду в сумі 30000,00 грн.

Згідно з рапортом, зареєстрованим 01.11.2022 за вх. № 1474, начальник відділу прикордонної служби № 2 клопотав перед першим заступником начальника загону коменданту 24 прикордонної комендатури швидкого реагування прикордонного загону імені Героя України старшого лейтенанта Вячеслава Семенова про виплату додаткової винагороди у розмірі 70000,00 грн за період з 01.10.2022 до 31.10.2022, зокрема, позивачу (номер за порядком 44) за 31 день, який листом від 01.11.2022 № 1475 адресований начальнику 105 прикордонного загону імені князя Володимира Великого. Підстава: бойове розпорядження Коменданта ПКШР 24 наказ № 601-(гриф) від 30.09.2022, наказ № 668-(гриф) від 21.10.2022, наказ № 690- (гриф) від 26.10.2022, наказ № 699-(гриф) від 28.10.2022, журнал бойових дій № 53 (гриф) ст. 7-14, 52-62.

Листом № 22/4313-22-Вих від 08.11.2022 начальник НОМЕР_3 прикордонного загону імені князя Володимира Великого направив на адресу відповідача, зокрема, рапорт від 01.11.2022 № 1474.

Згідно з рапортом, зареєстрованим 01.12.2022 за вх. № 1884, начальник відділу прикордонної служби № 2 клопотав перед першим заступником начальника загону коменданту прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_5 прикордонного загону імені Героя України старшого лейтенанта Вячеслава Семенова щодо виплати додаткової винагороди позивачу (номер за порядком 45) у розмірі 30000,00 грн за період з 01.11.2022 по 30.11.2022 за 30 днів.

Відповідно до витягу з наказу начальника полковника Євгенія Пікуса Державної прикордонної служби України від 03.12.2022 № 4112-ОС «Про виплату додаткової винагороди» та додатку до нього наказано виплатити додаткову винагороду у розмірі 30000,00 грн за період з 01.11.2022 по 30.11.2022 включно, зокрема, позивачу (номер за порядком 786) за 30 днів в сумі 30000,00 грн.

Відповідно до рапорту, зареєстрованим 01.12.2022 за вх. № 1883, начальник відділу прикордонної служби № 2 клопотав перед першим заступником начальника загону коменданту прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_5 прикордонного загону імені Героя України старшого лейтенанта Вячеслава Семенова про виплату додаткової винагороди у розмірі 70000,00 грн за період з 01.11.2022 до 30.11.2022, зокрема, позивачу (номер за порядком 45) за 30 днів, який листом від 01.12.2022 № 1885 адресований начальнику 105 прикордонного загону імені князя Володимира Великого. Підстава: бойове розпорядження Коменданта ПКШР 24 наказ № 601-(гриф) від 30.09.2022, наказ № 668-(гриф) від 21.10.2022, наказ № 690- (гриф) від 26.10.2022, наказ № 699-(гриф) від 28.10.2022, журнал бойових дій № 53 (гриф) ст. 13-20, 62-67.

Листом № 22/4933-22-Вих від 04.12.2022 начальник НОМЕР_3 прикордонного загону імені князя Володимира Великого направив на адресу відповідача, зокрема, рапорт від 01.12.2022 № 1883.

Відповідно до витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 полковника Євгенія Пікуса Державної прикордонної служби України від 26.12.2022 № 4613-ОС «Про виплату додаткової винагороди» та додатку до нього наказано виплатити додаткову винагороду у розмірі 30000,00 грн за період з 01.12.2022 до 31.12.2022 включно, зокрема, позивачу (номер за порядком 812) за 31 день в сумі 30000,00 грн.

Згідно з рапортом, зареєстрованим 01.01.2023 за вх. № 6 підполковник ОСОБА_4 клопотав перед першим заступником начальника загону коменданту прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_5 прикордонного загону імені Героя України старшого лейтенанта Вячеслава Семенова про виплату додаткової винагороди у розмірі 70000,00 грн за період з 01.12.2022 до 31.12.2022, зокрема, позивачу за 31 день, який листом від 01.01.2023 № 7 адресований начальнику 105 прикордонного загону імені князя Володимира Великого. Підстава: бойове розпорядження Коменданта ПКШР 24 наказ № 601-(гриф) від 30.09.2022, наказ № 668-(гриф) від 21.10.2022, наказ № 690- (гриф) від 26.10.2022, наказ № 699-(гриф) від 28.10.2022, наказ 814-(гриф) від 30.11.2022, бойове розпорядження ПК «Городня» № 13- (гриф) від 05.12.2022, журнал бойових дій № 53 (гриф) ст. 7-14, 52-62.

Вказані документи до військової частини НОМЕР_1 не були направлені.

Наказами Головнокомандувача Збройних Сил України у період з 28.09.2022 по 31.12.2022 Чернігівську область визначено районом введення воєнних (бойових) дій.

Наказом Головнокомандувача Збройних Сил України № 26 від 02.02.2023 визначено райони введення воєнних (бойових) дій з 01 до 31 січня 2023 року, зокрема, Донецька область. Чернігівська область виключена з переліку районів ведення воєнних (бойових дій).

Відповідно до витягу з наказу начальника 3 прикордонного загону імені Героя України полковника Євгенія Пікуса Державної прикордонної служби України від 03.02.2023 № 56-ОС «Про виплату додаткової винагороди» та додатку до нього наказано виплатити додаткову винагороду у розмірі 30000,00 грн за період з 01.01.2023 до 31.01.2023 включно, зокрема, позивачу (номер за порядком 787) за 31 день в сумі 30000,00 грн.

Витягом з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 (Військова частина НОМЕР_1 ) від 08.02.2023 №64-ОС підтверджено, що позивачу (номер за порядком 601) за період з 01.01.2023 по 30.01.2023 виплачено додаткову винагороду у розмірі 70000 грн пропорційно дням безпосередньої участі за 6 днів (26-31.01.2023) в сумі 13548,39 грн. Підстава: БР ОТУ «Лиман» від 25.01.23 № 344 (гриф), БР командира 54 ОМБр від 26.01.23 № 73 (гриф), БР начальника 3 прикз від 26.01.23 № БР188(гриф), журнал СБД впе № 2 від 12.01.23 № 38 (гриф), журнал СБД 3 ПРИКЗ від 31.12.22 № 133 (гриф), рапорт від 01.02.23 № ВХ1733Р.

З матеріалів справи встановлено, що на адресу відповідача надходили донесення від НОМЕР_3 прикордонного загону, в яких зазначено, що підтверджуюча інформація відповідно до вимог пункту 2 підпунктів 1-8 наказу 392 АГ відсутня.

Позивач через свого представника звернувся із заявою до відповідача з проханням про виплату щомісячної доплати у підвищеної вигляді додаткової винагороди, передбаченою Постановою КМУ №168 від 28.02.2022, за його безпосередню участь у бойових діях та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії у період з 01.10.2022 по 20.01.2023.

Листом від 15.04.2023 №25/2747-23-Вих відповідач повідомив, що збільшена додаткова винагорода позивачу за жовтень-грудень 2022 року не нараховувалась у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують час безпосередньої участі позивача у бойових діях.

Виплата збільшеної додаткової винагороди за період з 01 по 20.01.2023 позивачу не передбачена, оскільки у відповідності до наказу Головнокомандувача ЗСУ від 02.02.223 №26 «Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій» Чернігівська область в період з 01 по 31 січня 2023 року не входила до районів ведення (бойових) дій.

У відповідності до наказів 3 прикордонного загону імені Героя України полковника Євгенія Пікуса «Про виплату додаткової винагороди», додаткова грошова винагорода у розмірі 30000 грн за період з вересня 2022 року по січень 2023 року нарахована та виплачена у розмірах передбачених наказами АДПСУ від 30.07.2022 №392-АГ та від 09.12.2022 №628-АГ.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.

Частина друга статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами частини першої статті 6 Закону України Про Державну прикордонну службу України від 3 квітня 2003 року № 661-IV з відповідними змінами та доповненнями в редакції, що діяла на час виникнення між сторонами спірних правовідносин (далі - Закон № 661- IV) Державна прикордонна служба України є правоохоронним органом спеціального призначення [...].

До особового складу Державної прикордонної служби України входять військовослужбовці та працівники Державної прикордонної служби України (частина перша статті 14 Закон № 661- IV).

Згідно зі статтею 16 Закону № 661-IV умови грошового забезпечення військовослужбовців та оплати праці працівників Державної прикордонної служби України визначаються законодавством.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, єдину систему соціального та правового захисту, гарантування військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни регулює Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII (далі Закон №2011-XII).

Держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів (абзац 1 пункту 1 статті 9 Закону №2011-XII).

До складу грошового забезпечення входять: - посадовий оклад, оклад за військовим званням; - щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); - одноразові додаткові види грошового забезпечення (пункт 2 статті 9 Закону №2011-XII).

За приписами пункту 4 статті 9 Закону №2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються КМУ, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України [...].

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб встановлено, що виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації.

Адміністрація Держприкордонслужби відсутня у цьому переліку.

Згідно пункту 1 Положення про Міністерство внутрішніх справ України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2015 р. № 878, Міністерство внутрішніх справ України (МВС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

МВС є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах:

забезпечення охорони прав і свобод людини, інтересів суспільства і держави, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, а також надання поліцейських послуг;

захисту державного кордону та охорони суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні;

цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності;

міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів.

МВС відповідно до покладених на нього завдань розробляє проекти законів та інших нормативно-правових актів з питань, що належать до його компетенції (підпункт 2 пункту 4 Положення).

Адміністрація Державної прикордонної служби України (Адміністрація Держприкордонслужби) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сфері захисту державного кордону та охорони суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні (пункт 1 Положення про Адміністрацію Державної прикордонної служби України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 р. № 533).

Отже, Державна прикордонна служба України є правоохоронним органом спеціального призначення, Адміністрація Держприкордонслужби підпорядковується Міністерству внутрішніх справ України, тому саме Міністерство внутрішніх справ наділено повноваженнями щодо затвердження порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України відповідно до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб.

Так, відповідно до статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з метою визначення порядку та умов виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25.06.2018 № 558, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 23.07.2018 за № 854/32306 (далі - Наказ МВС №558) затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України.

Цей наказ містить загальні положення щодо правил та умов виплати грошового забезпечення військовослужбовців Державної прикордонної служби України та аналогічно із Законом №2011-XII передбачає у його структурі таку складову, як одноразові додаткові види грошового забезпечення.

При цьому, жодних норм щодо порядку та умов виплати військовослужбовцям Державної прикордонної служби на період дії воєнного стану додаткової винагороди Наказ МВС №558 не містить.

Оскільки загальні правила та умови виплати грошового забезпечення Держприкордонслужби затверджені наказом МВС № 558, відтак порядок та умови виплати однієї із складових такого грошового забезпечення також мав затверджувати той самий орган, тобто МВС України.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 постановлено ввести в Україні воєнний стан із 24.02.2022 строком на 30 діб. Цей строк неодноразово продовжувався аналогічними Указами та наразі триває.

28.02.2022 на виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні та № 69 Про загальну мобілізацію Кабінетом Міністрів України була прийнята постанова №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану (далі - постанова КМУ №168, застосовується судом в редакції станом на час виникнення між сторонами спірних правовідносин).

Пунктом 1 постанови КМУ №168 установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям [...] Державної прикордонної служби [...]виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.[...]

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).[...]

Пунктом 2-1 Постанови КМУ №168 установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

При наданні таких повноважень Кабінет Міністрів України не зазначив інших ознак посадових осіб міністерств та державних органів, крім "відповідних".

На виконання пункту 2-1 постанови КМУ №168 наказом В.о. Міністра внутрішніх справ України від 26 січня 2023 року №36, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 31 січня 2023 р. за №196/39252, затверджений Порядок та умови виплати на період дії воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України. Цей порядок розповсюджується на виплати, передбачені як пунктом 1, так і пунктом 2 постанови КМУ №168.

Підсумовуючи вище викладене, суд дійшов висновку про те, що саме МВС є уповноваженим щодо визначення порядку і умов виплати додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ №168, стосовно військовослужбовців Держприкордонслужби.

Проте до спірних правовідносин цей наказ не підлягає застосуванню в силу вказівки у ньому про набрання чинності з дня офіційного опублікування і застосування з 01.02.2023. Однак його затвердження саме МВС є свідоцтвом наявності лише у цього органу відповідної компетенції.

До цього часу призначення і виплата військовослужбовцям Держприкордонслужби одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 постанови КМУ №168, здійснювалося відповідно до Інструкції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 22 червня 2022 року № 383, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 05 липня 2022 р. за №741/38077.

Що стосується додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 постанови КМУ №168, з метою встановлення порядку і умов її виплати 30 липня 2022 року Адміністрацією Держприкордонслужби був виданий наказ №392-/0/81-22-АГ "Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168" (далі Наказ №392).

На зміну цього наказу Адміністрацією Держприкордонслужби прийнятий наказ №628/0/81-22-АГ від 09 грудня 2022 року "Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168" (далі Наказ №628). Цим наказом встановлені незначні відмінності від Наказу №392 у правовому регулюванні того самого питання.

Таким чином з метою регулювання правовідносин щодо різних виплат, передбачених постановою КМУ №168 для військовослужбовців Держприкордонслужби, впродовж 2022-2023 років накази приймалися різними центральними органами виконавчої влади - як МВС України (від 22 червня 2022 року № 383, від 26 січня 2023 року №3), так і Адміністрацією Держприкордонслужби (30 липня 2022 року №392-/0/81-22-АГ, від 09 грудня 2022 року №628/0/81-22-АГ).

Предмети правового регулювання даних наказів у спірному періоді формально не співпадали, хоча правових підстав для їх розподілу у 2022 році та перерозподілу у 2023 році між МВС та Адміністрацією Держприкордонслужби не існувало.

Відповідач обґрунтовує правомірність своїх дій по відношенню до позивача, посилаючись саме на накази Адміністрації Держприкордонслужби від 30 липня 2022 року №392-/0/81-22-АГ та від 09 грудня 2022 року №628/0/81-22-АГ.

Вирішуючи питання про можливість застосування до спірних правовідносин накази Адміністрації Держприкордонслужби від 30 липня 2022 року №392-/0/81-22-АГ та від 09 грудня 2022 року №628/0/81-22-АГ, суд виходить з наступного.

Як вже зазначав суд раніше, Адміністрація Державної прикордонної служби України (Адміністрація Держприкордонслужби) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сфері захисту державного кордону та охорони суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні (пункт 1 Положення про Адміністрацію Державної прикордонної служби України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 р. № 533).

Адміністрація Держприкордонслужби відповідно до покладених на неї завдань забезпечує відповідно до законодавства правовий і соціальний захист військовослужбовців, працівників Держприкордонслужби та членів їх сімей (підпункт 30 пункт 4 Положення).

Адміністрація Держприкордонслужби в межах повноважень, передбачених законом, на основі і на виконання Конституції та законів України, актів Президента України та постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України та наказів МВС видає директиви, накази організаційно-розпорядчого характеру, організовує та контролює їх виконання(пункт 9 Положення).

Голова Держприкордонслужби підписує накази та директиви Адміністрації Держприкордонслужби (підпункт 32 пункту 11 Положення).

При цьому пунктом 1 Указу Президента України "Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади" від 3 жовтня 1992 року №493/92 установлено, що з 1 січня 1993 року нормативно-правові акти, які видаються міністерствами, іншими органами виконавчої влади, органами господарського управління та контролю і які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян або мають міжвідомчий характер, підлягають державній реєстрації.

Відповідно до пунктів 2 та 3 того самого Указу державна реєстрація провадиться в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України. Нормативно-правові акти, зазначені в статті 1 цього Указу, набувають чинності через 10 днів після їх реєстрації, якщо в них не встановлено пізнішого строку надання їм чинності.

Згідно з пунктом 2 Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади, що затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 1992 р. № 731, державній реєстрації підлягають нормативно-правові акти, які містять одну або більше норм, що зачіпають права, свободи, законні інтереси і стосуються обов`язків громадян та юридичних осіб, встановлюють новий або змінюють, доповнюють чи скасовують організаційно-правовий механізм їх реалізації, або мають міжвідомчий характер, тобто є обов`язковими для інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, а також юридичних осіб, що не належать до сфери управління суб`єкта нормотворення.

Пунктом 15 того самого Положення визначено, що міністерства, інші центральні органи виконавчої влади направляють для виконання нормативно-правові акти лише після їх державної реєстрації та офіційного опублікування. У разі порушення зазначених вимог нормативно-правові акти вважаються такими, що не набрали чинності, і не можуть бути застосовані.

Враховуючи, що накази Адміністрації Держприкордонслужби від 30 липня 2022 року №392-/0/81-22-АГ та від 09 грудня 2022 року №628/0/81-22-АГ містять норми, які зачіпають права громадян - військовослужбовців на отримання додаткової винагороди, встановлюють організаційно-правовий механізм реалізації таких прав, тому ці накази мають пройти державну реєстрацію в Міністерстві юстиції України.

Судом не встановлений факт такої реєстрації, відтак зазначені накази не можуть вважатися саме нормативно-правовими актами, отже вони не можуть змінювати правове регулювання відносин щодо вказаної вище винагороди та фактично погіршувати правове становище військовослужбовців. Як наслідок, накази Адміністрації Держприкордонслужби від 30 липня 2022 року №392-/0/81-22-АГ та від 09 грудня 2022 року №628/0/81-22-АГ не можуть бути застосовним до спірних правовідносин.

Суд акцентує увагу на тому, що єдиним компетентним у даному випадку органом, який має право затверджувати порядок та умови виплати одноразових додаткових видів грошового забезпечення, зокрема винагороди, передбаченої пунктом 1 постанови КМУ №168, для військовослужбовців Держприкордонслужби є лише Міністерство внутрішніх справ України.

Отже, накази Адміністрації Держприкордонслужби від 30 липня 2022 року №392-/0/81-22-АГ та від 09 грудня 2022 року №628/0/81-22-АГ не можуть змінювати правове регулювання відносин щодо додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 постанови КМУ №168, а тому до спірних правовідносин не є застосовними.

Оскільки спірні правовідносини, що виникли між сторонами, стосуються виплати додаткової винагороди позивачу - військовослужбовцю Держприкордонслужби у період з жовтня по грудень 2022 року та в січні 2023 року, а Інструкція про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затверджена Наказом МВС №558, жодних норм щодо порядку та умов виплати військовослужбовцям Державної прикордонної служби на період дії воєнного стану додаткової винагороди не містить, а також те, що Порядок та умови виплати на період дії воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затверджений наказом В.о. Міністра внутрішніх справ України від 26 січня 2023 року №36, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 31 січня 2023 р. за №196/39252, застосовується лише з 01.02.2023, тому суд дійшов висновку про те, що оцінка правомірності дій відповідача має бути надана, виходячи з аналізу пункту 1 Постанови КМУ №168.

Так, аналіз змісту пункту 1 постанови КМУ №168 дозволяє виявити обов`язкові умови виплати передбаченої нею додаткової винагороди військовослужбовцям Держприкордонслужби у розмірі до 100000 грн:

- період дії воєнного стану;

- безпосередня участь у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії;

- безпосереднє перебування в районах у період здійснення зазначених заходів.

Період дії воєнного стану не потребує доказування через свій правовий характер. Наявність інших умов має встановлюватися судом на підставі зібраних у справі доказів.

Положення пункту 1 постанови КМУ №168 прямо не визначають ознак районів, безпосередньо у яких має перебувати військовослужбовець під час забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії для отримання додаткової винагороди.

Раніше у тексті вказаного пункту слово район застосовується у словосполученні район проведення воєнних (бойових) дій. Тому суд виходить з того, що вказівку на перебування у районах слід розуміти як перебування у районах воєнних (бойових) дій.

Крім того, саме такий термін як "район воєнних (бойових) дій" визначається в Законі України "Про оборону України" від 6 грудня 1991 року

№ 1932-XII з відповідними змінами та доповненнями на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон №1932- XII).

Так, згідно статті 1 Закону №1932- XII район воєнних (бойових) дій - визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або/та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або/та можуть вестися воєнні (бойові) дії.

Отже, саме Головнокомандувач Збройних Сил України визначає територію України, на якій впродовж певного часу ведуться або/та можуть вестися воєнні (бойові) дії.

Як вже зазначав суд раніше, Наказами Головнокомандувача Збройних Сил України у період з 28.09.2022 по 31.12.2022 Чернігівську область визначено районом введення воєнних (бойових) дій.

Наказом Головнокомандувача Збройних Сил України № 26 від 02.02.2023 Чернігівська область не включена до переліку районів ведення воєнних (бойових) дій.

Позивачем заявлені позовні вимоги серед інших і за січень 2023 року (з 01 по 20.01.2023) саме під час перебування та несення служби в Чернігівській області. Оскільки Чернігівська область у період з 01 по 31 січня 2023 року вже не включена до переліку районів ведення воєнних (бойових) дій, тому підстав для виплати позивачу у відповідності до вимог пункту 1 постанови КМУ №168 додаткової винагороди збільшеної до 100 000 гривень з 01 по 20.01.2023 немає.

Як наслідок, в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Щодо періоду з жовтня по грудень 2022 року, суд зазначає наступне.

Постановою КМУ №168 не затверджені конкретні форми документів, якими має підтверджуватися безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії.

В розумінні частини першої статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У зв`язку з цим будь-які дані, на підставі яких суд може встановити факт безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій, є доказом такої участі військовослужбовця.

Такими доказами суд визнає: рапорти начальника відділу прикордонної служби № 2 зареєстровані 01.11.2022 за вх. № 1474, 01.12.2022 за вх. № 1883, 01.01.2023 № 6 та довідку Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) від 20.01.2023 №4396.

Вказаними документами підтверджується, що позивач у період з 01.10.2022 по 31.10.2022, з 01.11.2022 по 30.11.2022 та з 01.12.2022 по 31.12.2022 приймав безпосередньо участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів.

Отже, в розумінні статей 73-74 КАС України вказані документи визнаються судом як належні та допустимі докази, які підтверджують як факт безпосередньої участі позивача у бойових діях та заходах, передбачених пунктом 1 постанови КМ України №168 в конкретний період часу, так і факт перебування позивача безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів.

За правилами статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оскільки позивач з 01.10.2022 по 31.10.2022, з 01.11.2022 по 30.11.2022 та з 01.12.2022 по 31.12.2022 приймав безпосередньо участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, тому у відповідності до вимог пункту 1 постанови КМУ №168 має право на отримання додаткової винагороди збільшеної до 100 000 гривень.

З наданої особистої картки грошового забезпечення за 2022 - 2023 роки та архівної відомості за період з січня 2022 року по квітень 2023 року судом встановлено, що позивачу виплачувалась у спірний період додаткова винагорода відповідно пункту 1 постанови КМУ від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»:

доплата у сумі до 30000,00грн з жовтня 2022 року по січень 2023 року включно;

доплата у сумі до 70000,00грн: з жовтня по грудень 2022 року - 0,00грн.

Як наслідок, судом встановлено, що відповідач не в повному обсязі здійснив нарахування та виплату позивачу додаткову винагороду збільшену до 100 000 гривень у період з 01 жовтня 2022 року по 31 грудня 2022 року, тим самим допустив протиправну бездіяльність.

Відновленням порушених прав позивача є стягнення на його користь з відповідача за 92 дні додаткову винагороду у розмірі 210000,00грн з відрахуванням податків, зборів, внесків у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.

Саме стягнення конкретних сум, а не зобов`язання нарахувати та виплатити їх, є ефективним способам захисту порушених прав при розгляді справ, пов`язаних з проходженням публічної служби, що відповідає чисельним правовим позиціям Верховного Суду.

Суд вважає неприйнятним посилання позивача на положення Інструкції про порядок та розміри виплати винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, розвідувального органу Адміністрації Державної прикордонної служби України за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.03.2016 №188, оскільки спеціальною нормою, яка застосовується при вирішенні даного спору є Постанова № 168.

Що стосується інших обставин, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, суд вважає за необхідне зауважити, що у пункті 25 Рішення Європейського суду з прав людини у справі Проніна проти України зазначено, що суд зобов`язаний надавати відповідь на кожен із специфічних, доречних та важливих доводів заявника. Виходячи з позиції цього суду, що висловлена в пункті 42 рішення Бендерський проти України, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються.

Вказані вимоги зобов`язують суди при вирішенні справи у кожному конкретному випадку вживати передбачені законом заходи з метою з`ясування всіх обставин у справі, що мають значення для вирішення спору, встановити та надати вичерпну оцінку фактичним обставинам у межах спірних правовідносин з метою з`ясування об`єктивних причин та факторів, що зумовили настання для платника негативних наслідків у вигляді порушеного права, що підлягає захисту, та в достатній мірі висвітлити мотиви прийняття конкретних рішень.

З урахуванням зазначеного суд не надає оцінку іншим доводам сторін, оскільки вони не мають суттєвого впливу на рішення суду за результатами вирішення цього спору.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За встановлених в цій справі фактичних обставин та з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково з обранням належного способу захисту порушених прав.

Питання про розподіл судових витрат судом не вирішується, оскільки позивач відповідно до пунктів 12 та 13 частини першої статті 5 Закону України Про судовий збір звільнений від сплати судового збору.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 241-246, 250, 255, 262,297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) про зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо неповного нарахування та виплати ОСОБА_1 збільшеної до 100 000 грн додаткової винагороди у відповідності до пункту першого постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за період з 01 жовтня 2022 року по 31 грудня 2022 року.

Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 210000 (двісті десять тисяч) гривень 00 коп. з відрахуванням податків, зборів, внесків у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.

В іншій частині у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.М. Басова