Справа № 420/6241/23
Суддя: Вовченко О.А.
Дата ухвалення: 2023-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6241/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вовченко О.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Південного міжрегіонального управлення Міністерства юстиції (м. Одеса) до Одеського козачого округу всеукраїнської громадської організації «Православне козацтво», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Служба безпеки України, про заборону (примусовий розпуск) громадської організації та спрямування майна, коштів та інших активів громадської організації до державного бюджету,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду 27.03.2023 надійшов позов Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) до Одеського козачого округу всеукраїнської громадської організації «Православне козацтво», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба безпеки України, в якому позивач просить суд:

1. Заборонити (примусово розпустити) громадську організацію Одеський козачий округ всеукраїнської громадської організації «Православне козацтво» (ідентифікаційний код юридичної особи - 37280855, місцезнаходження: Україна, 65029, Одеська область, місто Одеса, вул. Мечникова, буд. 4, Керівник - Коломійцев Анатолій Борисович);

2. Спрямувати майно, кошти та інші активи громадської організації Одеський козачий округ всеукраїнської громадської організації «Православне козацтво» (ідентифікаційний код юридичної особи - 37280855, місцезнаходження: Україна, 65029, Одеська область, місто Одеса, вул. Мечникова, буд. 4, Керівник - Коломійцев Анатолій Борисович) до державного бюджету.

Ухвалою в 30.03.2021 позов Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) залишено без руху та встановлено позивачу 5-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали.

21.04.2023 ухвалою прийнято до розгляду позовну заяву Головного управління ДПС в Одеській області, відкрито провадження у адміністративній справі та визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що листом від 14 лютого 2023 року №5/3/1-2723 Управління служби безпеки України повідомило Міністерство юстиції України про наявність в діяльності Громадської організації Одеський козачий округ всеукраїнської громадської організації «Православне козацтво» ознак дій, спрямованих на створення загрози національному суверенітету, територіальній цілісності та національній безпеці України, оскільки діяльність вказаної організації носить антиукраїнський характер. Інформація Служби безпеки України була спрямована до Міністерства юстиції України вх. №24439-8-23 від 17 лютого 2023р для вжиття відповідних заходів з ініціювання процедури заборони діяльності вказаного об`єднання шляхом його примусового розпуску (ліквідації). Зазначає, що 20.02.2023 за №20415/24439-8023/19.2.1 Міністерство юстиції України направило відповідне доручення до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) вх. №7420/06.5-09 від 21.02.2023 р. для вжиття відповідних заходів оскільки у даному випадку належним суб`єктом державної реєстрації є Південне міжрегіональне управління міністерства юстиції України (м. Одеса) та що отримана Управлінням служби безпеки України в Одеській області інформація свідчить про створення реальної загрози національним інтересам, національній безпеці, суверенітету і територіальній цілісності України з боку окремого проросійського громадського об`єднання, діяльність якого з 2014 року має ознаки антиукраїнської. Вказує, що наявні дані свідчать, що спецслужбами та збройними силами російської федерації (далі зс рф) активно використовуються вітчизняні громадські об`єднання проросійської спрямованості для закріплення та зміцнення позицій ворога на тимчасово окупованих територіях України. Окремі ознаки вищезазначеного спостерігаються в діяльності Одеського козачого округу всеукраїнської громадської організації «Православне козацтво». Зазначає, що: керівник ОКО ВГО «ПК» ОСОБА_1 , будучи одним з активних громадських діячів проросійського спрямування Одеської області, з початку 2010 року на постійній основі здійснював планомірну роботу з організації заходів деструктивного характеру, сповідуючи при цьому культ шанування радянських традицій і т.зв. «російського миру»; ОСОБА_1 , було зареєстровано ряд козачих громадських формувань для організації заходів з дестабілізації суспільно-політичної обстановки в Одеській області та створення підґрунтя для військового втручання рф на територію України, зокрема Одеське обласне козацьке товариство Всеукраїнської громадської організації «Українське реєстрове козацтво» та вищезгадана ОКО ВГО «ПК»; до вказаної організації увійшли радикально налаштовані активісти козацьких та громадсько-політичних об`єднань зокрема члени ГО «Одеський обласний комітет ветеранів війни в Афганістані», зареєстрована в Міністерстві юстиції України, ), особи з числа колишніх військовослужбовців та співробітників спецслужб, які займали активну проросійську позицію; 24 лютого 2014 року за результатами розширеного засідання Одеської, міської ради, за участі місцевих депутатів , членів «Союзу ветеранів Афганістану», чорнобильських та козацьких організацій, а також «Одеського Євромайдану», було прийняте рішення про створення «Штабу зі стабілізації обстановки в Одесі та Одеській області», при цьому, одним із ініціаторів створення «Штабу стабілізації» був вищезгаданий т.зв. «отаман» ОКО ВГО «ПК», а також виконуючий на той час обов`язки заступника голови комітету ветеранів війни в Афганістані ОСОБА_1 ; ОСОБА_1 , члени ОКО ВГО «ПК», а також частина вищезгаданого «Штабу стабілізації» стали активними учасниками так званого «одеського антимайдану» та взяли безпосередню участь у масових заворушеннях, які відбулися у м. Одеса 2 травня 2014 року (Куликове поле) на стороні проросійськи налаштованих активістів; створення «Штабу стабілізації» було ініційовано та проходило за участі осіб, у т.ч. ОСОБА_1 , які працювали за безпосередньої координації спецслужб російської федерації, з метою організації у більшості прикордонних областей України так званих «охоронних формувань» (інша назва «народні дружини», «народна міліція», «козацькі дружини» тощо) з забезпечення порядку та патрулювання у цих регіонах, які в подальшому планувалося задіяти країною-агресором в організації екстремістських акцій та терористичних актів на території України.

Позивач вказує, що кінцевою метою реалізації діяльності ОСОБА_1 та членів ОКО ВГО «ПК», було проведення «державного заколоту» з подальшим захопленням обласної адміністрації м. Одеса та проведення так званого «референдуму» з приєднання Одеської області до складу країни-агресора, що було частиною спецоперації рф по захопленню/окупації ряду областей України під назвою «проект Новоросія». У жовтні 2015 року Київський районний суд м. Одеси визнав винним у підготовці до повалення конституційного ладу та незаконному зберіганні зброї голову ОКО ВГО «ПК» ОСОБА_1 та засудив останнього до 5 років позбавлення волі, без конфіскації майна (судова справа №520-13121-15-К від 05.10.2015). Зазначає, що у діяльності ОКО ВГО «ПК» вбачаються ознаки порушень норм чинного законодавства та що керівник та члени зазначеного об`єднання з метою посилення проросійських настроїв серед населення України проводять активну антиукраїнську інформаційно-пропагандистську діяльність шляхом поширення певних стереотипів щодо взаємовідносин між Україною і росією, підтримують терористичну діяльність та контакти з урядом та збройними силами рф.

12.05.2023 до суду за вх.№15377/23 від представника Служби безпеки України надійшли пояснення, у яких третя особа посилаючись на ті ж обставини, що і позивач у позовній заяві, вважає позовні вимоги обґрунтованими, просить їх задовольнити.

Також від представника Служби безпеки України 23.05.2023 за вх №16613/23 надійшли письмові пояснення, в яких зазначено, що громадянин України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Одеса, зареєстрований за адресою: . АДРЕСА_1 , колишній керівник ГО «Православне козацтво» в 2015 році був затриманий Управлінням за звинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 109, ч. 1 ст. 14, ч.2 ст. 28, ст. 341, ст. ч.4 ст. 260, ч.1 ст. 14, ч.2 ст.262, ч.1 ст. 263 і КК України. Вказано, що в грудні 2017 року Малиновським районним судом м.Одеса запобіжний і захід у вигляді тримання під вартою був скасований, ОСОБА_2 був обміняний на військовослужбовців ЗСУ, які незаконно утримувались бойовиками т.зв. ДНР. В лютому 2018 року ОСОБА_3 повернувся до м.Одеса. зазначено, що вироком Малиновського районного суду м.Одеса від 09.08.2018 ОСОБА_2 призначено покарання за ч. 1 ст. 109 КК України - 5 років позбавлення волі, без конфіскації майна, за ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 28, ст. 341 КК України - 3 роки позбавлення волі, за ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 28 ч.2 ст. 260 КК України - 3 роки позбавлення волі без конфіскації майна, за ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 28 ч.4 ст.260 КК України з застосуванням ст. 69 КК України 5 років і 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна, за ч. 1 ст. 14, ч.2 ст. 262 КК України 5 років позбавлення волі. Відповідно до ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначено остаточне покарання ОСОБА_2 5 років і 6 місяців без конфіскації майна. Таким чином, зазначено у поясненнях, наявні дані свідчать, що члени ГО «Православне козацтво» на постійній основі здійснюють в Україні заходи деструктивного та протиправного характеру, що підтверджується вироками суду у кримінальних справах, за обвинуваченням членів зазначеної громадської організації у кримінальних злочинах проти основ національної державності.

Ухвала від 21.04.2023 направлялась за адресою місцезнаходження відповідача, однак повернулась до суду неврученою з відміткою відділення поштового зв`язку від 29.04.2023 «адресат відсутній за вказаною адресою».

Отже, судом вжиті всі передбачені КАС України заходи для інформування відповідача по справі про наявність в провадженні суду даної справи.

Однак, відзив на позов станом на дату прийняття даного рішення до суду не надійшов.

Вивчивши матеріали справи, ознайомившись з позовною заявою, поясненнями третьої особи, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено наступне.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Одеський козачий округ всеукраїнської громадської організації «Православне козацтво», , зареєстрований як юридична особа 01.09.2010 за місцезнаходженням: Україна, 65029, Одеська обл., м. Одеса, вул. Мечникова, буд. 4.

Засновниками відповідача відповідно до протоколу №1 ОСОБА_4 збору засновників всеукраїнської громадської організації «Православне козацтво» є зокрема ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.57).

Відповідач здійснює такі види діяльності за КВЕД: 94.99 Діяльність інших громадських організацій, н. в. і. у. (основний).

Керівником відповідача є ОСОБА_1 .

Служба безпеки України скерувала на адресу Міністерства юстиції України лист від 14.02.2023 №5/3/1-2723 (а.с.13-15), в якому зазначила: «…Наявні дані свідчать, що спецслужбами та збройними силами російської федерації активно використовуються вітчизняні громадські об`єднання проросійської спрямованості для закріплення та зміцнення позицій ворога на тимчасово окупованих територіях України. Окремі ознаки вищезазначеного спостерігаються в діяльності Одеського козачого округу всеукраїнської громадської організації «Православне козацтво» (далі ОКО ВГО «ПК», зареєстрована в Міністерстві юстиції України, , юридична адреса: м.Одеса, вул.Мечникова, буд.4).

Так, керівник ОКО ВГО «ПК» ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець Республіки Молдова, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ), будучи одним з активних громадських діячів проросійського спрямування Одеської області, з початку 2010 року на постійній основі здійснював планомірну роботу з організації заходів деструктивного характеру, сповідуючи при цьому культ шанування радянських традицій і т.зв. «російського миру».

Також, ОСОБА_1 , було зареєстровано ряд козачих громадських формувань для організації заходів з дестабілізації суспільно-політичної обстановки в Одеській області та створення підґрунтя для військового втручання рф на територію України, зокрема Одеське обласне козацьке товариство Всеукраїнської громадської організації «Українське реєстрове козацтво» (зареєстроване в Міністерстві юстиції України, ) та вищезгадана ОКО ВГО «ПК».

До вказаної організації увійшли радикально налаштовані активісти козацьких та громадсько-політичних об`єднань (зокрема члени ГО «Одеський обласний комітет ветеранів війни в Афганістані», зареєстрована в Міністерстві юстиції України, ), особи з числа колишніх військовослужбовців та співробітників спецслужб, які займали активну проросійську позицію.

24 лютого 2014 року за результатами розширеного засідання Одеської міської ради, за участі місцевих депутатів, членів «Союзу ветеранів Афганістану», чорнобильських та козацьких організацій, а також «Одеського Євромайдану», було прийняте рішення про створення « ОСОБА_5 зі стабілізації обстановки в Одесі та Одеській області» (далі «Штаб стабілізації»).

При цьому, одним із ініціаторів створення «Штабу стабілізації» був вищезгаданий т.зв. «отаман» ОКО ВГО «ПК», а також виконуючий на той час обов`язки заступника голови комітету ветеранів війни в Афганістані ОСОБА_1 .

В подальшому, ОСОБА_1 , члени ОКО ВГО «ПК», а також частина вищезгаданого «Штабу стабілізації» стали активними учасниками т.зв. «одеського антимайдану» та взяли безпосередню участь у масових заворушеннях, які відбулися у м.Одеса 2 травня 2014 року (Куликове поле) на стороні проросійськи налаштованих активістів.

Створення «Штабу стабілізації» було ініційовано та проходило за участі осіб, у т.ч. ОСОБА_1 , які працювали за безпосередньої координації спецслужб російської федерації, з метою організації у більшості прикордонних областей України т.зв. «охоронних формувань» (інша назва «народні дружини», «народна міліція», «козацькі дружини» тощо) з забезпечення порядку та патрулювання у цих регіонах, які в подальшому планувалося задіяти країною-агресором в організації екстремістських акцій та терористичних актів на території України.

… Встановлено, що кінцевою метою реалізації діяльності ОСОБА_1 та членів ОКО ВГО «ПК», було проведення «державного заколоту» з подальшим захопленням обласної адміністрації м.Одеса та проведення т.зв. «референдуму» з приєднання Одеської області до складу країни-агресора, що було частиною спецоперації рф по захопленню/окупації ряду областей України під назвою «проект Новоросія».

Протиправна діяльність членів ОКО ВГО «ПК» та її керівника ОСОБА_1 розслідувалась в рамках кримінального провадження №0000248 від 14.09.2015 року за ч. 1 ст. 109 КК України (Дії спрямовані на насильницьку зміну чи повалення конституційного ладу або на захоплення державної влади) та ч. 1 ст. 263 КК України (Незаконне виготовлення, переробка чи ремонт вогнепальної зброї або незаконне виготовлення бойових припасів, вибухових речовин, вибухових пристроїв).

У вересні 2015 року ОСОБА_1 та більшість членів ОКО ВГО «ПК» (до 30 осіб) було затримано Службою безпеки України за підозрою у підготовці сепаратистського озброєного угрупування на території Одеської області. Разом з тим, у жовтні 2015 року Київський районний суд м.Одеси визнав винним у підготовці до повалення конституційного ладу та незаконному зберіганні зброї голову ОКО ВГО «ПК» ОСОБА_1 та засудив останнього до 5 років позбавлення волі, без конфіскації майна (судова справа №520-13121-15-К від 05.10.2015 року).

Під час збройної агресії російської федерації проти України, дії ОСОБА_1 , вказаного громадського об`єднання та його членів можуть розцінюватися як такі, що спрямовані на порушення суверенітету і територіальної цілісності держави, підрив її безпеки, носять виключно деструктивний характер, підсилюють інформаційний простір, спрямований проти інтересів України, створюють підґрунтя для вчинення радикальних дій щодо порушення суверенітету і територіальної цілісності держави, підрив її безпеки.

Враховуючи викладене, можна зробити висновок, що у діяльності ОКО ВГО «ПК» вбачаються ознаки порушень норм чинного законодавства. Керівник та члени зазначеного об`єднання з метою посилення проросійських настроїв серед населення України проводять активну антиукраїнську інформаційно-пропагандистську діяльність шляхом поширення певних стереотипів щодо взаємовідносин між Україною і росією, підтримують терористичну діяльність та контакти з урядом та збройними силами рф.

… Враховуючи викладене та наявну інформацію щодо протиправної діяльності ОКО ВГО «ПК» і керуючись Конституцією України, Законом України «Про громадські об`єднання», Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», Кодексом адміністративного судочинства України, просимо ініціювати процедуру заборони діяльності вказаного об`єднання шляхом його примусового розпуску (ліквідації)».

20.02.2023 Міністерство юстиції України лист Служби безпеки України від 14.02.2023 №5/3/1-2723 скерувало на адресу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (а.с.16) для розгляду та вжиття відповідних заходів.

Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Одеса), в свою чергу, звернулось до суду з позовною заявою про заборону громадського об`єднання.

Вирішуючи дану адміністративну справу, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Ця стаття не перешкоджає державам вимагати ліцензування діяльності радіомовних, телевізійних або кінематографічних підприємств.

Здійснення цих свобод, оскільки вони пов`язані з обов`язками і відповідальністю, можуть підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я чи моралі, для захисту репутації чи прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або для підтримання авторитету і безсторонності суду.

Положеннями ст. 11 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на свободу мирних зібрань і свободу об`єднання з іншими особами, включаючи право створювати профспілки та вступати до них для захисту своїх інтересів.

Здійснення цих прав не підлягає жодним обмеженням, за винятком тих, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної або громадської безпеки, для запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до ст. 36 Конституції України, громадяни України мають право на свободу об`єднання у політичні партії та громадські організації для здійснення і захисту своїх прав і свобод та задоволення політичних, економічних, соціальних, культурних та інших інтересів, за винятком обмежень, встановлених законом в інтересах національної безпеки та громадського порядку, охорони здоров`я населення або захисту прав і свобод інших людей.

Статтею 37 Конституції України передбачено, що утворення і діяльність політичних партій та громадських організацій, програмні цілі або дії яких спрямовані на ліквідацію незалежності України, зміну конституційного ладу насильницьким шляхом, порушення суверенітету і територіальної цілісності держави, підрив її безпеки, незаконне захоплення державної влади, пропаганду війни, насильства, на розпалювання міжетнічної, расової, релігійної ворожнечі, посягання на права і свободи людини, здоров`я населення, забороняються. Політичні партії та громадські організації не можуть мати воєнізованих формувань. Не допускається створення і діяльність організаційних структур політичних партій в органах виконавчої та судової влади і виконавчих органах місцевого самоврядування, військових формуваннях, а також на державних підприємствах, у навчальних закладах та інших державних установах і організаціях. Заборона діяльності об`єднань громадян здійснюється лише в судовому порядку.

Приписами абзацу 1,2 пункту 1 Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.07.2014 № 228 визначено, що Міністерство юстиції України (Мін`юст) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

Мін`юст є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну правову політику, державну політику з питань банкрутства, у сфері нотаріату, організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) (далі - виконання рішень), державної реєстрації актів цивільного стану, державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державної реєстрації обтяжень рухомого майна, державної реєстрації юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців, реєстрації статуту територіальної громади м. Києва, реєстрації статутів Національної академії наук та національних галузевих академій наук, державної реєстрації друкованих засобів масової інформації та інформаційних агентств як суб`єктів інформаційної діяльності, у сфері виконання кримінальних покарань та пробації, з питань утримання військовополонених, у сфері правової освіти населення; забезпечує формування державної політики у сфері архівної справи і діловодства та створення і функціонування державної системи страхового фонду документації; забезпечує реалізацію державної політики у сфері стягнення в дохід держави активів осіб, щодо яких застосовано санкції.

Відповідно до положень п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», суб`єктом державної реєстрації є територіальні органи Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі - у разі державної реєстрації первинних, місцевих, обласних, регіональних та республіканських професійних спілок, їх організацій та об`єднань, структурних утворень політичних партій, регіональних (місцевих) творчих спілок, територіальних осередків всеукраїнських творчих спілок, місцевих, обласних, республіканських Автономної Республіки Крим, Київської та Севастопольської міських організацій роботодавців та їх об`єднань, постійно діючих третейських судів, громадських об`єднань, їх відокремлених підрозділів, громадських об`єднань, що не мають статусу юридичної особи, підтвердження всеукраїнського статусу громадського об`єднання.

Законом України «Про громадські об`єднання» визначено правові та організаційні засади реалізації права на свободу об`єднання, гарантованого Конституцією України та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, порядок утворення, реєстрації, діяльності та припинення громадських об`єднань.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 4 Закону України «Про громадські об`єднання», утворення і діяльність громадських об`єднань, мета (цілі) або дії яких спрямовані на ліквідацію незалежності України, зміну конституційного ладу насильницьким шляхом, порушення суверенітету і територіальної цілісності держави, підрив її безпеки, незаконне захоплення державної влади, пропаганду війни, насильства, розпалювання міжетнічної, расової, релігійної ворожнечі, посягання на права і свободи людини, здоров`я населення, пропаганду комуністичного та/або націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів та їхньої символіки, забороняються. Громадські об`єднання не можуть мати воєнізованих формувань. Інші обмеження права на свободу об`єднання, у тому числі на утворення і діяльність громадських об`єднань, можуть бути встановлені виключно законом в інтересах національної безпеки та громадського порядку, охорони здоров`я населення або захисту прав і свобод інших людей.

Як встановлено судом, до Міністерства юстиції України надійшов лист Служби безпеки України від 14.02.2023 №5/3/1-2723 щодо протиправної діяльності Одеського козачого округу всеукраїнської громадської організації «Православне козацтво» із проханням ініціювати процедуру заборони діяльності шляхом її примусового розпуску (ліквідації).

З даного листа встановлено, що дії керівника відповідача і вказаного громадського об`єднання та його членів можуть розцінюватися як такі, що спрямовані на порушення суверенітету і територіальної цілісності держави, підрив її безпеки, носять виключно деструктивний характер, підсилюють інформаційний простір, спрямований проти інтересів України, створюють підґрунтя для вчинення радикальних дай щодо порушення суверенітету і територіальної цілісності держави, підрив її безпеки.

У діяльності Одеського козачого округу всеукраїнської громадської організації «Православне козацтво» Служба безпеки України вбачає ознаки порушень норм діючого законодавства. Дії керівника та членів зазначеного об`єднання спрямовані на порушення суверенітету і територіальної цілісності держави, підрив її безпеки, носять виключно деструктивний характер, підсилюють інформаційний простір, спрямований проти інтересів України, створюють підґрунтя для вчинення радикальних дій щодо порушення суверенітету і територіальної цілісності держави, підрив її безпеки.

До вказаного листа Службою безпеки України надані акт огляду матеріалів (а.с.17-24). Під час огляду встановлено, що керівник відповідача перейшов на сторону окупаційної влади рф.

Зокрема судом встановлено, що Київським районним судом м.Одеси 05.10.2015 винесено вирок у кримінальній справі №520/13121/15-к, яким: угоду про визнання винуватості між прокурором відділу прокуратури Одеської області з однієї сторони та підозрюваним ОСОБА_1 з другої сторони затверджено; ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.109 та ч.1 ст.263 КК України і призначити покарання: за ч. 1 ст. 109 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, без конфіскації майна;за ч. 1 ст. 263 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки; на підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_1 покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі, без конфіскації майна; на підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_1 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки.

Також, 10.08.2018 Малиновським районним судом м. Одеса ухвалено вирок у кримінальній справі №520/1057/16-к (набрав чинності 23.04.2019), яким зокрема: визнано ОСОБА_2 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 109, ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 28, ст. 341, ч.1 ст. 14; ч.2 ст. 28; ч.2, ч.3, ч.4 ст. 260, ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 262, ч. 1 ст. 263 КК України; призначено покарання ОСОБА_2 по ч.1 ст.109 КК України 5 років позбавлення волі, без конфіскації майна, по ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 28, ст. 341 КК України 3 роки позбавлення волі, по ч.1 ст. 14; ч.2 ст. 28; ч. 2 ст. 260 КК України 3 роки позбавлення волі без конфіскації майна, по ч.1 ст. 14; ч.2 ст. 28; ч.3 ст. 260 КК України 5 років позбавлення волі, без конфіскації майна, по ч.1 ст. 14; ч.2 ст. 28; ч.4 ст. 260 КК України з застосуванням ст. 69 КК України 5 років і 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна, по ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 262 КК України 5 років позбавлення волі, по ч. 1 ст. 263 КК України 3 роки і 6 місяців позбавлення волі; відповідно до ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання ОСОБА_2 5 (п`ять) років і 6 (шість) місяців позбавлення волі без конфіскації майна; зараховано в строк покарання ОСОБА_2 попереднє ув`язнення за період з дня фактичного затримання з 08.04.2015 по 20.06.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 21.06.2017 по 14.12. 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, а усього суд зараховує 4 (чотири) роки, 10 місяців і 17 днів.

При цьому, стаття 109 Кримінального кодексу України передбачає кримінальну відповідальність за дії, спрямовані на насильницьку зміну чи повалення конституційного ладу або на захоплення державної влади.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про Службу безпеки України», на Службу безпеки України покладається у межах визначеної законодавством компетенції захист державного суверенітету, конституційного ладу, територіальної цілісності, науково-технічного і оборонного потенціалу України, законних інтересів держави та прав громадян від розвідувально-підривної діяльності іноземних спеціальних служб, посягань з боку окремих організацій, груп та осіб, а також забезпечення охорони державної таємниці.

До завдань Служби безпеки України також входить попередження, виявлення, припинення та розкриття кримінальних правопорушень проти миру і безпеки людства, тероризму та інших протиправних дій, які безпосередньо створюють загрозу життєво важливим інтересам України.

Статтею 24 Закону України «Про Службу безпеки України» визначені обов`язки Служби безпеки України.

Так, Служба безпеки України відповідно до своїх основних завдань зобов`язана, окрім іншого, здійснювати контррозвідувальні заходи з метою попередження, виявлення, припинення і розкриття будь-яких форм розвідувально-підривної діяльності проти України; забезпечувати захист державного суверенітету, конституційного ладу і територіальної цілісності України від протиправних посягань з боку окремих осіб та їх об`єднань; здійснювати відповідно до законодавства профілактику правопорушень у сфері державної безпеки.

Статтею 25 Закону України «Про громадські об`єднання» визначені способи припинення діяльності громадського об`єднання. Припинення діяльності громадського об`єднання здійснюється: 1) за рішенням громадського об`єднання, прийнятим вищим органом управління громадського об`єднання, у визначеному статутом порядку, шляхом саморозпуску або реорганізації; 2) за рішенням суду про заборону (примусовий розпуск) громадського об`єднання.

Відповідно до статті 28 Закону України «Про громадські об`єднання», громадське об`єднання може бути заборонено судом за позовом уповноваженого органу з питань реєстрації у разі виявлення ознак порушення громадським об`єднанням вимог статей 36, 37 Конституції України, статті 4 цього Закону, а також у разі засудження його уповноважених осіб за вчинення кримінального правопорушення проти основ національної безпеки України, передбаченого статтею 111-1 Кримінального кодексу України. Заборона громадського об`єднання має наслідком припинення його діяльності у порядку, встановленому Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».

Справа про заборону громадського об`єднання розглядається у порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

У разі прийняття рішення про заборону громадського об`єднання майно, кошти та інші активи громадського об`єднання за рішенням суду спрямовуються до державного бюджету.

Інші підстави для заборони діяльності громадського об`єднання, крім зазначених у частині першій цієї статті, не допускаються.

Виходячи із основних позицій практики Європейського Суду з прав людини за результатами розгляду справ щодо обмеження свободи об`єднань, основними критеріями обґрунтованості таких обмежень є встановлення таких обмежень законом, зазначені обмеження повинні переслідувати законні цілі та бути необхідними у демократичному суспільстві.

Як зазначив Конституційний Суд України в рішенні від 16.07.2019 № 9-р/2019 (щодо конституційності т.зв. «закону про декомунізацію»), з огляду на історію становлення української незалежної держави, історичний контекст та загрози, що постали перед нею у зв`язку з тимчасовою окупацією частини її території, Україна має право обстоювати конституційні принципи, у тому числі й шляхом заборони пропаганди тоталітарних режимів.

Враховуючи, що в діях громадської організації Службою безпеки України виявлено ознаки порушення статей 36, 37 Конституції України, ст. 4 Закону України «Про громадські об`єднання», діяльність відповідача суперечить основним засадам діяльності громадської організації, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про заборону (примусовий розпуск) громадської організації підлягають задоволенню.

Суд вважає, що також слід задовольнити і вимогу позивача спрямувати майно, кошти та інші активи Одеського козачого округу всеукраїнської громадської організації «Православне козацтво» до державного бюджету, у відповідності до статті 28 Закону України «Про громадські об`єднання».

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Отже, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до приписів ст.139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст.7, 9, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) - задовольнити.

Заборонити (примусово розпустити) Одеський козачий округ всеукраїнської громадської організації «Православне козацтво» (ідентифікаційний код юридичної особи 37280855, місцезнаходження: вул. Мечникова, 4 м. Одеса, 65029).

Спрямувати майно, кошти та інші активи Одеського козачого округу всеукраїнської громадської організації «Православне козацтво» (ідентифікаційний код юридичної особи - 37280855, місцезнаходження: вул. Мечникова, 4 м. Одеса, 65029) до державного бюджету.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (54020, м. Миколаїв, вул. 8 Березня, 107, ).

Відповідач - Одеський козачий округ всеукраїнської громадської організації «Православне козацтво» (вул. Мечникова, 4, м. Одеса, 65000, ).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Служба безпеки України (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 33, ).

Суддя О.А. Вовченко