Справа № 380/10236/22
Суддя: Чаплик Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2023-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2023 року

справа №380/10236/22

провадження № П/380/10313/22

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Чаплик І.Д., розглянувши у письмовому провадженні у м. Львові за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 ) звернулась до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3 ), в якому просить:

визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції від 08.07.2022 № 396 Про застосування до працівників управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції дисциплінарних стягнень, в частині накладення на позивача дисциплінарного стягнення в вигляді звільнення зі служби в поліції;

визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції від 15.07.2022 № 914 о/с По особовому складу /по управлінню патрульної поліції у Львівській області/ про звільнення позивача зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції;

поновити з 16.07.2022 позивача на посаді інспектора взводу № 2 роти № 4 батальйону № 4 управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, стягнувши з відповідача грошове забезпечення за весь час вимушеного прогулу;

допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення позивача на службі та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу (за 1 місяць).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що проходила службу у Департаменті патрульної поліції. 08.07.2022 відповідачем було прийнято закон про застосування до неї дисциплінарного стягнення, який був доведений до її відома 11.07.2022. 15.07.2022 відповідачем було прийнято наказ, яким позивача було звільнено із служби в поліції. Позивач вважає вказаний наказ незаконним і необґрунтованим, оскільки службове розслідування було проведене із численними порушеннями, комісія для його здійснення була утворена не у повноважному складі, а застосування такого виду дисциплінарного стягнення як звільнення з посади, не було пропорційним. Для відновлення свого порушеного права звернулась до суду із позовом. Разом із позовом до суду надійшло клопотання про витребування доказів.

Ухвалою суду від 02.08.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання зазначеної ухвали, подати відзив на позовну заяву та всі письмові докази, що підтверджують заперечення проти позову. Залучено до справи третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження: 79039, м. Львів, вул. Перфецького, 19). Витребувано у Департаменту патрульної поліції належним чином завірені копії (Витяг) з Наказу Департаменту патрульної поліції від 15.07.2022 № 914 о/с По особовому складу /по управлінню патрульної поліції у Львівській області/ про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції; відомості про те, хто саме з посадових осіб Національної поліції станом на 08.07.2022 та 15.07.2022 (дати підписання обох оскаржуваних наказів) являвся начальником Департаменту патрульної поліції та чи не перебував 08.07.2022 та 15.07.2022 у відпустці, лікарняному, службовому відрядженні начальник ДПП полковник поліції Євгеній ЖУКОВ, та чи не надавався йому 08.07.2022 та 15.07.2022 відгул (та/або вихідний день). Витребувано в Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП належним чином завірені копії витяги з наказів ДПП /По управлінню патрульної поліції у Львівській області/ датованих в період з 01.04.2021 по 15.07.2022 про покладення на поліцейську (інспектора) УПП у Львівській області ДПП Оксану КУЦЕНКО тимчасового виконання обов`язків за вакантною посадою інспектора відділу моніторингу та аналітичного забезпечення вказаного управління, з копіями з Журналів (облікових форм), де вказані накази (наказ) обліковані або зареєстровані.

09.08.2022 від позивача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі. Клопотання мотивоване тим, що представник позивача, адвокат Торопчин О.Д., який надавав позивачу правову допомогу, був призваний на військову службу під час мобілізації.

Ухвалою від 15.08.2022 провадження у справі було зупинено до припинення перебування сторін у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан.

18.08.2022 до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову повністю. Відзив обґрунтований тим, що службове розслідування щодо позивача було проведене з дотриманням усіх вимог Закону України «Про Національну поліцію». Зазначає, що при створені комісії для проведення службового розслідування щодо позивача жодних порушень допущено не було. Окрім того, за словами відповідача, з метою виховного впливу до позивача неодноразово застосовувались дисциплінарні стягнення, що мали на меті сформувати у останньої високі професійні та морально-етичні якості, які б сприяли відповідальному відношенню до виконання завдань за призначенням, безумовному дотриманні нею службової дисципліни. Однак, такі не дали позитивних результатів. Відтак, дисциплінарна комісія об`єктивно вважала, що позивач, усвідомлено й систематично порушувала службову дисципліну та неналежним чином відносилась до виконання основних обов`язків поліцейського.

Також до суду 18.08.2022 надійшли пояснення третьої особи, у яких вказана особа підтримує доводи відповідача, просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

Крім того, на виконання ухвали суду від 02.08.2022 представник відповідача направила до суду витребувані документи, які надійшли 18.08.2022.

21.04.2023 позивач подала клопотання про поновлення провадження у справі, мотивоване тим, що у зв`язку з тривалим перебуванням її представника на військовій службі у зв`язку з мобілізацією, нею було укладено договір про надання правової допомоги з іншим адвокатом.

Ухвалою від 10.05.2023 клопотання позивача було задоволено, а провадження у справі поновлено.

01.06.2023 позивач подала додаткові пояснення, у яких спростувала доводи відповідача, викладені у відзиві, просила позов задовольнити повністю.

Інших заяв по суті справи до суду не надходило.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 була прийнята на службу до Національної поліції наказом ДПП №506 о/с від 28.11.2017.

Наказом начальника Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції №100 від 04.06.2022 у зв`язку із надходженням доповідної записки старшого інспектора відділу моніторингу та аналітичного забезпечення управління патрульної поліції капітана поліції Мар`яни Копистко (вих. №7185вн/41/12/02-2022), у якій вказується про порушення в діях окремих працівників УПП у Львівській області ДПП, що мають ознаки дисциплінарних проступків 27.03.2022, а також з метою повної, усебічної та об`єктивної перевірки причин та обставин, що стали підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000173 від 22.04.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 365 Кримінального кодексу України, скоєного окремими працівниками УПП у Львівській області ДПП відносно ОСОБА_2 було призначено службове розслідування. Для його проведення утворено дисциплінарну комісію у складі:

голова комісії капітан поліції Володимир Струк, заступник начальника управління начальник відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП у Львівській області ДПП;

члени комісії:

майор поліції Назарій Розлуцький, заступник начальника відділу моніторингу оперативних розробок Львівського управління Департаменту внутрішньої безпеки;

старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , т.в.о. інспектора відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП у Львівській області ДПП.

Причиною порушення службового розслідування стало можливе вчинення окремими працівниками патрульної поліції дій, що мають ознаки дисциплінарних проступків 27.03.2022 під час здійснення затримання громадянина ОСОБА_2 .

Наказом начальника Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції №80 від 17.06.2022 термін службового розслідування було продовжено на 15 календарних днів.

27.06.2022 дисциплінарною комісією було складено висновок за результатами службового розслідування, у якому вказано наступне:

« 28.04.2022 на адресу УПП у Львівській області ДПП за реєстраційним індексом Ч-902 надійшло звернення ОСОБА_4 , у якому останній зазначив, що близько 20:30 27.03.2022 він, будучи водієм транспортного засобу «Peugeot 3008», виїжджаючи з прибудинкової території по АДРЕСА_2 , здійснив наїзд на два припарковані автомобілі, внаслідок чого у транспортних засобів спрацювала сигналізація. Згодом у двір будинку вийшли власники даних автомобілів та жителі будинку. У подальшому між присутніми відбувся конфлікт.

Як вбачається із заяви скаржника, приблизно через 15 хвилин на місце події прибув перший наряд працівників поліції, які, не розібравшись у ситуації, що склалась, не даючи йому змоги вийти із автомобіля, витягнули заявника із транспортного засобу та поклали його на землю, застосувавши спеціальний засіб обмеження рухомості кайданки.

Додатково скаржник вказує, що поліцейський жіночої статі нанесла йому удар по обличчю, незважаючи на те, що він лежав на землі з одягненими кайданками. Згодом окремі працівники поліції нанесли йому удари по голові та корпусу. У подальшому скаржника посадили в службовий автомобіль, де були четверо поліцейських, троє з яких (окрім водія), прямуючи до медичного закладу, нанесли йому тілесні ушкодження.

У подальшому на ім`я заступника начальника управління начальника ВМАЗ УПП у Львівській області ДПП капітана поліції Володимира Струка надійшла доповідна записка старшого інспектора ВМАЗ УПП у Львівській області ДПП капітана поліції ОСОБА_5 (вих. №7185вн/41/12/02-2021), у якій вона вказує, що нею розглянуто звернення за реєстраційним індексом Ч-902 від 28.04.2022 з приводу можливих неправомірних дій працівників УПП у Львівській області ДПП.

За результатами проведеної перевірки капітаном поліції ОСОБА_6 в діях окремих працівників УПП у Львівській області ДПП установлено порушення, що мають ознаки дисциплінарних проступків.

Також 02.06.2022 на адресу УПП у Львівській області ДПП за вхідним №2417 з Головного управління Національної поліції у Львівській області надійшов лист №436/67/01-2022 від 28.05.2022, у якому повідомляється про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відповідно до яких 27.03.2022 у м. Львові працівники патрульної поліції перевищили надані їм повноваження та вчиняли відносно останнього насильство. Відтак, першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Львові) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000173 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 365 Кримінального кодексу України».

В ході проведення службового розслідування позивач була опитана комісією. В письмових поясненнях позивач зазначила, що 27.03.2022 спільно з старшим лейтенантом поліції ОСОБА_7 заступила на нічне чергування в складі наряду поліції. Близько 20:50 у робочій групі «Шевченківська група» мобільному додатку «Telegram» отримали повідомлення «ДТП без травмованих», що відбулось за адресою: м. Львів, вул. Плугова, 6 А. Зі змісту повідомлення поліцейськими встановлено, що автомобіль «Peugeot» фрагмент номерного знаку, здійснивши наїзд на автомобіль «Hyundai», покинув місце події. Дане завдання скеровано до опрацювання працівникам наряду поліції. Лейтенант поліції Марія Фещак у наданому поясненні зазначила, що ними було прийнято рішення прослідувати на місце події з метою виявлення вищевказаного транспортного засобу та його водія. Слідуючи за адресою, зазначеною у зверненні, у робочій групі «Шевченківська група» мобільного додатку «Telegram» повторно отримали повідомлення, в якому заявник вказав, що виявив вищевказаний автомобіль та повідомив усі символи номерного знаку, додатково зазначивши, що водій даного транспортного засобу перебуває у стані сп`яніння та під час ДТП пошкодив ще один автомобіль.

Під`їхавши на місце події, до працівників наряду поліції підійшов невідомий та попросив про допомогу, оскільки водій зупиненого транспортного засобу намагався покинути місце події. У подальшому поліцейські підійшли до автомобіля, що зупинили невідомі особи, у якому знаходився громадянин. Останній мав намір покинути місце події, кричав, поводився агресивно. Працівники наряду поліції роз`яснили, що вони є поліцейськими та хочуть установити всі обставини події, на що останній не реагував, поводив себе агресивно, продовжував конфліктувати з особами, які не дозволяли йому продовжити рух.

Надалі, як зазначила лейтенант поліції ОСОБА_8 , повідомлено, що у разі неприпинення таких дій до нього буде застосовано фізичну силу та спеціальний засіб кайданки. Оскільки останній не реагував на зауваження поліцейських, поведінка його не відповідала дійсності, особа чинила активний опір, з метою попередження завдання шкоди собі та оточуючим, працівниками поліції з допомогою сторонніх осіб застосовано спеціальний засіб кайданки.

Як вбачається з пояснення лейтенанта поліції ОСОБА_9 , у подальшому вона повернулась до службового автомобіля та взяла портативний відеореєстратор, який закріпила на форменому одязі та розпочала відеофіксацію події. У цей час за вищевказаною адресою прибули працівники наряду поліції, які надалі здійснювали оформлення адміністративних матеріалів, відповідальність за що передбачено статтею 124 КУпАП.

Також опитувана пояснила, що працівниками наряду поліції було виявлено невідому особу, яка здійснювала відеофіксацію даної події. Так як на території Україні на час даної події було введено воєнний стан, тому згідно статті 8 Конституції України вона тимчасово обмежила відео-зйомку або фотофіксацію даної події.

У подальшому лейтенант поліції ОСОБА_8 зазначила, що спільно з лейтенантом поліції ОСОБА_10 та скаржником прослідувала до службового автомобіля. Перебуваючи біля службового автомобіля між опитуваною та затриманим відбувся словесний конфлікт, внаслідок якого останній завдав їй удару в область живота. Для припинення протиправних дій останнього лейтенант поліції ОСОБА_11 застосував до затриманого фізичну силу та перевів його у положення лежачи. ОСОБА_8 зазначила, що від отриманого удару відчула різкий біль, запаморочення голови, ускладнене дихання, не розуміла, що відбувалось навколо, не могла оцінити дану ситуацію.

За результатами службового розслідування, на підставі зібраних матеріалів та їх оцінкою дисциплінарною комісією в діях, які проявилися у застосуванні фізичної сили та перевищенні влади або службових повноважень, умисному вчиненні старшим лейтенантом поліції ОСОБА_7 , лейтенантом поліції ОСОБА_10 та лейтенантом поліції ОСОБА_12 дій, які явно виходять за межі наданих їм прав чи повноважень, якщо вони супроводжуються насильством або погрозою застосування насильства, та болісними і такими, що ображають особисту гідність та наявність таких, то такі обставин можливо дослідити, провівши ряд слідчих (розшукових) дій, що відносяться до компетенції органів досудового розслідування.

Комісія зауважила, що лейтенантом поліції ОСОБА_12 допущено неодноразове порушення службової дисципліни, що було встановлено за результатами раніше проведених службових розслідувань, зокрема:

- за результатами службового розслідування, проведеного на підставі наказу управління патрульної поліції (далі -УШІ) «Про призначення та проведення службового розслідування» від 21.02.2020 № 27 встановлено, що лейтенанту поліції ОСОБА_9 , за неналежне реагування на отримане повідомлення про домашнє насильство, попереджено про необхідність дотримання службової дисципліни;

- за результатами службового розслідування, проведеного на підставі наказу УШІ «Про призначення та проведення службового розслідування» від 06.04.2020 № 55 встановлено, що лейтенант поліції ОСОБА_8 , неналежним чином здійснила реагування на повідомлення громадянина на номер « 102». Наказом УШІ «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» від 18.05.2020 №37 відносно лейтенанта поліції ОСОБА_9 застосовано дисциплінарне стягнення у виді зауваження;

- за результатами службового розслідування, проведеного на підставі наказу УШІ «Про призначення та проведення службового розслідування» від 28.10.2021 №291 встановлено, що лейтенант поліції ОСОБА_8 допустила безвідповідальне ставлення до виконання службових обов`язків, що виразилося у неналежному виконанні вимог нормативно- правових актів під час виконання службових обов`язків. Наказом УПП «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» від 04.01.2022 № 1 відносно лейтенанта поліції ОСОБА_9 застосовано дисциплінарне стягнення у виді догани;

- за результатами службового розслідування, проведеного на підставі наказу УПП у Львівській області ДПП «Про призначення та проведення службового розслідування» від 17.11.2021 №316 встановлено, що лейтенант поліції ОСОБА_8 , допустила дисциплінарний проступок, що виразився у неналежному виконанні вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 № 1026 та порушенні правил етичної поведінки. Наказом УПП «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» від 07.02.2022 № 18 відносно лейтенанта поліції ОСОБА_9 застосовано дисциплінарне стягнення у виді суворої догани;

- за результатами службового розслідування, проведеного на підставі наказу УПП у Львівській області ДПП «Про призначення та проведення службового розслідування» від 16.05.2022 №84 встановлено, що лейтенант поліції ОСОБА_8 , допустила дисциплінарний проступок, що виразився у неналежному виконанні вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 № 1026, та прийнято рішення обмежитися раніше накладеним дисциплінарним стягненням.

- за результатами службового розслідування, проведеного на підставі наказу УПП у Львівській області ДПП «Про призначення та проведення службового розслідування» від 17.05.2022 № 88 встановлено, що лейтенант поліції ОСОБА_8 під час виконання службових обов`язків допустила безвідповідальне ставлення до виконання службових обов`язків, що виразилося у неналежному виконанні вимог нормативно- правових актів під час виконання службових обов`язків. Наказом Департаменту патрульної поліції «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» від 09.06.2022 №34 відносно лейтенанта поліції ОСОБА_13 застосовано дисциплінарне стягнення у виді попередження про неповну посадову відповідність.

Дисциплінарна комісія вважає за необхідне зауважити, що дисциплінарне стягнення застосовується з метою безумовного дотримання службової дисципліни, для запобігання вчинення нових дисциплінарних проступків, тобто носить характер офіційного осуду вчиненого проступку і подальшого застереження від його повторення. За своєю сутністю дисциплінарне стягнення переслідує інформаційну мету та вказує, що поведінка працівника поліції є недопустимою та негативно впливає на імідж Національної поліції, а також попереджує про те, що у разі вчинення проступків у подальшому, поліцейський буде підданий більш суворому покаранню.

Отже, з метою виховного впливу до лейтенанта поліції ОСОБА_9 неодноразово застосовувались дисциплінарні стягнення, що мали на меті сформувати у останньої високі професійні та морально-етичні якості, які б сприяли відповідальному відношенню до виконання завдань за призначенням, безумовному дотриманні нею службової дисципліни. Однак такі не дали позитивних результатів. Відтак, дисциплінарна комісія об`єктивно вважає, що лейтенант поліції ОСОБА_8 грубо, усвідомлено й систематично порушує службову дисципліну та неналежним чином ставиться до виконання основних обов`язків поліцейського.

Таким чином, за результатами службового розслідування, на підставі зібраних матеріалів та їх оцінкою дисциплінарною комісією установлено, що 27.03.2022 інспектор взводу № 2 роти № 4 батальйону № 4 УШІ у Львівській області ДІШ старший лейтенант поліції Назар Гавенко, інспектор взводу № 2 роти № 4 батальйону № 4 УШІ у Львівській області ДПП лейтенант поліції ОСОБА_8 та інспектор взводу № 1 роти № 4 батальйону № 4 УПП у Львівській області ДШ1 лейтенант поліції ОСОБА_11 допустили грубе порушення службової дисципліни, що виразилось у неналежному виконанні обов`язків поліцейського.

Старший лейтенант поліції ОСОБА_14 та лейтенант поліції ОСОБА_8 під час спілкування не контролювали свою поведінку, почуття та емоції, поводились не стримано, упереджено, неввічливо, недоброзичливо, неодноразово порушували норми ділового мовлення, допустили використання ненормативної лексики під час безпосереднього виконання службових обов`язків, що в свою чергу не викликає поваги до поліцейських, готовності до комунікації та співпраці.

За результатами службового розслідування прийнято рішення, яким за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог частин першої-третьої статті 7, пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 2, 3, 4, 6, 7, 11, 13 частини третьої статті 1, частини п`ятої статті 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абзаців другого, третього, восьмого, дев`ятого, одинадцятого пункту 1 розділу П, пункту 5 розділу ІІІ, пунктів 3, 4 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 № 1179, підпунктів 1, 7, 10, 11, 13 пункту 3.1 розділу III Посадової інструкції інспектора патрульної поліції, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 03.08.2021 № 1705, пунктів 4, 5 розділу II, підпункту 2, 3 пункту 1, пункту 2 розділу VII Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 № 1026, на підставі пункту 7 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, до інспектора взводу № 2 роти № 4 батальйону № 4 УПП у Львівській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Наказом начальника Департаменту патрульної поліції №396 від 08.07.2022 «Про застосування до працівників УПП у Львівській області ДПП дисциплінарних стягнень» було вирішено за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог частин першої-третьої статті 7, пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 2, 3, 4, 6, 7, 11, 13 частини третьої статті 1, частини п`ятої статті 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абзаців другого, третього, восьмого, дев`ятого, одинадцятого пункту 1 розділу П, пункту 5 розділу ІІІ, пунктів 3, 4 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 № 1179, підпунктів 1, 7, 10, 11, 13 пункту 3.1 розділу III Посадової інструкції інспектора патрульної поліції, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 03.08.2021 № 1705, пунктів 4, 5 розділу II, підпункту 2, 3 пункту 1, пункту 2 розділу VII Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ. України від 18.12.2018 № 1026, на підставі пункту 7 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, до інспектора взводу № 2 роти № 4 батальйону № 4 УПП у Львівській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Вказаний наказ доведено до відома позивача 11.07.2022.

Наказом начальника Департаменту патрульної поліції №914 о/с від 15.07.2022 ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції з 15 липня 2022 року, з виплатою грошової компенсації за 15 діб невикористаної частини чергової оплачуваної відпустки за фактично відпрацьований час у календарному році, установивши премію за липень 2022 року в розмірі 105,089 відсотків.

Не погоджуючись із вказаними наказами, якими її звільнено зі служби в поліції, позивач звернулась до суду із вказаним позовом.

Надаючи оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд виходить з таких підстав та мотивів.

У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних відносин.

Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII).

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону № 580-VIII Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно з ст.3 Закону № 580-VIII, у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 1 ст.17 Закону № 580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Згідно з ч.1 ст.18 Закону № 580-VIII, поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Відповідно до ч.1 ст. 23 Закону № 580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень (п.п.1); виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення (п.п.2); вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення (п.п.3); у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання (п.п.8); регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі (п.п.11).

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.19 Закону № 580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджений Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут НП України).

Дія цього Статуту поширюється на поліцейських, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Відповідно до ч.1 ст.1 Дисциплінарного статуту НП України службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Згідно з ч.2 ст.1 вказаного Статуту службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Відповідно до п.п.1, 6 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту НП України службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених ст.18 Закону України № 580-VIII, зобов`язує поліцейського, зокрема, бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України. Підпункти 9, 11 та 13 ч.3 ст.1 Статуту зобов`язують поліцейських підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.11 Дисциплінарного статуту НП України, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції (ч.1 ст. 12 Дисциплінарного статуту НП України).

Відповідно до ст. 13 Дисциплінарного статуту НП України дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну службову відповідність; пониження у спеціальному званні на один ступінь; звільнення з посади; звільнення із служби в поліції.

Аналіз вказаних норм законодавства дає підстави суду дійти висновку, що для застосування до поліцейського будь якого виду дисциплінарного стягнення необхідно встановити факт вчинення ним дисциплінарного проступку, що призвело до порушення ним службової дисципліни.

Такий дисциплінарний проступок полягає у конкретних діях чи бездіяльності, які вчинені поліцейським протиправно та умисно, або у разі невиконання поліцейським конкретних службових обов`язків.

Водночас, для застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення, факт вчинення ним дисциплінарного проступку повинен бути встановлений у передбаченому законодавством порядку.

Відповідно до ч.ч.1-4 ст.14 Дисциплінарного статуту НП України службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Згідно з ч.6 ст.14 Дисциплінарного статуту НП України службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Згідно з ч. 1, 2, 7 ст.15 Дисциплінарного статуту НП України, проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії. Дисциплінарні комісії формуються з поліцейських та працівників поліції, які мають відповідні знання та досвід, необхідні для ефективного проведення службового розслідування. Порядок утворення дисциплінарних комісій та їх повноваження визначаються Міністерством внутрішніх справ України.

Згідно з ч. 1-2, 4 ст. 16 Дисциплінарного статуту НП України, службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником. У разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів.

Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Згідно з ч. 1-2 ст. 18 Дисциплінарного статуту НП України, під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій. Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи; ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України "Про захист персональних даних", "Про державну таємницю" та іншими законами; подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; користуватися правничою допомогою.

Згідно з ч. 1-2 ст. 21 Дисциплінарного статуту НП України, дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу. У разі проведення службового розслідування за фактом вчинення дисциплінарного проступку днем його виявлення вважається день затвердження висновку за результатами службового розслідування.

Згідно з ч. 1 ст. 24 Дисциплінарного статуту НП України, поліцейський має право оскаржити застосоване до нього дисциплінарне стягнення протягом місяця з дня його виконання (реалізації) шляхом подання рапорту до прямого керівника особи, яка застосувала дисциплінарне стягнення, а також шляхом звернення до суду в установленому порядку.

Особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану визначено розділом V Дисциплінарного статуту НП України.

Так, ст.26 Дисциплінарного статуту НП України визначає, що у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Зокрема, згідно з ч. 1, 2 ст. 29 Дисциплінарного статуту НП України, у разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 893 від 07.11.2018 затверджено Порядок проведення службових розслідувань в Національній поліції України (далі - Порядок №893).

Відповідно до розділу 5 Порядку №893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Пункт 4 розділу 5 Порядку №893 встановлює, що службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Отже, мета службового розслідування полягає в тому, щоб повно, об`єктивно та всебічно встановити: обставини (час, місце) і наслідки правопорушення, з приводу якого було призначено розслідування; осіб, винних у правопорушенні, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли негативним наслідкам або створювали загрозу їх спричинення; наявність причинного зв`язку між неправомірним діянням особи, щодо якої призначено службове розслідування, та його наслідками; причини правопорушення та умови, що сприяли правопорушенню; вимоги законів чи інших нормативно-правових актів, розпорядчих документів або службових обов`язків, що були порушені; ступінь вини кожної з осіб, причетних до правопорушення, та мотиви протиправної поведінки працівника НП і його ставлення до вчиненого.

Порядок утворення в органах (підрозділах) поліції, а також закладах вищої освіти із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, дисциплінарних комісій та їх повноваження визначається Положенням про дисциплінарні комісії в Національній поліції України, затвердженим Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року № 893 (далі Положення №893).

Відповідно до п.п. 2-5 Загальних положень Положення №893, дисциплінарна комісія створюється за письмовим наказом Міністра внутрішніх справ України, службової особи поліції або ректора закладу вищої освіти із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських, наділених повноваженнями із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення (далі - уповноважений керівник), одночасно з прийняттям рішення про призначення службового розслідування. Дисциплінарна комісія утворюється у складі не менше трьох осіб, з яких визначається голова дисциплінарної комісії. У разі призначення службового розслідування за відомостями про скоєння поліцейським дисциплінарного проступку, що потребує значного обсягу дій, зокрема опитування великої кількості поліцейських та інших осіб, витребування та аналізу значного обсягу матеріалів, уповноважений керівник може призначати заступника голови дисциплінарної комісії. Головою дисциплінарної комісії, утвореної в поліції, може бути лише поліцейський. Дисциплінарна комісія створюється із числа поліцейських та інших працівників органу (підрозділу) поліції, у якому призначено службове розслідування, або працівників інших органів (підрозділів) поліції за наявності згоди їхніх керівників, які мають відповідні знання та досвід служби (роботи) в поліції або відповідну фахову підготовку щодо предмета проведення службового розслідування. Залучення поліцейських та працівників інших органів (підрозділів) поліції до складу дисциплінарної комісії здійснюється на підставі письмового запиту уповноваженого керівника, який прийняв рішення про проведення службового розслідування, та за наявності письмової згоди керівника органу (підрозділу) поліції, в якому вони проходять службу (працюють).

Згідно з п. 3 Розділу ІІ Положення №893, за листом керівника Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України чи його заступника, а також керівника територіального (відокремленого) підрозділу цього органу до складу дисциплінарної комісії може(уть) бути включений(і) представник(и) підрозділу внутрішньої безпеки.

Згідно з п. 5 Розділу ІІ Положення №893, для проведення службових розслідувань щодо реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань відомостей про скоєне поліцейським кримінальне правопорушення, повідомлення поліцейському про підозру в учиненні ним кримінального правопорушення, скоєння діяння, що містить ознаки дисциплінарного проступку та призвело до загибелі або травмування (поранення) поліцейського під час здійснення службових повноважень, самогубства або спроби самогубства поліцейського, порушення поліцейським вимог законодавства у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, що призвело до скоєння дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої загинув(ли) чи отримав(ли) тілесні ушкодження поліцейський(і) чи інші особи, а також за повідомленнями про порушення порядку і правил застосування поліцейським поліцейських заходів примусу, що призвело до загибелі або поранення поліцейського чи загибелі іншої особи, до складу дисциплінарних комісій включаються працівники уповноваженого підрозділу з моніторингу якості проведення службових розслідувань, а де такі підрозділи відсутні - підрозділи моніторингу або внутрішніх розслідувань Національної поліції України.

Як зазначає позивач, розслідування щодо неї було проведене не повноважним складом дисциплінарної комісії, оскільки включення до неї майора поліції, заступника начальника відділу оперативних розробок Львівського управління Департаменту внутрішньої безпеки Назарія Розлуцького та старшого лейтенанта поліції, т.в.о. інспектора відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП у Львівській області ДПП відбулось із порушенням закону. Суд зазначає, що включення представника підрозділу внутрішньої безпеки Національної поліції України може здійснюватися лише на підставі листа керівника Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України чи його заступника, а також керівника територіального (відокремленого) підрозділу цього органу та за наявності відповідних підстав. Відповідач зазначає, що майора ОСОБА_15 було включено до складу комісії на підставі листа начальника Львівського управління ДВБ НП України від 28.04.2022 №Ч-902. Проте, у матеріалах справи вказаний лист відсутній. Відповідачем також не зазначено наявність в спірному випадку передбачених вищевказаною нормою підстав для включення таких осіб до складу Дисциплінарної комісії. Вказаний факт створює обґрунтовані сумніви у дотриманні процедури включення майора поліції, заступника начальника відділу оперативних розробок Львівського управління Департаменту внутрішньої безпеки Назарія Розлуцького до дисциплінарної комісії.

На думку позивача, у її діях немає складу дисциплінарного проступку, оскільки нею під час затримання гр. ОСОБА_2 були вчинені дії, спрямовані на припинення протиправної поведінки вказаної особи. Крім того, позивач зазначає, що під час затримання гр. ОСОБА_2 чинив опір поліцейським, а також завдав їй удару у живіт. Крім того, позивач виправдовує цими ж обставинами порушення нею норм ділового мовлення під час затримання гр. ОСОБА_2 .

З даного приводу суд зазначає таке.

Пункт 13 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту НП України зобов`язує поліцейського, зокрема, сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції.

Узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських, які є спрямованими на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей, є Правила етичної поведінки поліцейських, затверджені Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 № 1179 (далі Правила №1179). Ці Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України. Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Пункт 1 Розділу ІІ Правил №1179 передбачає, що під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен, зокрема, неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя; на повагу до гідності; на свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла; на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; на свободу світогляду і віросповідання; володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; на мирні зібрання; на свободу пересування, вільний вибір місця проживання; інші права, які передбачені Конституцією та законами України, міжнародними договорами України; у кожному окремому випадку обирати той захід з-поміж заходів, передбачених законодавством України, застосування якого призведе до настання найменш негативних наслідків; виявляти повагу до гідності кожної людини, справедливо та неупереджено ставитися до кожного, незважаючи на расову чи національну приналежність, мову, стать, вік, віросповідання, політичні чи інші переконання, майновий стан, соціальне походження чи статус, освіту, місце проживання, сексуальну орієнтацію або іншу ознаку, не допускати дискримінації в будь-якій формі; поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку; мати охайний зовнішній вигляд, бути у встановленій формі одягу; дотримуватися норм ділового мовлення, не допускати використання ненормативної лексики тощо.

Судом проаналізовано доводи позивача, викладені у матеріалах службового розслідування, у вигляді пояснень та рапортів, а також, у позовній заяві. Також суд дослідив записи з відеореєстратора ОСОБА_16 , Ярославівни, які надані на оптичному диску до матеріалів справи. Суд зазначає, що на записах з відеореєстратора не зафіксовано факт чинення спротиву гр. ОСОБА_2 працівникам поліції під час його затримання. Окрім того, з записів відеореєстратора суд не може встановити факт заподіяння ударів позивачу гр. ОСОБА_2 , оскільки вказана обставина не була зафіксована відеореєстратором. Судом встановлено, що 28.03.2022 о 00:46 позивач звернулась із рапортом щодо вчинення гр. ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконання ним службових обов`язків. Проте, доказів притягнення гр. ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вказаною статтею до суду не подано. Водночас, відеореєстратором зафіксовано факт вживання позивачем ненормативної лексики під час затримання громадянина ОСОБА_2 , демонстрації до нього упередженого ставлення. Також відеореєстратором зафіксовані факти непропорційного застосування сили іншими співробітниками патрульної поліції, під час затримання громадянина ОСОБА_2 , в той час як позивач не вчинила жодних дій, спрямованих на припинення таких дій і не повідомила свого безпосереднього керівника про це.

Також позивача було притягнуто до відповідальності за порушення Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. Позивач на своє виправдання заявила, що використання відеореєстратора є правом а не обов`язком поліції.

Суд звертає увагу позивача, що відповідно до п.9 ч.1 ст.31 Закону №580-VIII, поліція може застосовувати такі превентивні заходи, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Застосування органами, підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції автоматичної фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, доступ до відеозаписів працівників поліції та інших осіб, порядок зберігання, видачу та приймання технічних приладів і технічних засобів, а також зберігання, видалення та використання інформації, отриманої з цих приладів регулює Інструкція із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 № 1026 (далі Інструкція №1026).

Відповідно до п.п. 4-5 розділу ІІ Інструкції №1026, під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Згідно з підпунктами 2 і 3 пункту 1 розділу VII Інструкції №1026, забороняється примусове виключення відеореєстраторів, у тому числі на вимогу сторонніх осіб; перешкоджання здійсненню фото- і кінозйомки, відеозапису.

Із наведеного вбачається, що при використанні технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису поліцейські зобов`язані дотримуватися вимог порядку їхнього використання. Проаналізувавши записи з відеореєстратора, суд приходить до висновку, що позивач під час виконання своїх обов`язків, неодноразово вмикала та вимикала відеореєстратор. Доказів поважності причин його вимкнення суду не надано. Таким чином, позивач порушила вимоги Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Суд відхиляє доводи позивача про те, що гр. ОСОБА_2 є сімейним насильником і неодноразово притягався до адміністративної та кримінальної відповідальності, оскільки жодних доказів цього суду не подано. Крім того, 27.03.2022 гр. ОСОБА_2 був затриманий у зв`язку з кермуванням автотранспортним засобом у стані сп`яніння, а не вчиненням домашнього насильства, тому вказана обставина не може ставитись у причинно-наслідковий зв`язок із діяннями позивача та інших співробітників патрульної поліції, вчинених ними під час затримання гр. ОСОБА_2 .

Відтак суд приходить до висновку, що позивача було правомірно притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

Щодо правомірності застосування до позивача такого виду стягнення як звільнення із служби в поліції суд приходить до таких висновків.

Суд зазначає, що за правилами ч.3 ст.13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

У силу ч. 3 ст. 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби. Таким чином, усі юридичні фактори, котрі мають юридичне значення для вирішення питання про дисциплінарне покарання поліцейського повинні бути викладені дисциплінарною комісією у висновку службового розслідування.

Як зазначено судом вище, відповідно до статті 26 Дисциплінарного статуту у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених розділом V Статуту.

Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 29 Дисциплінарного статуту у разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції.

Дисциплінарне стягнення у виді пониження у спеціальному званні на один ступінь не застосовується до поліцейських, які мають первинне спеціальне звання рядовий поліції.

У разі притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського, який має дисциплінарне стягнення у виді пониження у спеціальному званні на один ступінь і вчинив новий дисциплінарний проступок, до нього знову може бути застосовано дисциплінарне стягнення у виді пониження у спеціальному званні на один ступінь.

Суд зауважує, що поняття службова дисципліна містить в собі не лише обов`язок особи належним чином виконувати свої службові обов`язки, а і обов`язок дотримуватися положень чинного законодавства України та Присяги працівника поліції.

В основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушення Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Таким чином, застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10.09.2019 у справі № 815/2527/15, від 13.08.2020 у справі № 817/3305/15, від 24.11.2020 у справі №2140/1341/18, від 21.09.2018 у справі №824/227/17-а.

Суд враховує той факт, що позивач раніше неодноразово притягалась до дисциплінарної відповідальності, а також характеристику ОСОБА_1 , з якої випливає, що позивач за місцем служби характеризується негативно. Проте, суд також бере до уваги той факт, що гр. ОСОБА_2 було затримано при вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та в подальшому постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 27 квітня 2022 року у справі № 466/1948/22 на нього було накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч гривень 00 коп.) та позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Окрім того, в матеріалах справи наявна заява гр. ОСОБА_2 про досягнення примирення із позивачем від 15.06.2022.

На основі усього вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що застосування такого виду стягнення як звільнення зі служби в поліції було непропорційним з огляду на обставини справи. Крім цього, суд враховує і наявність порушень при проведенні службового розслідування щодо вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із нормами частини другої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до положень статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Таким чином, позивач має бути поновлена на посаді інспектора взводу № 2 роти № 4 батальйону № 4 управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції

Вирішуючи питання щодо визначення дати, з якої позивача має бути поновлено на посаді, суд виходить з такого.

Згідно з частинами першою та п`ятою статті 241-1 КЗпП України строки виникнення і припинення трудових прав та обов`язків обчислюються роками, місяцями, тижнями і днями. Коли строки визначаються днями, то їх обчислюють з дня, наступного після того дня, з якого починається строк.

Відповідно до пункту 2.27 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за №110), днем звільнення вважається останній день роботи.

Отже, оскільки наказом начальника Департаменту патрульної поліції №914 о/с від 15.07.2022 позивача звільнено з посади 15.07.2022, то цей день є останнім робочим днем, тому поновлювати позивача на посаді слід з наступного дня після звільнення - з 16.07.2022.

Частиною третьою статті 235 КЗпП України визначено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Середній заробіток працівника відповідно до статті 27 Закону України Про оплату праці від 24 березня 1995 року №108/95-ВР визначається за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100 (далі - Порядок №100).

Згідно з підпунктом з пункту 1 розділу І Порядку №100 він підлягає застосуванню для розрахунку середньої заробітної плати і у випадку вимушеного прогулу.

Відповідно до абзаців першого, третього, четвертого пункту 2 розділу ІІ Порядку №100 обчислення середньої заробітної плати для оплати часу відпусток або для виплати компенсації за невикористані відпустки проводиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. У всіх інших випадках середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата. Якщо протягом останніх двох календарних місяців, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата, працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи.

За правилами пункту 5 розділу IV Порядку №100 нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Відповідно до пункту 8 розділу IV Порядку №100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні 2 календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, установленим із дотриманням вимог законодавства.

Пунктом 3 розділу ІІІ Порядку №100 визначено, що при обчисленні середньої заробітної плати враховуються всі суми нарахованої заробітної плати згідно із законодавством та умовами трудового договору, крім визначених у пункті 4 цього Порядку.

За правилами підпункту б абзацу першого пункту 4 розділу ІІІ Порядку №100 при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження згідно з чинним законодавством не враховуються: одноразові виплати (компенсація за невикористану відпустку, матеріальна допомога, допомога працівникам, які виходять на пенсію, вихідна допомога тощо).

Суд звертає увагу, що відповідно до правової позиції, наведеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 910/4518/16, за змістом приписів статей 94, 116, 117 КЗпП і статей 1, 2 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці» середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, спрямованим на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій), який нараховується у розмірі середнього заробітку та не входить до структури заробітної плати.

Крім цього, закріплені у статтях 116, 117 КЗпП України норми спрямовані на забезпечення належних фінансових умов для звільнених працівників, оскільки гарантують отримання ними, відповідно до законодавства, всіх виплат у день звільнення та, водночас, стимулюють роботодавців не порушувати свої зобов`язання в частині проведення повного розрахунку із працівником.

Час вимушеного прогулу позивача за період з 16.07.2022 (наступний день після звільнення) по 23.06.2023 (день ухвалення рішення у справі) становить 343 дні.

Згідно з відомостями про грошове забезпечення позивача, загальний заробіток позивача за травень і червень 2022 року з урахуванням усіх належних позивачу виплат склав 29 644,68 грн.

Відтак середньоденне грошове забезпечення становить 485,98 грн.

Отже, середній заробіток за час вимушеного прогулу становить 166 691,14 гривень (485,98 грн. х 343 дні).

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15 лютого 2019 року у справі №826/6583/14, суми, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника як середній заробіток за час вимушеного прогулу, обраховуються без віднімання сум податків та зборів. Податки і збори із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, присудженої за рішенням суду, підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення та, відповідно, відрахуванню із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу при виплаті працівнику, внаслідок чого виплачена працівнику на підставі судового рішення сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу зменшується на суму податків і зборів.

Отже, на користь позивача належить стягнути 166 691,14 гривень, з яких відповідач відрахує загальнообов`язкові податки та збори.

Суд також звертає увагу, що виплата середнього заробітку проводиться за весь час вимушеного прогулу. Законом не передбачено будь-яких підстав для зменшення його розміру за певних обставин.

Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 25.05.2016 у справі №6-511цс16 та Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20.06.2018 у справі №826/808/16 не знайшла підстав для відступлення від цього правового висновку. У постанові Верховного Суду 18.03.2021 у справі №825/3399/14 також підтримано цей висновок.

Відповідно до пунктів 2, 3 частини першої статті 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

З урахуванням цих положень рішення підлягає негайному виконанню в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць, що становить 14 579,40 гривень.

Згідно з вимогами ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до частини першої ст. 245 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про задоволення позову повністю.

Судові витрати не розподіляються з огляду на те, що позивач звільнена від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 139, 242-246, 250, 257-262, пп. 15.5 п.15 розділу Перехідних положень КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції від 08.07.2022 № 396 «Про застосування до працівників управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції дисциплінарних стягнень», в частині накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення в вигляді звільнення зі служби в поліції.

Визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції від 15.07.2022 № 914 о/с По особовому складу (по управлінню патрульної поліції у Львівській області) в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції.

Поновити з 16.07.2022 ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 ) на посаді інспектора взводу № 2 роти № 4 батальйону № 4 управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3 ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 166 691 (сто шістдесят шість тисяч шістсот дев`ятсот одна) грн 14 коп. з проведенням необхідних відрахувань відповідно до чинного законодавства..

Рішення суду в частині поновлення на посаді ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 ) та стягнення середнього заробітку за один місяць в сумі 14 579 (чотирнадцять тисяч п`ятсот сімдесят дев`ять) гривень 40 копійок з проведенням необхідних відрахувань відповідно до чинного законодавства допустити до негайного виконання.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду із врахуванням п.п.15.5 п.15 розділу VII Перехідні положення КАС України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Чаплик І.Д.