Справа № 380/12792/23
Суддя: Лунь Зоряна Іванівна
Дата ухвалення: 2023-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення заяви без розгляду

22 червня 2023 року справа № 380/12792/23

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Лунь З.І. розглянув у письмовому провадженні заяву представника ОСОБА_1 , Самарець Аліни Миколаївни про відвід судді в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військової частини НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військової частини НОМЕР_1 ) (місцезнаходження: АДРЕСА_2 , ), в якому просить суд:

-визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, встановленої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за прийняття безпосередньої участі у бойових діях або заходах за період з 08.04.2022 по 07.05.2022 в розрахунку до 100 000,00 грн. на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах;

-зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди, встановленої п. 1 постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за прийняття безпосередньої участі у бойових діях або заходах за період з 08.04.2022 по 07.05.2022 в розрахунку до 100 000, 00 грн. на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, з врахуванням проведених виплат за цей період, з компенсацією втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення за період 01.07.2022 по день фактичної виплати, відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001р. № 159;

-визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо невиплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за червень 2022 р. у сумі 52 944, 94 грн. ( в т.ч. додаткову винагороду у сумі 30000,00грн.);

-зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за червень 2022 р. у сумі 52 944, 94 грн. ( в т.ч. додаткову винагороду у сумі 30000,00грн.). з компенсацією втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення за період 01.07.2022 по день фактичної виплати, відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159.

Ухвалою від 12.06.2023 вказану позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу десятиденний строк для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині ухвали, з дати отримання копії, а саме, для надання заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду та вказати обставини, які можуть бути враховані судом, як поважні, для поновлення пропущеного строку із наданням відповідних доказів; для зазначення усіх даних представника позивача у відповідності до п.2 ч.5, ч.6 ст.160 КАС України.

20.06.2023 представниця ОСОБА_1 , адвокат Самарець Аліна Миколаївна, через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» подала заяву про відвід судді. Вказана заява обґрунтована тим що, вона за погодженням з позивачем вважає, що є обставини, які викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності судді Лунь З.І., а тому є підстави для відводу від розгляду даної справи на підставі п.4 ч.1 ст. 36 КАС України. Вважає, що хоча вимоги судді Лунь З.І. в ухвалі від 12.06.2023 відповідають вимогам ст.ст.160 та 161 КАС України, проте є надмірним формалізмом, так як судом не взято до уваги, що представником позивача у вказаній справі є адвокат, повноваження якого підтверджуються свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю, відомості щодо якого зазначені в позовній заяві, та ордер.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 КАС України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 39 КАС України, відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу. Суд ухвалою, без виходу до нарадчої кімнати, залишає заяву про відвід, яка повторно подана з тих самих підстав, без розгляду.

При цьому, ч.1 ст. 40 КАС України визначено, що питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Таким чином, КАС України чітко визначає, що питання відводу судді у справі може заявлятися учасниками такої справи лише протягом 10 днів після відкриття провадження у справі, а питання самовідводу судді у справі як до, так і після відкриття провадження у справі. Тобто до відкриття провадження у справі може бути заявлено лише самовідвід суддею.

Суд зазначає, що провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військової частини НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії не відкрито станом на день звернення представниці позивача до суду із заявою про відвід.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 КАС України, питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Як зазначалося судом раніше, заява про відвід головуючої судді Лунь З.І. подана представником позивача до відкриття провадження, що свідчить про порушення порядку звернення до суду із такою заявою.

Проте, статтями 36-41 КАС України не врегульовано процесуальні питання, пов`язані з розглядом заяв про відвід судді, поданих до відкриття провадження у справі.

Згідно з ч. 6 ст. 7 КАС України, у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.

Проаналізувавши положення КАС України, суд дійшов висновку, що у даному випадку слід застосувати за аналогією закону ч. 2 ст. 167 КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КАС України, якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.

Крім того, суд звертає увагу на те, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал (ч. 2 ст. 241 КАС України).

Процесуальні рішення судді, їх зміст та форма, не можуть бути підставою для відводу судді. Незгода з рішеннями судді має здійснюватись у порядку, передбаченому чинним процесуальним законодавством України, яким передбачено процедуру оскарження будь-яких процесуальних рішень судді окремо або разом з кінцевим процесуальним рішенням по адміністративному провадженню з наведенням мотивів такої незгоди, а заперечення на ухвалу суду, що не підлягає оскарженню, можна включити до апеляційної скарги на рішення суду за наслідками розгляду справи.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, в ухвалах від 10 травня 2018 року (справа №800/592/17) та від 1 жовтня 2018 року (справа №9901/673/18).

В ухвалі від 18 грудня 2018 року у справі №910/2968/18 Верховний Суд визнав відвід завідомо безпідставним, а його заявлення зловживанням процесуальними правами, оскільки вказаний відвід по суті «є висловленням незгоди з процесуальним рішенням Верховного Суду після того, як суд мотивував таке рішення».

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 «Про незалежність судової влади» від 13 червня 2007 року, процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Європейською Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод (ратифікована Верховною Радою України 17 липня 1997 (далі - Конвенція) передбачено, що кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом упродовж розумного строку, встановленого законом (п. 1 ст. 6).

У низці рішень Європейський суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) Суд намагається більш широко підходити до вирішення питання щодо впливу «досудової» діяльності судді на рівень безсторонності суду.

Так, у справі «Нортіер проти Нідерландів» ЄСПЛ зауважив, що «один лише факт про те, що суддя приймав рішення на досудовому етапі не можна вважати підставою для сумнівів щодо його безсторонності; основне значення у справі мають обсяг і характер цих рішень».

Європейський суд з прав людини і у рішенні Суду від 10 грудня 2009 в справі «Мироненко і Мартенко проти України» констатував порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод. Цим рішенням Європейським судом визнано порушення принципу безсторонності суду. Так, у п. 66, 69 і 70 цього рішення вказано, що згідно з усталеною практикою Суду наявність безсторонності має визначатися для цілей п. 1 ст. б Конвенції за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім.

ЄСПЛ у своїй практиці виділяє наступні критерії оцінки неупередженості: 1) суб`єктивний - беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі; 2) об`єктивний - визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Отже, недоліки які зазначені в ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху, не можуть бути підставою для відводу судді. Заява містить лише доводи, що стосуються незгоди з прийняттями суддею рішенням, що є виключно припущенням про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, не підтверджених жодними належними і допустимими доказами, а процедура висловлення такої незгоди та оскарження таких судових рішень чітко регламентована законодавством та не може бути підставою для відводу судді.

З огляду на викладене, заяву необхідно повернути заявнику без розгляду.

Керуючись статтями 167, 241, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

заяву представниці ОСОБА_1 , адвоката Самарець Аліни Миколаївни, про відвід судді в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військової частини НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії - повернути без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та окремо не оскаржується. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Лунь З.І.