Справа № 400/5825/23
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2023-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2023 р. № 400/5825/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Птичкіної В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю секретаря судового засідання Тяннікової А.С., представника позивача Іноземцева Є.С., представника відповідача Косяк Н.В. за правилами позовного провадження в окремих категоріях адміністративних справ з особливостями, передбаченими статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративну справу

за позовом:Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Миколаївгаз", вул. Погранична, 159, м. Миколаїв, 54003,
до відповідача:Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Хорішка Олександра Олександровича, вул. Дегтярівська, 25А, корп. 1 оф., м.Київ, 04119,
про:визнання протиправним та скасування пункту 4 постанови від 05.05.2023,
ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» (далі Товариство або позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом, що містив вимоги:

визнати протиправним та скасувати пункт 4 постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Хорішка Олександра Олександровича (далі Виконавець або відповідач) від 05.05.2023 про стягнення з боржника виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця у розмірі 43 514 645,03 грн з примусового виконання наказу господарського суду Миколаївської області № 915/1786/18 від 18.04.2023 в межах виконавчого провадження № 71741225.

На обґрунтування позовних вимог Товариство вказало, що грошові кошти (322 770 699,61 грн основного боргу, 67 734 406,65 грн пені, 11 573 344,77 грн три проценти річних, 33 067 999,28 грн інфляційних втрат), що мають бути стягнуті з позивача на користь Акціонерного товариства «Укртрансгаз» на підставі вказаного виконавчого документа, є заборгованістю, яка підлягає врегулюванню відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу». Виконавчий збір за виконавчими документами про стягнення такої заборгованості не стягується, про що зазначено у пункті 6 частини п`ятої статті 27 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі Закон № 1404). Оскільки частиною третьою статті 45 Закону № 1404 встановлено, що основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору, позивач вважає, що відповідач не має законних підстав для стягнення основної винагороди, тому просить визнати протиправним та скасувати пункт 4 постанови відповідача про відкриття виконавчого провадження № 71741225, яким Виконавець постановив «стягнути з боржника виконавчий збір/основну винагороду приватного виконавця у розмірі 43514645.03 гривня (UAH)» - 10 відсотків суми, що підлягає стягненню.

Ухвалою від 07.06.2023 суд відкрив провадження у справі, призначив судове засідання на 15 год 13.06.2023, установив відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву та доказів на його підтвердження до 13 год 13.06.2023.

13.06.2023 на електронну адресу суду надійшли заяви представника відповідача:

- про продовження процесуального строку для подання відзиву (час 12:55);

- про залучення у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, стягувача у виконавчому провадженні Акціонерного товариства «Укртрансгаз» (час 12:58);

- про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції (час 13:01).

Заяву представника відповідача про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції суд задовольнив до судового засідання.

В судовому засіданні, що відбулося 13.06.2023, суд за участі представників сторін розглянув заяви представника відповідача та за результатами розгляду задовольнив заяву про продовження процесуального строку та відмовив у задоволенні заяви про залучення третьої особи.

Ухвалою від 13.06.2023 суд продовжив відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву до 16.06.2023 включно та відклав розгляд справи на 20.06.2023. Вирішуючи питання продовження процесуального строку, суд врахував вимогу щодо строку розгляду адміністративної справи (частина четверта статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України) та особливості подання заяв по суті справи (стаття 269 Кодексу адміністративного судочинства України).

19.06.2023 о 20:42 на електронну адресу суду надійшло клопотання представника відповідача про приєднання до матеріалів справ доказів матеріалів виконавчого провадження № 71741225.

Відповідно до частини третьої статті 79 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідач повинен подати суду докази разом із поданням відзиву.

Продовжений судом процесуальний строк для подання відзиву закінчився 16.06.2023.

У частині восьмій статті 79 Кодексу адміністративного судочинства України вказано, що докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Обґрунтування неможливості подання доказів у встановлений судом строк заява представника відповідача не містить.

19.06.2023 о 20:42 на електронну адресу суду надійшов відзив на позовну заяву.

Відповідно до частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Поважні причини ненадання відзиву у встановлений судом строк представник відповідача не повідомила.

В судовому засіданні представник позивача вимоги адміністративного позову підтримав з підстав, що наведені у позові, представник відповідача просила у задоволенні позову відмовити. За твердженнями представника відповідача, наявність у тексті постанови про відкриття виконавчого провадження пункту 4 обумовлена пунктом 8 розділу ІІІ «Інструкції з організації примусового виконання рішень», затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (далі Інструкція). Стягнення (ані сум за виконавчим документом, ані суми основної винагороди) не здійснюється в силу пункту 4 частини першої статті 35 Закону № 1404. Представник відповідача вказала, що спірний пункт постанови про відкриття виконавчого провадження не порушує права (законні інтереси) позивача, тому не може бути визнаний протиправним. Крім того, на думку представника відповідача, суд не наділений повноваженнями на скасування рішень виконавців.

Як встановлено судом на підставі позову і доданих до нього доказів, у позивача існує заборгованість перед АТ «Укртрансгаз», сума якої вказана у постанові Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.03.2023 у справі № 915/1786/18 (далі Постанова суду) та у виконавчому документі наказі господарського суду Миколаївської області від 18.04.2023.

Позивач вказав, що ця заборгованість є «заборгованістю операторів газорозподільних систем, у тому числі підтвердженою судовими рішеннями, які набрали законної сили, за договорами про надання послуг з транспортування природного газу перед особою, що здійснювала функції оператора газотранспортної системи до 31.12.2019 включно, не сплаченою станом на розрахункову дату», тому підлягає врегулюванню відповідно до норм Закону України від 14.07.2021 № 1639-IX «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу».

Ця обставина встановлена Постановою суду (стор. 20-21, 35-36) та визнається відповідачем.

05.05.2023 Виконавець виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № 71741225 з виконання наказу господарського суду Миколаївської області № 915/1786 від 18.04.2023. У пункті 4 цієї постанови вказано: «стягнути з боржника виконавчий збір/основну винагороду приватного виконавця у розмірі 43514645.03 гривня (UAH)».

Пунктом 15 частини першої статті 34 Закону № 1404 встановлено, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі, якщо сума, що стягується, підлягає врегулюванню відповідно до процедур, передбачених Законом України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу», за умови перебування боржника в реєстрі підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу.

Постановою від 10.11.2022 № 1414 Національна комісія, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, включила Товариство до Реєстру підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу.

З урахуванням цього Виконавець 05.05.2023 виніс постанову про зупинення вчинення виконавчих дій на стадії відкриття виконавчого провадження до виключення боржника з реєстру підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу.

У пункті 6 частини п`ятої статті 27 Закону № 1404 вказано, що виконавчий збір не стягується за виконавчими документами про стягнення заборгованості, яка підлягає врегулюванню, у тому числі, відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу».

Позивач звернувся до суду, оскільки пункт 4 постанови про відкриття виконавчого провадження суперечить пункту 6 частини п`ятої статті 27 Закону № 1404.

При прийнятті рішення суд виходив з такого.

Згідно з частиною першою статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

У частині першій статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України вказано, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Товариство, не погодившись з рішенням Виконавця, звернулося до суду з позовною заявою, як це й передбачено статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України, а формулювання позовних вимог відповідає пункту 2 частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України.

Пунктом 2 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

За такого, суд відхилив доводи відповідача про те, що позовні вимоги у будь-якому випадку не підлягають задоволенню у зв`язку з їх неналежним викладенням, а також у зв`язку з відсутністю у суду права визнати протиправним та скасувати окреме положення індивідуального акта.

Згідно з пунктом 9 розділу ІІІ Інструкції, основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору.

В абзацах першому четвертому пункту 8 розділу ІІІ Інструкції вказано, що стягнення виконавчого збору здійснюється у порядку, визначеному статтею 27 Закону.

Про стягнення з боржника виконавчого збору та його розмір державний виконавець зазначає у постанові про відкриття виконавчого провадження.

Виконавчий збір стягується з боржника на підставі постанови про стягнення виконавчого збору, у якій зазначаються розмір та порядок стягнення нарахованого виконавчого збору.

Постанову про стягнення виконавчого збору державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) та не пізніше наступного робочого дня після її винесення надсилає сторонам виконавчого провадження.

На підставі цих норм відповідач стверджує, що він був зобов`язаний у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначити про стягнення з боржника основної винагороди.

Суд з твердженнями відповідача не погодився.

По-перше, пункт 8 розділу ІІІ Інструкції вимагає зазначення державним виконавцем у постанові про відкриття виконавчого провадження інформації саме про стягнення з боржника виконавчого збору. Підстави для аналогії (пункт 9 розділу ІІІ Інструкції) в даному випадку відсутні, оскільки вимоги до змісту постанови про відкриття виконавчого провадження не є складовою порядку стягнення виконавчого збору.

По-друге, в абзаці другому частини п`ятої статті 26 Закону № 1404 вказано, що у постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону. В даному випадку примусове виконання не передбачає справляння виконавчого збору, оскільки пунктом 5 частини п`ятої статті 27 Закону № 1404 встановлено, що виконавчий збір не стягується у разі виконання рішення приватним виконавцем.

Ані Законом № 1404, ані Законом України від 02.06.2016 № 1403-VIII «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (далі Закон № 1403), ані Інструкцією не передбачено, що у постанові про відкриття виконавчого провадження приватний виконавець зазначає про стягнення з боржника основної винагороди.

У частині сьомій статті 31 Закону № 1403 вказано, що приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Відповідач повідомив, що постанова про стягнення основної винагороди не виносилася.

З урахуванням викладеного суд встановив, що пункт 4 постанови Виконавця від 05.05.2023 про відкриття виконавчого провадження № 71741225 не порушує права (законні інтереси) Товариства, необхідності у судовому захисті прав (законних інтересів) немає, тому підстави для задоволення позову відсутні. Сам по собі факт зазначення у постанові про відкриття виконавчого провадження інформації про стягнення основної винагороди (при тому, що така інформація не має зазначатися у постанові приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження, а таке стягнення не здійснюється в силу пункту 6 частини п`ятої статті 27 Закону № 1404), за відсутності постанови Виконавця про стягнення основної винагороди, не тягне будь-яких негативних наслідків для позивача.

Судові витрати (сплачена позивачем сума судового збору), відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, покладаються на позивача.

Керуючись статтями 2, 19, 139, 241 - 246, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Хорішка Олександра Олександровича відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається учасниками справи безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Птичкіна