Справа № 420/8321/23
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2023-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/8321/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бездрабка О.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася з позовною заявою до Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області (далі - відповідач), в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області від 09.02.2023 № 277792 про скасування дозволу на імміграцію в Україну та посвідки на постійне проживання в Україні, серія ОД номер 266/07, виданої 17 квітня 2007 року громадянці Азербайджанської республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- зобов`язати Управління Державної міграційної служби України в Одеській області вирішити питання щодо оформлення та видачі громадянці Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народження нової посвідки на постійне проживання в Україні в порядку обміну у зв`язку із досягненням 45-річного віку.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 17.04.2007 р. отримала посвідку на постійне проживання в Україні серія НОМЕР_1 терміном дії безстроково й з того часу постійно проживала на території України. У зв`язку із досягненням 45-го віку звернулася до відповідача із заявою про обмін посвідки на постійне проживання в Україні, однак рішенням від 09.02.2023 р. № 277792 відповідач скасував дозвіл на імміграцію в України, виданий позивачу 17.04.2007 р. як громадянці Азербайджанської Республіки на підставі пункту 1 частини 1 статті 12 Закону України "Про імміграцію". Вважає, що оскаржуване рішення прийняте відповідачем за відсутності визначення законодавчих підстав, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, без дотримання принципу розсудливості та принципу пропорційності, з порушенням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Ухвалою від 19.04.2023 р. відкрито спрощене провадження в адміністративній справі, надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк для подання до суду відзиву на позовну заяву.

04.05.2023 р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого просить відмовити в задоволенні позову. Вказує на те, що 16.08.2022 р. до ГУ ДМС в Одеській області з заявою про обмін посвідки на постійне проживання у зв1язку з досягненням 45-річного віку звернулася громадянка Азербайджану ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час проведеної перевірки встановлено, що в матеріалах особової справи позивача відсутній документ, який підтверджує реєстрацію шлюбу з іммігрантом - громадянином російської федерації ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відповідно до письмових пояснень від 26.09.2022 р. позивач зазначила, що перебуває у цивільному шлюбі з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який є громадянином України, та має трьох дітей громадян України. Документи, які б підтверджували державну реєстрацію шлюбу між позивачем та ОСОБА_3 , відсутні. Таким чином, на момент звернення із заявою про надання дозволу на імміграцію в Україну та на момент отримання дозволу на імміграцію громадянка ОСОБА_4 не мала підстав для його отримання на підставі пункту 6 частини 2 статті 4 Закону України "Про імміграцію", тому ГУ ДМС в Одеській області 09.02.2023 р. затверджено висновок про скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянці Азербайджану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі якого 09.02.2023 р. прийнято рішення про скасування дозволу на імміграцію в Україну № 277792. Вважає, що ГУ ДМС в Одеській області всебічно проаналізовано матеріали особової справи і прийнято обґрунтоване рішення про скасування дозволу на імміграцію в Україну № 277792 від 09.02.2023 р. та посвідки на постійне проживання серії НОМЕР_1 , виданої 17.04.2007 р. громадянці Азербайджанської Республіки ОСОБА_1

18.05.2023 р. від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій вказує, що ОСОБА_1 отримала посвідку на постійне проживання в Україні у 2007 році терміном дії безстроково, а при подачі документів позивачем не було допущено жодних порушень або подано свідомо неправдивих відомостей, документи не містили недостовірних даних та не були підробленими, відповідач підтвердив правильність надання необхідних документів, не встановив в ході перевірки наданих нею документів доказів порушення закону. Таким чином, відповідач, при прийнятті рішення про надання ОСОБА_1 дозволу на імміграцію в Україні та видачі посвідки на постійне місце проживання в Україні, не знайшов підстав для відмови у наданні дозволу на імміграцію визначених у цьому Законі, у зв`язку з чим видав посвідку на постійне місце проживання в Україні, що підтверджується дозволом на імміграцію в Україну від 17.04.2007 р.

Статтею 258 КАС України передбачено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Оскільки від сторін не надходило заяв про розгляд справи в судовому засіданні, суд розглядає справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 27.10.2006 р. громадянка ОСОБА_6 звернулася із заявою про надання дозволу на імміграцію в Україну на підставі пункту 6 частини 2 статті 4 Закону України "Про імміграцію" як особа, яка є дружиною іммігранта громадянина російської федерації ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням ВГІРФО УМВС України в Одеській області від 14.12.2006 р. № 277792 позивач отримала дозвіл на імміграцію в Україну на підставі п.6 ч.2 ст.4 Закону України "Про імміграцію", на виконання якого, 17.04.2007 р. громадянці Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видано посвідку на постійне проживання серії НОМЕР_1 .

У зв`язку з досягненням 45-річного віку, 16.08.2022 р. позивач звернулася до ГУ ДМС в Одеській області з заявою про обмін посвідки на постійне проживання.

На виконання вимог Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 р. № 321 (далі - Постанова № 321) Головним управлінням Державної міграційної служби в Одеській області проведено перевірку матеріалів справи щодо оформлення дозволу на імміграцію та документування посвідкою на проживання позивача, за результатом якої 09.02.2023 р. затверджено висновок про скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянці Азербайджану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі якого 09.02.2023 р. прийнято рішення про скасування дозволу на імміграцію в Україну № 277792.

Рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області від 09.02.2023 р. № 277792 "Про скасування дозволу на імміграцію в Україну" на підставі пункту 1 частини 1 статті 12 Закону України "Про імміграцію" скасовані дозволи на імміграцію в Україну, видані громадянці Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та її неповнолітнім дітям: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6

Посвідка на постійне проживання серії НОМЕР_1 видана 17.04.2007 р. скасована на підставі вимог підпункту 1 пункту 64 Порядку № 321.

Вважаючи вказані рішення відповідача протиправними, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступних приписів законодавства.

Частиною 2 статті 19 Конституції України установлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України визначає Закон України від 22.09.2011 р. № 3773-VI "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" (далі - Закон № 3773-VI, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ст.1 Закону № 3773-VI іноземець - особа, яка не перебуває у громадянстві України і є громадянином (підданим) іншої держави або держав.

Посвідка на постійне проживання - документ, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує право на постійне проживання в Україні.

Згідно із ч.1 ст.4 Закону № 3773-VI іноземці та особи без громадянства можуть відповідно до Закону України "Про імміграцію" іммігрувати в Україну на постійне проживання.

Іноземці та особи без громадянства, зазначені у частинах першій та сімнадцятій статті 4 цього Закону, отримують посвідку на постійне проживання (ч.1 ст.5 Закону № 3773-VI).

За приписами ст.11 Закону України від 07.06.2001 р. № 2491-III "Про імміграцію" (далі - Закон № 2491-III) після прибуття іммігранта в Україну він повинен звернутися протягом п`яти робочих днів до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері імміграції, із заявою про видачу йому посвідки на постійне проживання. До заяви мають додаватися копія паспортного документа заявника із проставленою в ньому довгостроковою візою та копія рішення про надання дозволу на імміграцію.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері імміграції, протягом тижня з дня прийняття заяви видає іммігранту посвідку на постійне проживання.

Особі, яка перебуває на законних підставах в Україні і отримала дозвіл на імміграцію, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері імміграції, видає посвідку на постійне проживання протягом тижня з дня подання нею відповідної заяви.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону № 2491-III Кабінет Міністрів України затверджує зразок посвідки на постійне проживання, правила та порядок її оформлення і видачі.

Частиною 1 статті 1 Закону № 2491-III встановлено, що дозвіл на імміграцію може бути скасовано, якщо з`ясується, що його надано на підставі свідомо неправдивих відомостей, підроблених документів чи документів, що втратили чинність.

Механізм оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання врегульований Порядком оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 р. № 321 (далі - Порядок № 321), який прийнятий відповідно до ч.2 ст.15 Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус", ч.18 ст.5 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" та п.3 ст.5 Закону України "Про імміграцію".

Згідно з п.2 Порядку № 321 запроваджено з 01.06.2018 р. із застосуванням засобів Єдиного державного демографічного реєстру оформлення і видачу посвідки на постійне проживання, зразок бланка якої затверджено цією постановою, іноземцям та особам без громадянства відповідно до Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання, затвердженого цією постановою. Установлено, що: до завершення роботи із забезпечення в повному обсязі територіальних органів і територіальних підрозділів Державної міграційної служби України матеріально-технічними ресурсами, необхідними для оформлення і видачі посвідки на постійне проживання, зразок бланка якої затверджено цією постановою, посвідка на постійне проживання може оформлятися з використанням бланка посвідки на постійне проживання у формі книжечки; посвідка на постійне проживання, що не містить безконтактного електронного носія, оформлена та видана на підставі документів, поданих до 01.06.2018 р., є чинною протягом строку, на який її було видано.

Пунктами 1, 2 Порядку № 321 визначено, що посвідка на постійне проживання є документом, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує право на постійне проживання в Україні. Посвідка виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій.

Відповідно до п.3 Порядку № 321 посвідка оформляється іноземцям або особам без громадянства, які мають дозвіл на імміграцію в Україну або до прийняття рішення про припинення громадянства України постійно проживали на території України і після прийняття такого рішення залишилися постійно проживати на її території.

Згідно із п.7 Порядку № 321 обмін посвідки здійснюється у разі: 1) зміни інформації, внесеної до посвідки; 2) виявлення помилки в інформації, внесеній до посвідки; 3) закінчення строку дії посвідки; 4) непридатності посвідки для подальшого використання; 5) досягнення іноземцем або особою без громадянства 25- або 45-річного віку (у разі, коли іноземець або особа без громадянства документовані посвідкою, що не містить безконтактного електронного носія).

Оформлення посвідки (у тому числі замість втраченої або викраденої), її обмін здійснюється територіальними органами/територіальними підрозділами ДМС через Головний обчислювальний центр Єдиного державного демографічного реєстру у взаємодії з Державним центром персоналізації документів державного підприємства "Поліграфічний комбінат "Україна" по виготовленню цінних паперів. Для внесення інформації до Реєстру формується заява-анкета, зразок якої затверджується МВС (п.п.9, 12 Порядку № 321).

За змістом п.п.16, 17 і 19 Порядку № 321 документи для оформлення посвідки (у тому числі замість втраченої або викраденої), її обміну подаються до державного підприємства, що належить до сфери управління Державної міграційної служби України, центру надання адміністративних послуг (далі - уповноважений суб`єкт), територіальних органів/територіальних підрозділів Державної міграційної служби України, за місцем проживання іноземця або особи без громадянства. Документи для оформлення посвідки подаються не пізніше ніж за 15 робочих днів до закінчення встановленого строку перебування/проживання в Україні. У разі закінчення строку дії посвідки документи для її обміну можуть бути подані не пізніше ніж за 15 робочих днів до дати закінчення строку її дії. У такому випадку посвідка, що підлягає обміну, після прийому документів повертається іноземцю або особі без громадянства та здається ними під час отримання нової посвідки.

Відповідно до п.п.40, 41 Порядку № 321 для оформлення у зв`язку із втратою або викраденням посвідки, її обміну іноземець або особа без громадянства подають такі документи: 1) посвідку, що підлягає обміну (крім випадків втрати та викрадення); 2) паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства; 3) переклад на українську мову сторінки паспортного документа іноземця або документа, що посвідчує особу без громадянства, з особистими даними, засвідчений у встановленому законодавством порядку; 4) документи, що підтверджують обставини, у зв`язку з якими посвідка підлягає обміну (крім випадків, передбачених підпунктами 3-5 пункту 7 цього Порядку); 5) документ, що посвідчує особу законного представника, та документ, що підтверджує повноваження особи як законного представника, у разі подання документів законним представником; 6) документ, що підтверджує сплату адміністративного збору, або документ про звільнення від його сплати.

Іноземець або особа без громадянства під час подання документів пред`являють працівникові територіального органу/територіального підрозділу Державної міграційної служби України, уповноваженого суб`єкта оригінали документів, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-6 цього пункту.

До заяви-анкети додаються оригінали документа, зазначеного у підпункті 3 цього пункту, і документа, що підтверджує сплату адміністративного збору, та копії документів, зазначених у підпунктах 1, 2, 4 і 5 цього пункту, та документа про звільнення від сплати адміністративного збору, засвідчені працівником територіального органу/територіального підрозділу Державної міграційної служби України, уповноваженого суб`єкта шляхом проставлення відмітки "Згідно з оригіналом" та підпису із зазначенням його посади, прізвища, ініціалів та дати.

Оригінали документів, зазначених у підпунктах 1, 2, 4 і 5 цього пункту, та документа про звільнення від сплати адміністративного збору повертаються іноземцеві або особі без громадянства.

У разі коли обмін посвідки здійснюється у зв`язку із закінченням строку її дії, додатково подаються документи, зазначені у п.п.4 п. 32, п. 33 і 34 цього Порядку.

Пунктами 22, 24 Порядку № 321 передбачено, що у разі відповідності поданих документів вимогам цього Порядку працівник територіального органу/територіального підрозділу Державної міграційної служби України, уповноваженого суб`єкта з використанням електронного цифрового підпису та із застосуванням засобів Реєстру формує заяву-анкету (в тому числі здійснює отримання біометричних даних, параметрів). Реєстрація заяви-анкети здійснюється із застосуванням засобів Реєстру під час її формування. Після перевірки заяви-анкети іноземець або особа без громадянства власним підписом підтверджують правильність внесених до заяви-анкети відомостей про особу.

Після перевірки іноземцем або особою без громадянства правильності внесених до заяви-анкети відомостей про особу заява-анкета перевіряється та підписується (із зазначенням дати, прізвища та ініціалів) працівником територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта, який прийняв документи та сформував заяву-анкету. Працівник територіального органу/територіального підрозділу Державної міграційної служби України, уповноваженого суб`єкта сканує із застосуванням засобів Реєстру документи до заяви-анкети, які подаються іноземцем або особою без громадянства. Прийняті уповноваженим суб`єктом заява-анкета та скановані документи (у тому числі отримані біометричні дані, параметри) із застосуванням засобів Реєстру автоматично розподіляються та надсилаються до територіального органу/територіального підрозділу Державної міграційної служби України, який обслуговує відповідного уповноваженого суб`єкта, що здійснив прийняття документів від іноземця або особи без громадянства (п.п.25-27 Порядку № 321).

Системний аналіз наведених вище правових норм свідчить, що для обміну посвідки на постійне проживання в Україні у зв`язку з непридатністю посвідки для подальшого використання, іноземець або особа без громадянства звертається до територіальних органів/територіальних підрозділів Державної міграційної служби України за місцем проживання з необхідним пакетом документів. При цьому, документи подаються особисто іноземцем або особою без громадянства, оскільки після перевірки заяви-анкети іноземець або особа без громадянства власним підписом підтверджують правильність внесених до заяви-анкети відомостей про особу. Крім того, передбачено, що до заяви-анкети додаються оригінали відповідних документів, які після сканування повертаються особі, яка звернулась із заявою про видачу посвідки.

Судом встановлено, що 16.08.2022 р. ОСОБА_1 звернулася до ГУ ДМС України в Одеській області із заявою-анкетою про обмін посвідки на постійне проживання безстрокової дії серії НОМЕР_1 , у зв`язку із досягненням нею 45-го віку, що не заперечується відповідачем.

Пунктом 42 Порядку № 321 передбачено, що працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС, на якого згідно з його службовими обов`язками покладаються функції з оформлення посвідки, вчиняє дії, передбачені пунктами 36 і 37 цього Порядку, і приймає до розгляду заяву-анкету та додані до неї документи.

Водночас, відповідно до п.п.36, 37 Порядку № 321 після прийняття до розгляду заяви-анкети та доданих до неї документів працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС здійснює заходи з ідентифікації особи, на ім`я якої оформляється посвідка, та перевірку поданих нею документів.

Ідентифікація особи здійснюється на підставі даних, отриманих з баз даних Реєстру, та відомчої інформаційної системи ДМС.

Перевірка законності перебування іноземця або особи без громадянства на території України здійснюється з використанням засобів інтегрованої міжвідомчої інформаційно-комунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон, "Аркан" або шляхом надсилання запитів до Адміністрації Держприкордонслужби, відповідь на які Адміністрація Держприкордонслужби надає протягом трьох робочих днів з дня надходження такого запиту.

Чинність дозволу на імміграцію, копія якого надана іноземцем або особою без громадянства, перевіряється шляхом вивчення матеріалів справи про надання такого дозволу.

Факт постійного проживання іноземця або особи без громадянства на території України до прийняття до громадянства України перевіряється шляхом вивчення матеріалів її справи про надання дозволу на імміграцію.

На виконання вказаних вимог відповідачем проведено перевірку матеріалів справи про надання дозволу на імміграцію ОСОБА_1 .

Під час проведеної перевірки встановлено, що в матеріалах особової справи позивача відсутній документ, який підтверджує реєстрацію шлюбу з іммігрантом - громадянином російської федерації ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

26.09.2022 р. позивачем з наведених обставин надано пояснення, з яких вбачаєтеся, що вона перебуває з ОСОБА_3 у цивільних шлюбних відносинах.

Суд вказує, що з наданих відповідачем матеріалів особової справи ОСОБА_1 вбачається, що ОСОБА_3 нині є громадянином України (паспорт громадянина України НОМЕР_2 , виданий 24.09.2019 р. органом 5114).

Крім того, їх спільні діти також є громадянами України:

- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , виданий Малиновським РВ у м.Одесі ГУ ДМС України в Одеській області 16.07.2015 р.;

- ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 - паспорт НОМЕР_4 , виданий 13.05.2019 р. органом 5114;

- ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 - паспорт НОМЕР_5 , виданий 13.07.2022 р. органом 5114

Як встановлено судом, рішенням Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області від 09.02.2023 р. № 277792 "Про скасування дозволу на імміграцію в Україну" на підставі пункту 1 частини 1 статті 12 Закону України "Про імміграцію" скасовані дозволи на імміграцію в Україну, видані громадянці Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та її неповнолітнім дітям: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Разом з тим, оскаржуване рішення міграційного органу не містить зазначення, які саме дані, отримані з баз даних Реєстру, картотек, не підтверджують надану іноземцем або особою без громадянства інформацію.

Суд зазначає, що при видачі ОСОБА_1 та її дітям ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , посвідок на постійне проживання була проведена перевірка законності залишення позивача на постійне проживання на території України, будь-яких підстав для відмови у наданні дозволу на імміграцію виявлено не було та визнано позивача таким, що має дозвіл на імміграцію, що мало наслідком надання посвідки на постійне проживання в Україні.

Однак, під час цієї перевірки, працівником органу міграційної служби не надано оцінку факту відсутності у матеріалах особової справи позивача свідоцтва про шлюб з ОСОБА_3 , в той час, як саме наявність факту шлюбних відносин з останнім стала причиною видачі дозволу на імміграцію в Україну та посвідки на постійне проживання в Україні, серія НОМЕР_6 , виданої 17.04.2007 р.

Тобто, з 2007 року, більш ніж 16 років, позивач та її діти користувалися посвідкою на постійне проживання в Україні, маючи обґрунтоване сподівання на належне виконання суб`єктом владних повноважень своїх повноважень під час оформлення посвідки на постійне проживання в Україні.

Крім того, суд під час розгляду справи враховує той факт, що троє дітей позивача та її цивільний чоловік отримали громадянство України та нині є повноправними громадянами України, що не заперечувалось відповідачем.

Із наданих позивачем документів слідує, що її діти здобули/здобувають загальну середню чи спеціальну освіту в Україні: син позивача ОСОБА_9 навчається у Морехідному коледжі технічного флоту Національного університету "Одеська морська академія" (студентський квиток серії НОМЕР_7 ); донька ОСОБА_7 у 2022 році атестувалася на знання знань та практичних навиків в атестаційній комісії при Одеському національному медичному університеті та їй присвоєно звання лікаря-спеціаліста за спеціальністю "Офтальмалогія" (сертифікат № 012174, виданий 30.06.2022 р.).

Тобто, сукупність перелічених обставин доводить існування сталих та міцних соціальних, родинних, фінансових зв`язків іноземця з Україною.

Суд звертає увагу на те, відповідачем не надано доказів того, що позивачем подано свідомо неправдиві відомості, документи, що містили недостовірні дані або підроблені, допущено порушення при подачі документів для отримання посвідки на постійне проживання в Україні.

Фактично відповідач, при наявності у позивача чинного дозволу на імміграцію, не здійснив обмін позивачу посвідки на постійне проживання у зв`язку з досягненням нею 45-го віку без наявності підстав для відмови у такому обміні посвідки, які передбачені Порядком № 321.

Вищевикладене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеною в постанові від 16.05.2018 р. у справі № 802/864/16-а.

Суд зазначає, що оскаржуване рішення прийняте, зокрема, на підставі пункту 1 частини першої статті 12 Закону № 2491-III, тобто за умови, якщо з`ясується, що дозвіл на імміграцію надано на підставі свідомо неправдивих відомостей, підроблених документів чи документів, що втратили чинність.

Вимогами ч.2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.73 КАС України).

Водночас, всупереч покладеного на відповідача обов`язку, останній не підтвердив належними та допустимими доказами наявності підстав для анулювання дозволу на імміграцію, визначених пунктом 1 частини першої статті 12 Закону №2491-III, а саме в чому полягають свідомо неправдиві відомості, підроблені документи чи які документи, на підставі яких видано дозвіл, втратили чинність.

Доказів надання позивачем при отриманні дозволу на імміграцію не повного пакету документів, передбачених законом, приховування даних щодо сімейного стану, відповідачем не надано. Також не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що за час перебування позивача на території України з`явилися обставини, які б слугували підставою для скасування дозволу на імміграцію, передбачені статтею 12 Закону України "Про імміграцію".

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 18.11.2019 р. у справі № 820/5953/16, від 26.06.2020 р. у справі № 820/1861/17, від 13.03.2018 р. у справі № 820/3610/17, від 25.09.2019 р. у справі № 813/119/16.

При цьому, навіть за обставини помилкового надання дозволу на імміграцію, що й встановлено під час розгляду вказаної справи, або зловживання посадових осіб суб`єкта владних повноважень, перекладати тягар вкрай негативних наслідків такої помилки або зловживання на позивача є неприпустимим.

За таких обставин рішення ГУ ДМС України в Одеській області від 09.02.2023 р. № 277792 про скасування дозволу на імміграцію в Україну та посвідки на постійне проживання в Україні, серія ОД номер 266/07, виданої 17 квітня 2007 року громадянці Республіки Азербайджан ОСОБА_1 , є протиправним та підлягає скасуванню, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, належним способом захисту прав позивача є зобов`язання ГУ ДМС в Одеській області здійснити громадянці Республіки Азербайджан ОСОБА_1 обмін посвідки на постійне проживання відповідно до заяви від 16.08.2022 р.

Приписами ч.1 ст.77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).

З огляду на викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки за результатами розгляду справи суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог лише у зв`язку з невірним способом поновлення порушених прав позивача, за який судовий збір не сплачується, то з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у сумі 1073,60 грн.

Керуючись ст.ст.9, 14, 73-78, 90, 139, 242-246, 250, 255, 262 КАС України, суд -

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_8 ) до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області (65014, м.Одеса, вул.Преображенська, буд.44, ) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області (65014, м.Одеса, вул.Преображенська, буд.44, ) від 09.02.2023 р. № 277792 про скасування дозволу на імміграцію в Україну та посвідки на постійне проживання в Україні, серія ОД номер 266/07, виданої 17.04.2007 р. громадянці Республіки Азербайджан ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_8 ).

Зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області (65014, м.Одеса, вул.Преображенська, буд.44, ) здійснити громадянці Республіки Азербайджан ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_8 ) обмін посвідки на постійне проживання відповідно до заяви від 16.08.2022 р.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області (65014, м.Одеса, вул.Преображенська, буд.44, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_8 ) судовий збір в сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.І. Бездрабко