Справа № 190/181/23
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2023-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 червня 2023 року м. Дніпросправа № 190/181/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Юрко І.В., Чабаненко С.В., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 12.04.2023 року в адміністративній справі №190/181/23 (суддя у 1 інстанції Кудрявцева Ю.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Національної Поліції України у Львівській області, Капрала поліції відділення поліції №1 (м.Борислав) Дрогобицького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області Роботецький Микола Ярославович про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду до Головного Управління Національної Поліції України у Львівській області, Капрала поліції відділення поліції №1 (м.Борислав) Дрогобицького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області Роботецький Микола Ярославович, в якому просив

скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАР №6442151 від 22.01.2023 року та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Позовні вимоги обґрунтовані відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях позивача, що свідчить про безпідставність прийняття оскаржуваної постанови.

Рішенням П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 12.04.2023 року у задоволені позову відмолено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та задовольнити позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що позивачем не порушувались правила ПДР та належних доказів щодо вчиненого адміністративного правопорушення немає. Зазначено, що зниження швидкості руху аж до зупинки транспортного засобу було зумовлено об`єктивною необхідністю переваги у русі іншому транспортному засобу, який перешкоджав подальшому руху позивачу.

Справа судом розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

З матеріалів справи слідує, що постановою серії ЕАР №6442151 від 22.01.2023 року, винесеною поліцейським Дрогобицького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області Роботецьким М.Я., ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152-1 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

Із оскаржуваної постанови вбачається, що 22.01.2023 року о 12 год. 18 хвл. по вул. Шевченка, 55 а в смт. Східниця Львівської області ОСОБА_1 здійснив зупинку в зоні дії знаку 3.34, а також ним здійснено зупинку ближче 10 метрів до виїзду з прилеглої тереторії.

Відмовляючи у задоволені позову суд першої інстанції зазначив, що під час перегляду відеозапису, який долучено до відзиву, автомобіль ОСОБА_1 перебував у нерухомому стані з ввімкненою аварійною сигналізацією на проїжджій частині дороги та створив перешкоду в русі іншому транспортному засобу, який рухався по тій смузі руху, на якій перебував автомобіль ОСОБА_1 . В зв`язку з чим водій данного автомобіля змушений був зупинитись для надання переваги в русі транспортному засобу, що рухався в зустрічному напрямку, після чого здійснити об`їзд автомобіля Д`яковського Г.Л.

Колегія суддів з вказаним висновком суду першої інстанції не погоджується, з огляду на наступне.

За приписами статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, та іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями статті 73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Також слід враховувати правову позицію Верховного Суду в постанові від 30.05.2018 року у справі №337/3389/16-а(2-а/337/154/2016) та в постанові від 24 січня 2019 року у справі № 428/2769/17, відповідної до яких не є належним доказом на підтвердження вчиненого особою адміністративного правопорушення, який не зазначено у постанові про накладення адміністративного стягнення.

Так, в спірній постанові у графі «до постанови додаються» не зазначено жодного документа, а тому врахований судом першої інстанції відеозапис не є належним доказом.

При цьому слід зазначити, що сама постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення не є доказом у справі про адміністративне правопорушення, оскільки містить лише опис обставин, які визнані відповідачем підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, без зазначення певних доказів на їх підтвердження.

З огляду на встановлені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення, що свідчить про необґрунтованість притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Згідно з пунктів 4 частини 1 статті 317 цього ж Кодексу підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку що судом першої інстанції ухвалено рішення при неповному з`ясуванні обставин справи, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду з прийняттям нової постанови про задоволення позову.

Оскільки апеляційну скаргу задоволено як і позовні вимоги, позивач має право на відшкодування витрат зі сплати судового збору за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 317, 321,322, 327, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 12.04.2023 року в адміністративній справі №190/181/23 - задовольнити.

Рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 12.04.2023 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАР №6442151 від 22.01.2023 року. Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного Управління Національної Поліції України у Львівській області () сплачений судовий збір у розмірі 1342,00грн. (одна тисяча триста сорок дві грн. нуль коп.).

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та за приписами частини 3 статті 272 КАС України є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя С.В. Білак

суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Чабаненко