Справа № 480/6404/22
Суддя: О.О. Осіпова
Дата ухвалення: 2023-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
13 червня 2023 року Справа № 480/6404/22
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Осіпової О.О.,
за участю секретаря судового засідання - Жучкова Т.В.,
позивача - ОСОБА_1 ,
представника відповідача - Давиденко О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми матеріали справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Сумського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області, Головного управління Національної поліції в Сумській області, третя особа: Первинна професійна спілка "Правозахисники країни", про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Сумське районне управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській област, третя особа , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Первинна професійна спілка "Правозвхисники країни", в якій просить:
1) визнати протиправною бездіяльність Сумського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області по не нарахуванню та невиплаті в повному обсязі збільшеної винагороди за березень, квітень, травень, червень, липень 2022 року відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року старшому оперуповноваженому сектору розкриття злочинів проти власності відділу кримінальної поліції Сумського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області ОСОБА_1 ;
2) зобов`язати Сумське районне управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області нарахувати та виплатити старшому оперуповноваженому сектору розкриття злочинів проти власності відділу кримінальної поліції Сумського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області ОСОБА_1 збільшену винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року за березень, квітень, травень, червень, липень 2022 року з урахуванням виплачених сум;
3) визнати протиправною бездіяльність Сумського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області по не нарахуванню та невиплаті додаткової доплати за службу в особливих умовах (період карантину), передбаченої постановою КМУ N» 375 від 29.04.2020 року за період служби - за 2020 рік (січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень), за 2021 рік - (січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень); за 2022 рік - (січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень) старшому оперуповноваженому сектору розкриття злочинів проти власності відділу кримінальної поліції Сумського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області ОСОБА_1 ;
4) зобов`язати Сумське районне управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області нарахувати та виплатити на користь старшого оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти власності відділу кримінальної поліції Сумського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області ОСОБА_1 додаткові доплати, передбачені постановою КМУ №375 від 29.04.2020 року за період служби - за 2020 рік (січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень), за 2021 рік - (січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень); за 2022 рік - (січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень).
Ухвалою від 17.10.2022р. провадження у справі відкрито, розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
16.11.2022р. підготовче провадження у справі закрито та справа призначена до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні, в якому оголошувалася перерва для надання додаткових доказів та пояснень.
Від представника відповідача надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду в частині позовних вимог щодо стягнення додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ від 28.02.2022р. №168, за період з березня до липня 2022 року, а також в частині стягнення додаткової виплати, передбаченої постановою КМУ від 219.04.2022р. №375, за період січень - грудень 2020 року, січень - грудень 2021 року , січень-липень 2022 року (а.с.161-165) внаслідок пропущення ОСОБА_1 місячного строку звернення до суду, передбаченого ч.5 ст.122 КАС України, оскільки нарахування та виплата грошового забезпечення позивача здійснюється щомісячно, тобто про порушення своїх прав повинен був дізнатися кожного місяця, однак він звернувся до суду з позовною заявою лише 29.09.2022р.
В судовому засіданні представник відповідачів подане клопотання підтримала, просила залишити позовну заяву без розгляду в цій частині з наведених вище підстав.
Позивач у судовому засіданні проти залишення позовної заяви без розгляду в цій частині заперечував, оскільки первинною професійною спілкою «Правозахисники країни» у травні, червні та липні 2022 року в порядку ст.28 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» направлялися запити щодо нього як її члена до Сумського районного управління поліції ГУ Національної поліції в Сумській області стосовно нарахування йому збільшеної грошової винагороди, передбаченої постановою КМУ від 28.02.2022р. №168, у відповідь на які головою професійної спілки 27.05.2022р. були отримані відповідні розрахункові листи за березень-травень 2022 року, а 13.06.2022р. та 22.07.2022р. - лист про те, що інформування на запит буде відновлено після припинення правового режиму воєнного стану.
Вирішуючи подане клопотання, суд виходив з наступного.
Так, реалізація права на судовий захист невід`ємно пов`язана зі строками, в межах яких позивач може звернутися до суду за захистом свого права.
Основним нормативним актом, який установлює строк звернення до суду і містить положення щодо часових меж, упродовж яких особа має право звернутися до суду з вимогою про захист свого порушеного права або інтересу, є КАС України.
Питання строків звернення до суду врегульовано статтею 122 КАС України.
Відповідно ч.ч. 1, 2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Аналіз зазначених норм дає підстави зробити висновок, що шестимісячний строк звернення до суду в адміністративному судочинстві є загальним і застосовується, якщо інше не встановлено цим Кодексом або іншими законами.
Частиною 5 статті 122 КАС України встановлено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Отже, частина п`ята статті 122 КАС України є спеціальною нормою у розв`язанні спорів з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби порівняно з нормою, яка міститься в частині другій статті 122 КАС України та встановлює шестимісячний строк звернення до суду.
Водночас, частина п`ята статті 122 КАС України є загальною нормою у розв`язанні спорів стосовно зазначених правовідносин у разі, якщо іншими законами встановлено інший строк звернення до суду в спорах щодо таких правовідносин.
Спірні правовідносини виникли з приводу виплати позивачу в повному обсязі збільшеної винагороди за березень, квітень, травень, червень, липень 2022 року відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року та додаткових доплат, передбачених постановою КМУ №375 від 29.04.2020 року, за період служби - за 2020 рік (січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень), за 2021 рік - (січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень); за 2022 рік - (січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень).
У Рішенні від 15 жовтня 2013 року № 8-рп/2013 у справі № 1-13/2013 Конституційний Суд України зазначив, що поняття «заробітна плата» і «оплата праці», які використано в законах, що регулюють трудові правовідносини, є рівнозначними в аспекті наявності у сторін, які перебувають у трудових відносинах, прав і обов`язків щодо оплати праці, умов їх реалізації та наслідків, що мають настати у разі невиконання цих обов`язків, а також вказав, що під заробітною платою, що належить працівникові, необхідно розуміти всі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, установлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем, незалежно від того, чи було здійснене нарахування таких виплат.
За висновком Конституційного Суду України, заробітною платою є винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку роботодавець (власник або уповноважений ним орган підприємства, установи, організації) виплачує працівникові за виконану ним роботу (усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій).
Таким чином, спір у даній справі виник з приводу порушення законодавства про оплату праці та стосується виплати збільшеної винагороди та доплат за період з 2020 року та до серпня 2022 року.
Водночас, у зазначених положеннях частини п`ятої статті 122 КАС України, на які посилається представник відповідача, відсутні норми, що регулювали б порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати (грошового забезпечення) у разі порушення законодавства про оплату праці.
В свою чергу, станом на момент виникнення спірних правовідносин строк звернення до суду за вирішенням спору з приводу порушення законодавства про оплату праці та виплату заробітної плати визначався ч. 2 ст. 233 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП).
Так, згідно з ч. 2 ст. 233 КЗпП (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.
Тобто, частина друга статті 233 КЗпП (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) конкретизувала предмет (заробітна плата) судового захисту та встановлювала, що в цьому разі звернення до суду не обмежується будь-яким строком, і з цієї норми такий висновок прямо випливає.
Частина п`ята статті 122 КАС України, якою встановлено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк, є загальною нормою, оскільки вона прямо не передбачає строк звернення до суду у справах щодо стягнення заробітної плати.
За загальними правилами визначення пріоритетності змісту норми висновки, що прямо випливають з норми, мають пріоритет над висновками, що непрямо випливають з норми.
Оскільки норми частини другої статті 233 КЗпП України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) є спеціальними, прямо встановлюють предмет (заробітна плата) судового захисту, то вони мають пріоритет над нормами частини п`ятої статті 122 КАС України, які є загальними і з них не можна прямо зробити висновок стосовно строків звернення до суду для захисту права на заробітну плату (грошового забезпечення тощо).
Що стосується посилань представника відповідача на те, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» від 01.07.2022 року №2352-IX, який набув чинності 19.07.2022 року, внесено зміни до ст. 233 КЗпП та станом на момент звернення до суду з даним адміністративним позовом стаття 233 КЗпП не містить норми, відповідно до якої у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Як випливає з Рішення Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99, частину першу статті 58 Конституції України щодо дії нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.
Відповідно зміст суб`єктивного права особи, у тому числі права особи на звернення до суду, слід визначати із застосуванням законодавства, яке діяло на момент виникнення відповідного права.
Водночас, неприпустимість зворотної дії нормативно-правового акта полягає в тому, що запроваджені ним нові норми не можуть застосовуватися до правовідносин, які існували до набрання ним чинності.
Отже, приписи нового нормативно-правового акта не можуть змінити обсяг прав, який було встановлено попередніми нормативно-правовими актами.
З огляду на викладене, тривалість і правила обчислення строку звернення особи до суду визначаються за тими правилами, які були чинними на момент початку перебігу відповідного строку.
Таким чином, тривалість строку звернення до суду не змінюється в разі подальших змін законодавства, яке регулює відповідні відносини.
Строк звернення до суду розпочинається і закінчується з урахуванням тієї тривалості, яка передбачалася на момент початку перебігу відповідного строку.
При цьому, тривалість строку звернення до суду не змінюється залежно від того, коли було реалізоване право на позов. Відповідно тривалість строку звернення до адміністративного суду не залежить від того, коли було фактично пред`явлено позов.
Таким чином, оскільки спірні правовідносини виникли з приводу виплати позивачу в повному обсязі збільшеної винагороди за березень, квітень, травень, червень, липень 2022 року, за 2020 рік, 2021 рік та додаткової доплати за службу в особливих умовах (період карантину), за січень-серпень 2022 року, то суд приходить до висновку, що строк звернення до суду з таким позовом має визначатись за правилами частини другої статті 233 КЗпП, в редакції, яка була чинною на момент початку перебігу відповідного строку.
Отже, суд не бере до уваги твердження представника відповідача про пропуск позивачем процесуального строку звернення до суду, оскільки Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» № 2352-1X від 01.07.2022р., на який посилається відповідач та яким внесено зміни до діючого законодавства про працю, набув чинності лише 19.07.2022 року і не розповсюджується на правовідносини, які виникли в 2020 році, 2021 році, 2022 році та існували до 19.07.2022р.
Таким чином суд зазначає, що тривалість і правила обчислення строку звернення особи до суду визначаються за тими правилами, які були чинними на момент початку перебігу відповідного строку, та тривалість строку звернення до суду не змінюється в разі подальших змін законодавства, яке регулює відповідні відносини.
Враховуючи викладене, у задоволенні клопотання представника відповідача слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 205, 240, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду у справі № 480/6404/22 за позовом ОСОБА_1 до Сумського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області, Головного управління Національної поліції в Сумській області, третя особа: Первинна професійна спілка "Правозахисники країни", про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 20.06.2023 р.

Суддя О.О. Осіпова