Справа № 240/3194/23
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2023-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2023 року м. Житомир справа № 240/3194/23

категорія 105000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Капинос О.В.,

секретар судового засідання Горбова І.С.,

за участю: представника позивача Орлюка С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Коростенського відділу державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) про визнання протиправними та скасування постанов.,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просила визнати протиправними та скасувати постанови Коростенського відділу державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) про відкриття виконавчих проваджень №70304770 та №70304774 від 10.11.2022 в межах зведеного виконавчого провадження №70575756 від 16.12.2022.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у державного виконавця були відсутні підстави для відкриття виконавчих проваджень на підставі постанов про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, оскільки такі були пред"явлені до виконання з порушенням строків.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 07.03.2023 позовну заяву повернуто позивачу.

Повертаючи позовну заяву позивачу, суд виходив з того, що позивачем не надано до суду доказів поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, а підстави, вказані позивачем у заяві про поновлення строку звернення до суду, визнані судом неповажними.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24.04.2023 скасовано ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 07.03.2023, а справу направлено для продовження розгляду.

Ухвалою від 14.06.2023 відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання на 22.06.2023.

Відповідач надіслав на адресу суду відзив, в якому просить у задоволенні позову відмовити. Зазначає, що документи, на підставі яких було прийнято постанови про відкриття виконавчих проваджень №№ 70304770; 70304774 були пред`явлені з дотриманням законодавства. Так, зокрема, вищевказані постанови набрали законної сили 21.08.2022, термін їх пред`явлення - до 21.11.2022, пред`явлені до виконання 09.11.2022, тобто в термін передбачений для виконання. Крім того, зазначив, що відповідно до пункту 10-2 розділу ХІІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження", доповненого Законом України від 15 березня 2022 року №2129-ІХ, який набрав чинності з 26 березня 2022 року, тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

В судовому засіданні представника позивача позов підтримав, просив задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з"явився, надіслав клопотання про розгляд справи без його участі.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Встановлено, що Департаментом патрульної поліції м.Києва винесено постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, серії 2АВ №00368518 від 25.06.2022 та серії 2АВ № 00362641 від 25.06.2022 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

У постанові зазначено, що згідно із частиною 2.ст.308 КУпАП у разі несплати штрафу у строк, встановлений ч.2 ст.300-1 КУпАП, в порядку примусового виконання цієї постанови органи державної виконавчої служби стягують з порушника штраф у подвійному розмірі - 680,00 грн.

У зв"язку з несплатою у добровільному порядку суми штрафу, Управління патрульної поліції 03.10.2022 звернулося до відповідача із заявами про примусове виконання постанов.

Матеріали справи свідчать, що 10.11.2022 державним виконавцем винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень:

№ АСВП 70304774 з примусового виконання постанови 2АВ № 00368518 від 25.06.2022 про стягнення з ОСОБА_1 680 грн. штрафу за порушення правил дорожнього руху;

№ АСВП 70304770 з примусового виконання постанови 2АВ № 00362641 від 25.06.2022 про стягнення з ОСОБА_1 680 грн. штрафу за порушення правил дорожнього руху.

Позивач вважає такі постанови протиправними, тому звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 2 червня 2016 року № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон № 1404-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частина перша статті 5 зазначеного Закону передбачає, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

За правилами частини першої статті 26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Пунктом 7 частини першої статті 3 Закону №1404-VIII визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів як рішення інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами.

Порядок виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису) передбачене ст.300-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.300-1 Кодексу у разі несплати штрафу особами, зазначеними у частинах першій та другій статті 14-2 цього Кодексу, протягом 30 днів з дня набрання законної сили постановою про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сферах безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів така постанова підлягає примусовому виконанню.

Згідно із статтею 303 КУпАП не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

В той же час, за позицією Верховного Суду у постанові від 15.03.2023 у справі №260/2595/22 строки пред`явлення виконавчого документа до виконання у справі про адміністративне правопорушення встановлені Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно з частиною першою статті 12 Закону №1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині 1 цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 4 Закону №1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

У постановах від 25.06.2022 про накладення адміністративного стягнення на позивача, зазначено дати набрання їх законної сили - 21.08.2022. Також міститься відмітка про те, що строк пред"явлення постанов до виконання особі, щодо якої винесені - до 25.09.2022. Строк пред"явлення постанов до примусового виконання - до 21.11.2022.

При цьому, Управління патрульної поліції 03.10.2022 звернулося до відповідача із заявами про примусове виконання постанов.

Відтак, суд вважає необґрунтованими та безпідставними покликання позивача на те, що стягувач пропустив тримісячний строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки строк пред`явлення постанов до виконання, згідно із частиною другою статті 12 Закону № 1404-VIII встановлюється для виконання з наступного дня після набрання нею законної сили, а у спірному випадку дата набрання їх законної сили 21.08.2022.

Одночасно, суд звертає увагу, що Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 "Про введення воєнного стану в Україні" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який триває і на даний час.

Разом з цим, відповідно до пункту 10-2 розділу ХІІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження", доповненого Законом України від 15 березня 2022 року №2129-ІХ, який набрав чинності з 26 березня 2022 року, тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Отже, особливості примусового виконання рішень у період воєнного стану визначено пунктом 10.2 розділу ХІІІ "Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про виконавче провадження", відповідно до якого тимчасово на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, з поміж іншого, визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Оскільки порядок та строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання регулюються саме Законом України "Про виконавче провадження", як спеціальним нормативно-правовим актом, у даному випадку підлягає застосуванню норма, якою на період воєнного стану на території України встановлено переривання строків, визначених вказаним Законом, до яких, зокрема, належать строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання.

З огляду на те, що постанова про накладення адміністративного стягнення виконується уповноваженим на те органом у порядку, встановленому як Кодексом про адміністративні правопорушення так і іншими законами України, зокрема Законом України "Про виконавче провадження", суд вважає обґрунтованим врахування державним виконавцем чинних законодавчих змін у порядку пред`явлення виконавчого документа до виконання, переривання та встановлення строків звернення виконавчого документа до виконання, тому дійшов висновку про правомірність оскаржуваних постанов державного виконавця про відкриття виконавчого провадження.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 15.03.2023 у справі №260/2595/22.

Суд враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Решта висновків сторін, не спростовують висновків суду у даній справі.

Згідно з приписами ч. 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього кодексу, проте згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як суб"єктом владних повноважень, доведено суду правомірність спірних постанов.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов необгрунтований, тому у його задоволенні слід відмовити.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ) до Коростенського відділу державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) (вул. Шолом-Алейхема, 13,Коростень, Коростенський район, Житомирська область,11512. РНОКПП/) про визнання протиправними та скасування постанов, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 272 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 287, 296-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Капинос