Справа № 400/1801/23
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2023-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2023 р. № 400/1801/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Птичкіної В.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідачів:Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв,54020, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, м. Київ, 04053, ,
про:визнання протиправним та скасування рішення № 66 від 29.12.2022; зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (далі відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі відповідач-2), в якій просить визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ПФУ в м. Києві від 29.12.2022 № 66; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити зарахування до стажу за вислугу років ОСОБА_1 період роботи з 11.05.2012 по 28.12.2016 на підприємстві ТОВ Дніпро-Бузький морський термінал; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області призначити, нарахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за вислугу років з 26.12.2022.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач-1 протиправно не зарахував до його пільгового стажу період роботи з 11.05.2012 по 28.12.2016, у зв`язку з чим відмовив у призначенні позивачу пенсії за вислугу років відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV).

Ухвалою від 07.03.2023 суд відкрив провадження в адміністративній справі, постановив розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження, установив строк подання відповідачем відзиву на позовну заяву та доказів на його підтвердження з доказами направлення позивачу у п`ятнадцять днів з моменту отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі; зобов`язав відповідача-1 одночасно з поданням до суду відзиву на позовну заяву подати до суду: належно засвідчені копії заяви позивача про призначення пенсії та доданих до неї документів; докази письмового повідомлення позивача про необхідність подання додаткових документів (пункти 1.8, 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, далі Порядок № 22-1).

Ухвала про відкриття провадження вручена відповідачу-1 08.03.2023 шляхом доставлення її копії на офіційну електронну адресу відповідача-1 07.03.2023 о 18 год 42 хв, що підтверджується довідкою про доставлення електронного листа.

У відзиві на позовну заяву відповідач-1 проти позовних вимог заперечує та просить відмовити в позові, посилаючись на недостатність у позивача пільгового стажу. Зокрема, вказує відповідач-1, відповідно до статті 55 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон № 1788-XII), право на пенсію за вислугу років мають механізатори (докери-механізатори) комплексних бригад на вантажно-розвантажувальних роботах у портах - після досягнення 55 років і при стажі роботи: чоловіки після досягнення 55 років при загальному стажі роботи не менше 26 років 6 місяців по 10.10.2017, з них не менше 20 років на зазначеній роботі. Згідно з наданими позивачем документами про стаж загальний страховий стаж позивача склав 35 років 9 місяців 29 днів. Стаж за вислугу років становить 17 років 9 місяців 29 днів. До стажу за вислугу років не зараховано період з 11.05.2012 по 28.12.2016 згідно з довідкою №14/10-1 від 14.10.2022, виданої ТОВ «Дніпро - бузький морський термінал», оскільки в довідці відсутнє підтвердження роботи в портах на посаді докера-механізатора комплексних бригад, на вантажно-розвантажувальних роботах та відсутнє посилання на пункт «г» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Ураховуючи вищевикладене, позивачу відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років у зв`язку із відсутністю пільгового стажу (20 років станом на 10.10.2017).

Відповідач-2 подав відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечує та просить відмовити в позові та зазначає, що надана позивачем довідка від 14.10.2022 № 14/10-1, видана Дніпро-Бузьким морським терміналом, не відповідає встановленій формі (додатку 5 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі Порядок № 637) уточнюючої довідки, оскільки в ній відсутнє посилання на пункт г статті 55 Закону № 1788-XII, не підтверджено роботу саме у портах. Уточнюючої довідки за періоди роботи з 11.05.2012 по 28.12.2016 на ТОВ Дніпро-Бузький морський термінал позивач не надав. Отже, вказує відповідач-2, зарахувати до стажу за вислугу років періоди роботи з 11.05.2012 по 28.12.2016 на ТОВ Дніпро-Бузький морський термінал неможливо

У зв`язку з відсутністю заяв сторін про розгляд справи з викликом (повідомленням) сторін, суд, відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, розглянув справу в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Безпосередньо, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши докази, що містяться у справі, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, суд установив такі обставини справи та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач досяг віку 55 років, що підтверджується записом у паспорті позивача про дату народження.

26.12.2022 позивач звернувся до відповідача-1 із заявою про призначення пенсії за вислугу років.

До заяви, серед іншого, додавалися:

- трудова книжка, в якій містяться записи про роботу з 11.05.2012 по 28.12.2016 у ТОВ «Дніпро-Бузький морський термінал» на посаді докера-механізатора комплексної бригади на НРР (навантажувально-розвантажувальних роботах);

- довідка ТОВ «Дніпро-Бузький морський термінал» від 14.10.2022 № 14/10-1, яка підтверджує роботу позивача в ТОВ «Дніпро-Бузький морський термінал» з 11.05.2012 по 28.12.2016 на посаді докера-механізатора комплексної бригади на НРР (навантажувально-розвантажувальних роботах).

Ухвалою про відкриття провадження в адміністративній справі суд витребував у відповідача-1 докази письмового повідомлення позивача про необхідність подання додаткових документів (пункти 1.8, 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1).

Зокрема, за нормами пункту 1.8 Порядку № 22-1, у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу або засобами Порталу Дія). Якщо документи будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата реєстрації заяви на вебпорталі або засобами Порталу Дія.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку № 22-1, при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів.

Надані відповідачем-1 на виконання ухвали документи (зокрема, заява про призначення пенсії, розписка-повідомлення від 26.12.2022) не містять таких доказів.

Заява позивача за принципом екстериторіальності була передана на розгляд Головному управлінню Пенсійного фонду України в місті Києві (відповідач-1).

Рішенням від 29.12.2022 № 66 «Про пенсійне забезпечення гр. ОСОБА_1 » відповідач-1 відмовив позивачу в призначенні пенсії за віком.

Рішення мотивоване відсутністю у позивача пільгового стажу тривалістю 20 років. Зокрема, до пільгового стажу позивача, який надає право на пенсію за вислугу років, відповідач-1 зарахував 17 років 9 місяців 29 днів, при цьому не зарахувавши до цього стажу період 11.05.2012 по 28.12.2016. У рішенні зазначено, що в довідці від 14.10.2022 № 14/10-1, виданій ТОВ «Дніпро-Бузький морський термінал», відсутнє підтвердження роботи в портах на посаді докера-механізатора комплексних бригад, на вантажно-розвантажувальних роботах та відсутнє посилання на пункт «г» статті 55 Закону № 1788-XII.

Ухвалюючи рішення у справі, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV), право на отримання пенсії та соціальних виплат мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Згідно з пунктом 21 розділу ХV Закону № 1058-IV, особам, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений статтями 52, 54 та 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пенсія за вислугу років призначається за їхнім зверненням з дотриманням умов, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до пункту г статті 55 Закону № 1788-XII, право на пенсію за вислугу років мають: механізатори (докери-механізатори) комплексних бригад на вантажно-розвантажувальних роботах у портах - після досягнення 55 років і при стажі роботи: для чоловіків - не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі; для жінок - не менше 25 років, з них не менше 15 років на зазначеній роботі.

Відповідно до статті 7 Закону № 1788-XII, пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.

Тобто право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту г статті 13 Закону № 1788-XII у чоловіків виникає за умови звільнення з посади, що дає право на призначення цього виду пенсії, досягнення 55 років та якщо у нього наявний страховий стаж не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

У рішенні від 29.12.2022 № 66 відповідач-1 установив, що позивач не працює, має загальний страховий стаж тривалістю 35 років 9 місяців 29 днів.

Відповідач-2 навпаки у відзиві стверджує, що позивач працює, але не зазначає, на якій посаді та чим це підтверджується.

У трудовій книжці позивача НОМЕР_1 відсутні записи про роботу станом на дату звернення за пенсією за вислугу років, а саме: останній запис про звільнення з роботи датований 30.05.2019. В індивідуальних відомостях про застраховану особу щодо позивача відсутні дані про нарахування позивачу заробітної плати після лютого 2022 року. За такого суд вважає обґрунтованим твердження відповідача-1 про те, що позивач не працює.

Єдиною підставою для відмови позивачу в призначенні пенсії за вислугу років була недостатність, на думку відповідача-1, пільгового стажу, що зумовлюється незарахуванням до нього періоду роботи позивача 11.05.2012 по 28.12.2016 в ТОВ «Дніпро-Бузький морський термінал» на посаді докера-механізатора комплексної бригади на навантажувально-розвантажувальних роботах.

Як зазначають відповідачі, цей період не зарахований до пільгового стажу позивача, оскільки ані в трудовій книжці, ані в уточнюючій довідці від 14.10.2022 № 14/10-1 не зазначено, що позивач працював у портах, та відсутнє посилання на пункт «г» статті 55 Закону № 1788-XII.

За приписами статті 62 Закону № 1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За пунктом 3 Порядку № 637, За відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

З аналізу зазначеного можна дійти висновку, що застосування норм постанови № 637 шляхом надання уточнюючих довідок про підтвердження спеціального стажу має місце лише у разі відсутності в трудовій книжці або відповідних записах до неї відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20.02.2018 у справі №234/13910/17, від 07.03.2018 у справі № 233/2084/17, від 25.04.2019 у справі № 336/6112/16-а та від 31.10.2019 у справі № 688/4170/16-а, 18.05.2021 у справі № 229/2330/17, 24.06.2021 у справі № 758/15648/15-а, від 20.09.2022 року у справі № 291/1321/17.

У постановах Верховного Суду від 30.09.2019 у справі № 638/18467/15-а та від 25.04.2019 у справі № 593/283/17 викладений правовий висновок, відповідно до якого формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів Пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

За приписами частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Працівник не відповідає за правильність записів у трудовій книжці та не повинен контролювати роботодавця щодо її заповнення. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці, чи її оформлення.

Неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення пенсіонера його конституційного права на соціальний захист.

Правова позиція щодо того, що недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, і в жодному разі не може мати негативних наслідків для власника такої трудової книжки, викладена в постанові Верховного Суду від 06.02.2018 у справі №677/277/17.

Також Верховний Суд у постановах від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а та від 04.09.2018 у справі № 423/1881/17 висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

За нормами частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Крім того, суд установив, що позивачу не повідомлялося про можливість подання додаткових документів відповідно до пунктів 1.8, 4.2 Порядку № 22-1.

Матеріали позову свідчать, що 23.02.2023 ТОВ «Дніпро-Бузький морський термінал» видало позивачу нову довідку № 23/02-1, в якій зазначається про виконання позивачем робіт у порту та міститься посилання на пункт «г» статті 55 Закону № 1788-XII. Зазначений документ не подавався позивачем до органу Пенсійного фонду, що, на переконання суду, є наслідком нероз`яснення позивачу такої можливості.

За такого суд дійшов висновку про підтвердженість роботи позивача в період з 11.05.2012 по 28.12.2016 на посаді докера-механізатора комплексних бригад на вантажно-розвантажувальних роботах у портах, тому цей період належить зарахувати до пільгового стажу позивача.

Оскільки відповідач-1 зарахував до пільгового стажу позивача періоди його роботи загальною тривалістю 17 років 9 місяців 29 днів (за необхідних 20 років), додаткове зарахування до такого стажу періоду з 11.05.2012 по 28.12.2016 означатиме достатність у позивача пільгового стажу, що є підставою для призначення позивачу пенсії за вислугу років.

На підставі вищенаведеного суд дійшов висновку про протиправність рішення відповідача-1 від 29.12.2022 № 66 та наявність підстав для його скасування.

Суд установив наявність у позивача пільгового стажу достатньої тривалості для призначення пенсії за вислугу років.

За таких умов належним і ефективним способом захисту права позивача на пенсійне забезпечення є зобов`язання відповідача-2 призначити і виплатити позивачу пенсію за вислугу років.

Суд зобов`язує призначити і виплатити позивачу пенсію саме відповідача-2, оскільки він є органом Пенсійного фонду за місцем проживання позивача, до якого позивач звертався за призначенням пенсії. Відповідач-1 лише розглядав заяву про призначення пенсії за принципом екстериторіальності.

Щодо аргумента відповідача-2 про відсутність права суду на свій розсуд розраховувати стаж позивача та про виключність дискреційних повноважень органів Пенсійного фонду України щодо прийняття рішень з питань призначення, пенсії та визначення підстав, за яких призначається пенсія або приймається рішення про відмову в її призначенні.

Суд оцінив тривалість пільгового стажу позивача за період з 11.05.2012 по 28.12.2016 відповідно до даних трудової книжки позивача, тому відсутні підстави вважати, що такий стаж визначений на розсуд суду.

Також у випадку, що розглядається, не йдеться про прийняття судом рішення про призначення пенсії позивачу замість органу Пенсійного фонду України. Суд користується повноваженнями, наданими статтею 245 Кодексу адміністративного судочинства України, з визнання рішення протиправним, його скасування та зобов`язання вчинити певні дії (призначити пенсію).

На підставі вищенаведеного суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Судові витрати у справі становить судовий збір у сумі 1 073,60 грн, сплачений позивачем за подання позовної заяви.

Судовий збір на підставі частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України належить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-1, оскільки саме у зв`язку з його неправильними діями (прийняття рішення про відмову в призначенні пенсії) виник спір.

Керуючись статтями 2, 19, 139, 241 - 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ідентифікаційний код: 13844159), Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, 16, м. Київ, 04053, ідентифікаційний код: 42098368) задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві від 29.12.2022 № 66 «Про пенсійне забезпечення гр. ОСОБА_1 ».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 , який надає право на призначення пенсії за вислугу років, період роботи в ТОВ «Дніпро-Бузький морський термінал» з 11.05.2012 по 28.12.2016.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області призначити та виплатити з 26.12.2022 ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та пункту «г» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, 16, м. Київ, 04053, ідентифікаційний код: 42098368) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) судовий збір у сумі 1 073,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Птичкіна