Справа № 400/6574/23
Суддя: Фульга А. П.
Дата ухвалення: 2023-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2023 р. № 400/6574/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Фульги А.П. розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2
до відповідача:Управління примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), пр. Миру, 46/1, м. Миколаїв,54056,

про:скасування постанови від 27.02.2023 ВП № 68034715; зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 27.02.2023 ВП №68034715 головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) Сазонова Д.К у зв`язку із не виконанням боржником рішення суду у частині фактичної виплати заборгованості за вислугу років за період з 01.04.2020 по 31.01.2022 року; зобов`язати поновити заходи виконавчого провадження у зв`язку з фактичним не виконанням ГУ ПФУ в Миколаївській області судового рішення по справі №400/7926/21 судового рішення щодо виплати заборгованості пенсії за вислугу років у частині здійснення перерахунок пенсії з «урахування проведених виплат»

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що законних підстав для прийняття зазначених постанов у державного виконавця не було. Державний виконавець не з`ясував обставини справи, рішення виніс виключно з формальних причин на підстав: наданих боржником недостовірних даних та без належної перевірки відповідності вимогам діючого законодавства фінансових документів, як надав боржник, як доказ виконання рішення суду Безпосередньо, у рішенні МОАС від 19 листопаду 2021 року по справ: №400/7926/21 визначено «вимога позивача про здійснення виплати пенсії є похідною від вимоги про зобов`язання провести перерахунок пенсії. Здійснення перерахую матиме наслідком виплату відповідної суми різниці. Окрім того, виплата позивачу сум перерахунку є обов`язком відповідача, який він має виконувати в силу закону. У судовому рішенні визначено, що відповідач повинен здійснити виплату відповідної суми різниці. Суд у рішенні вказав, що відповідач повинен здійснити перерахунок та виплату пенсії з 01.04.2020 року, з урахуванням проведенних виплат. Позивач вважає, що у разі закриття провадження по даній справі у зв`язку із повним виконанням рішення суду, відповідач може не виконувати вимогу суду щодо виплати заборгованості з пенсійних виплат за період з 01.04.2020 по 31.01.2022, а так як відповідач не здійснює виконання вимог суду у добровільному порядку, а в порядку примусового виконання рішення буде підтверджено виконання рішення фактично у повному обсязі ДВС України, то механізм виконання рішення суду щодо стягнення/виплати заборгованості буде відсутнім взагалі. Відповідачем було протиправно закінчено виконавче провадження №68034715 з виконання виконавчого листа по справі 400/7926/21, позивач вважає, що без виконання заходів примусового виконання рішення суду по суті/фактично не можливо реалізувати дане судове рішення та відновити порушене право на отримання пенсії за вислугу років, відповідно до законодавства України, у повному обсязі.

Відповідач, надав суду відзив на позовну заяву, просить у задоволенні позову відмовити, оскільки всі постанови державним виконавцем винесені на підставі норм Закону України « Про виконавче провадження».

У судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги, відповідач заперечував проти задоволення позову

Відповідно до ч.9 ст.205 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідив докази, суд встановив: відділом примусового виконання рішень Управління примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління МЮУ (головним державним виконавцем Сазоновим Д.К.) 05.01.2022 було відкрито виконавче провадження ВП 68034715 від 05.01.2022 за виконавчим листом Миколаївського окружного адміністративного суду по справі №400/7926/21 від 24.12.2021 щодо зобов`язання виконати певні дії боржника - ГУ ПФУ в Миколаївської області.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду по справі №400/7926/21 передбачено « зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2020 р. на підставі довідки Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про розмір грошового забезпечення від 29.07.2021 р. № 9/1/8189 з урахуванням . повного розміру пенсії 80% грошового забезпечення, з урахуванням проведених виплат».

27 лютого 2023 року державний виконавець виніс Постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку із виконанням боржником рішення суду в повному обсязі. Позивач вважає, що без виконання заходів примусового виконання рішення суду по суті/фактично не можливо реалізувати дане судове рішення та відновити порушене право на отримання пенсії за вислугу років, відповідно до законодавства України, у повному обсязі.

Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень.

Згідно частини 2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

На виконання Рішення від 19.11.2021 боржником проведено перерахунок пенсії за вислугу років, що підтверджується протоколом про перерахунок пенсії від 06.01.2022.

Після перерахунку розмір пенсії ОСОБА_1 склав 18090,50 грн., загальний розмір доплати по перерахунку за рішенням суду з 01.04.2019 по 31.01.2022 склав - 50639,15 грн.

Що стосується суми доплати за період з 01.04.2019 по 31.01.2022, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області було повідомлено ОСОБА_1 що останній отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262).

Згідно ст. 8 Закону № 2262 виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Частиною першою статті 23 Бюджетного кодексу України передбачено, що будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення.

Відповідно до підпункту 4 підрозділу 1 «Розроблення та затвердження бюджету Пенсійного фонду» розділу II «Бюджет Пенсійного фонду та його формування» Порядку розроблення, затвердження та виконання бюджету Пенсійного фонду України від 31.08.2009 № 21-2 доходи Пенсійного фонду мають цільове призначення і спрямовуються виключно на фінансування пенсійних виплат та інших виплат, які пов`язані із функціонуванням системи пенсійного забезпечення.

Частиною першою статті 48 Бюджетного кодексу України визначено, що розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов`язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами. В частині другій статті 72 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058) зазначається, що кошти Пенсійного фонду не включаються до складу Державного бюджету України.

Відповідно до статті 73 Закону № 1058 кошти Пенсійного фонду використовуються на:1) виплату пенсій, передбачених цим Законом; 2) надання соціальних послуг, передбачених цим Законом;3) фінансування адміністративних витрат, пов`язаних з виконанням функцій, покладених на органи Пенсійного фонду; 4) оплату послуг з виплати та доставки пенсій; 5) формування резерву коштів Пенсійного фонду. Забороняється використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені Законом №1058.

Згідно з пунктом 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

27.02.2023 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Вказана категорія справ виконується в порядку статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення

За рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження

Суд зазначає, що у виконавчому листі по справі №400/7926/21 виданого 24.12.2021 Миколаївським окружним адміністративним судом зазначено тільки зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити перерахунок пенсії, щодо зобов`язання здійснити виплату позивачеві у вказаному вище виконавчому листі не зазначено.

Суд приходить до висновку, що у державного виконавця відсутні повноваження, щодо зобов`язання боржника вчинити певні дії, які не встановлені виконавчим документом

Відповідно до ч.1 ст.2 закону «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: держорган; держпідприємство, установа, організація; юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства.

Відповідно до чч.1, 2 ст.З вказаного закону виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є держорган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого держоргану, а в разі відсутності в зазначеного держоргану відповідних призначень за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з держ органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує держполітику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені законом «Про виконавче провадження», із заявою про виконання рішення суду.

Позивачем не надано доказів, що закінчення виконавчого провадження порушує його право на виплату боржником - Головним управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, доплати по перерахунку в розмірі 50639,15 грн. Боржник - Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області листом від 31.01.2022 № 1400-0801-8226 повідомляє про розмір доплати по перерахунку за рішенням суду з 01.04.2019 по 31.01.2022 склав - 50639,15 грн, що свідчить про визнання та визначення розміру доплати по перерахунку на користь стягувача.

Бюджет Пенсійного фонду України на 2022 рік ще не затверджено, тому інформація про те, яка саме сума видатків виділена на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду в 2022 році, відсутня.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Згідно зі ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів та у доведенні перед судом їх переконливості.

За таких обставин, позов задоволенню не підлягає.

Судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241 - 246, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) до Управління примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (пр. Миру, 46/1, м. Миколаїв, 54056 ) - відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених ст. 287КАС України, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення. Апеляційна скарга подається в порядку, визначеному ст. 297 КАС України і п. 15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя А. П. Фульга