Справа № 140/296/23
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2023-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2023 рокуЛьвівСправа № 140/296/23 пров. № А/857/6666/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Бруновської Н.В. та Хобор Р.Б.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 16.03.2023р. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській обл. та Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській обл. про визнання протиправним та скасування рішення про відмову в призначенні пенсії за віком, спонукання до вчинення певних дій (суддя суду І інстанції: Смокович В.І., час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 16.03.2023р., м.Луцьк; дата складання повного тексту рішення суду І інстанції: не зазначена),-

В С Т А Н О В И В:

09.01.2023р. (згідно з відбитком календарного штемпеля на поштовому відправленні) позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просила:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління /ГУ/ Пенсійного фонду /ПФ/ України в Сумській обл. № 29 від 25.10.2022р. про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком;

зобов`язати ГУ ПФ України у Волинській обл. провести призначення та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком з 08.11.2022р., зарахувавши до страхового стажу період роботи з 01.04.2011р. по 19.03.2015р. в Республіці Білорусь, з врахуванням заробітної плати відповідно до довідки № 165 від 20.04.2022р., виданої Брестською обласною клінічною лікарнею Головного управління Брестського облвиконкому Республіки Білорусь (а.с.1-5, 19).

Розгляд цієї справи, що віднесена процесуальним законом до справ незначної складності, проведено судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (в письмовому провадженні) зв наявними матеріалами справи (а.с.22 і на звороті).

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 16.03.2023р. заявлений позов задоволено частково; визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФ України в Сумській обл. № 29 від 25.10.2022р. в частині незарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 01.04.2011р. по 19.03.2015р. в Брестській обласній клінічній лікарні (Республіка Білорусь); зобов`язано ГУ ПФ України у Волинській обл. зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період роботи з 01.04.2011р. по 19.03.2015р. в Брестській обласній клінічній лікарні (Республіка Білорусь); у задоволенні решти позовних вимог відмовлено; стягнуто на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФ України в Сумській обл. судовий збір у сумі 536 грн. 80 коп. (а.с.33-36).

Частково не погодившись із винесеним рішенням суду, його оскаржила позивач ОСОБА_1 , яка покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції в частині незадоволених позовних вимог та прийняти нове рішення, яким заявлений позов задовольнити в повному обсязі (а.с.39-42).

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що судом не враховані приписи ст.44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та п.1.7. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затв. постановою правління ПФ України № 22-1 від 25.11.2005р.

Із змісту вказаних норм слідує, що для призначення пенсії за віком особа звертається до територіального пенсійного органу із заявою встановленого зразка та необхідним пакетом документів. Пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не раніше ніж за один місяць до досягнення пенсійного віку або не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку. У випадку звернення до пенсійного органу із відповідною заявою поза межами вказаного строку, пенсія за віком призначається з дня звернення.

Враховуючи ту обставину, що заява про призначення пенсії за віком подана позивачем та зареєстрована відповідачем 19.10.2022р., датою призначення пенсії за віком за законом є 08.11.2022р. (дата народження позивача ІНФОРМАЦІЯ_1 ), тому твердження суду щодо передчасності звернення за призначенням пенсії та необхідності повторного звернення за призначенням пенсії лише після досягнення пенсійного віку є помилковими.

Окрім цього, безпідставними є висновки суду стосовно того, що однією із підстав у відмові позивачу у призначенні пенсії відповідно до рішення ГУ ПФ України в Сумській обл. № 29 від 25.10.2022р. є недосягнення пенсійного віку на час звернення до пенсійних органів (19.10.2022р.), оскільки у спірному рішення не зазначено причину відмови у призначенні пенсії саме за передчасним зверненням.

За таких умов в суду першої інстанції були наявними всі правові підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Інші учасники справи не подали до суду апеляційної інстанції відзиви на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, визначеного в ухвалі про відкриття апеляційного провадження, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Розгляд справи в апеляційному порядку здійснено в порядку письмового провадження за правилами ст.311 КАС України без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено під час судового розгляду, 19.10.2022р. позивач ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФ України у Волинській обл. із заявою про призначення пенсії за віком (а.с.27).

До заяви про призначення пенсії ОСОБА_1 надала, зокрема, довідку про заробітну плату № 165 від 20.04.2022р. за період з квітня 2011 року по березень 2015 року, видану Брестською обласною клінічною лікарнею, довідку про період роботи в цьому закладі № 171 від 20.04.2022р., копію трудової книжки серії НОМЕР_1 від 08.09.1980р. (а.с.10, 11, 12-14).

Вказана заява про призначення пенсії з доданими документами була розглянута за принципом екстериторіальності ГУ ПФ України в Сумській обл., яке своїм рішенням № 29 від 28.10.2022р. відмовило у призначенні пенсії за віком (а.с.8).

Із змісту спірного рішення слідує, що вік заявника на час звернення до пенсійного органу становив 59 років 11 місяців 12 днів, страховий стаж склав 28 років 05 місяців 06 днів (а.с.8).

Відповідно до розрахунку страхового стажу позивача період її роботи з 01.04.2011р. по 19.03.2015р. санітаркою в Брестській обласній лікарні не врахований вказаним відповідачем (а.с.9).

Частково задовольняючи заявлений позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем належними доказами підтверджено період її роботи за спірний період у Білорусі, а тому вказані періоди повинні бути зараховані до страхового стажу. З урахуванням цих періодів, загальний страховий стаж ОСОБА_1 становить 32 роки 04 місяці 25 днів (28 років 05 місяців 06 днів + 03 роки 11 місяців 19 днів).

Поряд з цим, відповідно до ч.1 ст.26 Закону № 1058-ІV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Частиною другою цієї статті передбачено, що починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років, а з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

Судом встановлено, що вік позивача на момент її звернення до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком становив повних 59 років (59 років 11 місяців 12 днів), про що вказано в оспорюваному рішенні ГУ ПФ України в Сумській обл. № 29 від 25.10.2022р.

Таким чином, умова призначення пенсії за віком, а саме наявність у позивача необхідного трудового стажу знайшла своє підтвердження під час розгляду цієї справи. Однак, умова щодо досягнення позивачем пенсійного віку на момент звернення до пенсійного органу з відповідною заявою не виконана.

Тому рішення ГУ ПФ України в Сумській обл. № 29 від 25.10.2022р. судом не може бути визнано протиправним в цілому, позаяк однією із підстав у відмові позивачу в призначенні пенсії є недосягнення нею пенсійного віку на час звернення до пенсійних органів (19.10.2022р.).

Оскільки після досягнення пенсійного віку (60 років) позивач не зверталася до пенсійних органів із заявою про призначення їй пенсії, тому відповідне рішення не прийнято. При цьому, ОСОБА_1 не позбавлена права повторного звернення до пенсійних органів із заявою про призначення їй пенсії після досягнення нею віку, що дає право на призначення пенсії.

Отже, під час розгляду справи відповідачі надали суду докази щодо законності прийнятого рішення в частині недосягнення позивачем пенсійного віку на момент звернення до пенсійних органів з відповідною заявою та не довели правомірності цього рішення в частині незарахування до страхового стажу позивача періоду її роботи з 01.04.2011р. по 19.03.2015р. в Брестській обласній клінічній лікарні.

Враховуючи наведене та приймаючи до уваги виключну компетенцію пенсійних органів щодо призначення, обчислення та виплати пенсії, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог щодо скасування рішення ГУ ПФ України в Сумській області № 29 від 25.10.2022р. в цілому та зобов`язання ГУ ПФ України у Волинській обл. провести призначення та виплату пенсії за віком позивачу з 08.11.2022р., з врахуванням заробітної плати відповідно до довідки № 156 від 20.04.2022р., виданої Брестською обласною клінічною лікарнею.

Оскільки оспорюване рішення винесено неправомірно в частині незарахування до страхового стажу позивача періоду роботи позивача з 01.04.2011р. по 19.03.2015р. в Брестській обласній клінічній лікарні, воно підлягає скасуванню лише в цій частині; з метою належного захисту прав позивача слід зобов`язати ГУ ПФ України у Волинській обл. зарахувати до страхового стажу позивача вказаний період роботи.

Згідно з ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до роз`яснень, які наведені в п.13.1 постанови Пленуму ВАС України № 7 від 20.05.2013р. «Про судове рішення в адміністративній справі», у разі часткового оскарження судового рішення суд апеляційної інстанції в описовій частині свого рішення повинен зазначити, в якій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, і при цьому не має права робити правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення.

Рішення суду першої інстанції в частині, що не оскаржена особою, яка подала апеляційну скаргу, не може бути скасовано або змінено апеляційним судом (п.13.2 цієї постанови).

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції не оскаржується в частині задоволених позовних вимог, тому в цій частині судове рішення не переглядається судом апеляційної інстанції.

Водночас, позивачем оскаржується рішення суду в частині незадоволених (відмовлених) позовних вимог.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до помилкових висновків про наявність підстав для часткового скасування спірного рішення ГУ ПФ України в Сумській обл., а також не застосував належний спосіб захисту прав позивача, з урахуванням всіх обставин справи.

Як слідує із змісту рішення суду та доводів апелянта, питання досягнення позивачем пенсійного віку та момент звернення із заявою про призначення пенсії має принципове значення.

По-перше, діюче законодавство передбачає можливість звернення особи із заявою про призначення пенсії до досягнення відповідного віку.

Зокрема, відповідно до ч.1 ст.44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Відповідно до п.1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затв. постановою правління ПФ України № 22-1 від 25.11.2005р., звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви (п.1.8 зазначеного Порядку).

Також приписами ч.1 ст.45 вказаного Закону передбачено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, зокрема, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Із змісту сукупності наведених норм слідує, що діюче законодавство передбачає можливість звернення особи із заявою про призначення пенсії в будь-який час після виникнення права на пенсію, але не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку та не пізніше не пізніше трьох місяців з дня досягнення пенсійного віку.

В разі дотримання таких умов пенсія призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку.

В розглядуваному випадку позивач ОСОБА_1 звернулася із заявою про призначення пенсії 19.10.2022р., тобто, не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку (в розглядуваному випадку 07.11.2022р.).

По-друге, аналіз рішення ГУ ПФ України в Сумській обл. № 29 від 28.10.2022р. вказує на те, що недосягнення пенсійного віку ОСОБА_1 на час звернення із заявою про призначення пенсії не слугувало причиною відмови в призначенні пенсії.

При цьому, такою причиною відповідачем ГУ ПФ України в Сумській обл. вказано лише недостатність страхового стажу.

Підтвердженням наведеного є доводи ГУ ПФ України у Волинській обл., що викладені у відзиві на позов, згідно яких саме недостатність страхового стажу унеможливила призначення спірної пенсії позивачу (а.с.26-28).

Таким чином, з огляду на висновки суду першої інстанції про правомірність вимог позивача щодо помилковості незарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 01.04.2011р. по 19.03.2015р. в Брестській обласній клінічній лікарні (Республіка Білорусь), спірне рішення ГУ ПФ України в Сумській обл. № 29 від 28.10.2022р. підлягає скасуванню в повному обсязі.

В частині вирішення вимог про зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію за віком, починаючи з 08.11.2022р., а також виплатити нараховану пенсію за минулий період, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до вимог процесуального закону суд має право визнати бездіяльність суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язати вчинити певні дії. Суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Застосування такого способу захисту у цій справі вимагає з`ясування судом, чи виконано позивачем усі визначені законом умови, необхідні для призначення їй спірної пенсії.

Разом з тим, наведених обставин судом не встановлено. Оцінка правомірності відмови у призначенні пенсії стосувалася лише тих мотивів, які наведені відповідачем у рішенні № 29 від 28.10.2022р. Однак, під час судового розгляду не встановлено у повній мірі, чи ці мотиви є вичерпними і чи дотримано позивачем усіх інших умов для призначення такої пенсії.

Вказані дії (в тому числі перевірка заявленого стажу) належать до повноважень пенсійного органу і суд позбавлений можливості за таких умов вирішувати питання про призначення пенсії за віком.

Отже, колегія суддів приходить до переконливого висновку про те, що належним способом захисту та відновлення прав позивача у цій справі буде зобов`язання відповідача повторно розглянути відповідну заяву позивача про призначення їй пенсії за віком.

Також зобов`язання зарахування певного періоду роботи до страхового стажу позивача буде призводити до відновлення права позивача на пенсійне забезпечення, сприятиме своєчасному вирішенню спірного питання і унеможливить виникнення умов для безпідставної тяганини через дії відповідачів, які свої висновки про відмову в призначенні пенсії сформували непослідовно, нечітко і неповно.

При повторному розгляді заяви позивача також в обов`язковому порядку повинні бути враховані відповідачами висновки судового рішення. Такі твердження відповідають вимогам ч.4 ст.245 КАС України.

В частині часу, з якого у позивача виникло право на призначення спірної пенсії, колегія суддів наголошує на наступному.

Заяву про призначення пенсії за віком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , подала 19.10.2022р.

Таким чином, зважаючи на те, що позивач звернулася до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком в межах місячного строку до досягнення пенсійного віку, тому є наявними підстави для призначення такої пенсії, починаючи з 08.11.2022р.

Вирішуючи наведений спір, апеляційний суд надає перевагу найбільш сприятливому для позивача тлумаченню законодавства України, у зв`язку з чим дійшов до переконливого висновку про часткову обґрунтованість та підставність заявленого позову, через що останній підлягає до часткового задоволення, з вищенаведених мотивів.

Враховуючи результат апеляційного розгляду, та в силу приписів ст.139 КАС України слід стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань відповідача ГУ ПФ України в Сумській обл. судові витрати в розмірі 1073 грн. 60 коп. сплаченого судового збору за подання позовної заяви (а.с.6) та за рахунок бюджетних асигнувань відповідача ГУ ПФ України у Волинській обл. судові витрати в розмірі 1610 грн. 40 коп. сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги (а.с.43).

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне стягнути на користь позивача всю суму сплаченого судового збору, оскільки, незважаючи на часткове задоволення позовних та апеляційних вимог, суд визнав порушення законних прав позивача внаслідок неправомірного рішення суб`єкта владних повноважень, а спір по суті вирішено на користь позивача, тоді як прийняття рішення про часткове задоволення позову і часткове задоволення апеляційної скарги пов`язується виключно із способом захисту порушених прав. Також з таких умов правильним є застосування принципу визначення розміру судових витрат, виходячи з кількості (а не розміру) задоволених/незадоволених позовних вимог, який стосується часткового задоволення судом вимог немайнового характеру, за якого визначити у відсотковому відношенні суму судового збору є неможливо.

Отже, суд першої інстанції правильно прийняв рішення про часткове задоволення заявленого позову, однак неправильно застосував норми матеріального права (не застосував закон, що підлягав застосуванню ст.ст.44, 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», п.1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затв. постановою правління ПФ України № 22-1 від 25.11.2005р.), допустив порушення норм процесуального права (не обрав належний спосіб захисту прав позивача відповідно до приписів ст.245 КАС України, неправильно здійснив розподіл судових витрат), через що оскаржуване рішення суду слід змінити в частині дійсних мотивів часткового задоволення позову, навівши такі в мотивувальній частині постанови апеляційного суду, а також виклавши резолютивну частину рішення суду в новій редакції.

В решті рішення суду прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків прийнятого судом рішення, а тому підстави для його скасування чи зміни у цій частині є відсутніми.

Керуючись ст.139, ч.4 ст.229, ст.311, п.2 ч.1 ст.315, ст.316, п.4 ч.1 ст.317, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 16.03.2023р. в адміністративній справі № 140/296/23 змінити в частині мотивів часткового задоволення позову, навівши такі в мотивувальній частині постанови апеляційного суду, а також виклавши резолютивну частину рішення суду в наступній редакції:

«Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській обл. № 29 від 25.10.2022р. про відмову в призначенні пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській обл. зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період роботи з 01.04.2011р. по 19.03.2015р. в Брестській обласній клінічній лікарні (Республіка Білорусь).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській обл. повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19.10.2022р. про призначення пенсії за віком (із доданими до неї підтверджуючими документами) та прийняти за результатами її розгляду в установленому порядку рішення, з обов`язковим врахуванням висновків суду, наведених в мотивувальній частині цього судового рішення.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській обл. (місцезнаходження: 40030, Сумська обл., м.Суми, вул.Пушкіна, буд.1; ) на користь ОСОБА_1 (місцепроживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп. сплаченого судового збору за подання позовної заяви.».

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській обл. (місцезнаходження: 43026, Волинська обл., м.Луцьк, вул.Кравчука, буд.22В; ) на користь ОСОБА_1 (місцепроживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати в розмірі 1610 (одна тисяча шістсот десять) грн. 40 коп. сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку у випадках, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. М. Шавель
судді Н. В. Бруновська
Р. Б. Хобор
Дата складання повного тексту судового рішення: 23.06.2023р.