Справа № 280/7109/22
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2023-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 червня 2023 року м. Дніпросправа № 280/7109/22
Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),

суддів: Прокопчук Т.С., Шлай А.В.,

за участю секретаря судового засідання Іотової А.О.,

за участю представника позивача Качуренко Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28.12.2022, (суддя суду першої інстанції Богатинський Б.В.), прийняте в м. Запоріжжя в порядку письмового провадження в м. Запоріжжі, в адміністративній справі № 280/7109/22 за позовом ОСОБА_1 до Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання дій протиправними, стягнення шкоди,

УСТАНОВИВ:

19.12.2022 ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просила:

- визнати протиправними дії Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) з примусового списання (стягнення) 12.12.2022 з банківського рахунку ОСОБА_1 в АТ КБ Приватбанк - доходу (грошових коштів) останньої у сумі 15 229 гривень 00 копійок, в рамках виконавчого провадження № 69627469 (основна позовна вимога);

- в порядку стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень - коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними діями, а саме: діями з примусового списання (стягнення) 12.12.2022 з банківського рахунку ОСОБА_1 в АТ КБ Приватбанк - доходу (грошових коштів) останньої у сумі 15 229 гривень в рамках виконавчого провадження № 69627469 стягнути з Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 15 229 гривень, 00 копійок (похідна позовна вимога).

В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що позивачеві 13.12.2022 року стало відомо про списання банком 12.12.2022 року в примусовому порядку за розпорядженням відповідача з банківського рахунку позивача грошових коштів в розмірі стягнення у виконавчому проваджені. Позивач у виконавчому проваджені виступала в статусі боржника як фізична особа, проте здійснює зокрема самозайняту (підприємницьку) діяльність та є платником єдиного податку другої групи. За 2021 року дохід позивача склав 1 302 117,93 гривні. Позивач вважає списання коштів із зарплатного рахунку відбулося незаконно, оскільки 26 березня 2022 року набрав чинності Закон України від 15.03.2022 № 2129-IX Про внесення зміни до розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про виконавче провадження від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII) за змістом якого: тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України припиняється звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника (крім рішень про стягнення аліментів та рішень, боржниками за якими є громадяни Російської Федерації).

Запорізький окружний адміністративний суд рішенням від 28.12.2022 задовольнив частково позовні вимоги ОСОБА_1 . Визнав протиправними дії Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) з примусового списання (стягнення) 12.12.2022 з банківського рахунку ОСОБА_1 в АТ КБ Приватбанк - доходу (грошових коштів) у сумі 15 229 гривень, в рамках виконавчого провадження № 69627469. Зобов`язав Комунарський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) повернути ОСОБА_1 примусово списаний (стягнутий) 12.12.2022 з банківського рахунку в АТ КБ Приватбанк - дохід (грошові кошти) у сумі 15229 грн., в рамках виконавчого провадження № 69627469. В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовив.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги заявник зазначає, що порядок звернення стягнення на кошти та майно боржника - юридичної особи, фізичної особи підприємця встановлений ст. 52 ЗУ «Про виконавче провадження». Списання коштів з рахунку позивача відбулось саме в порядку означеної статті. Відповідач зазначає, що списання коштів відбувалось на підстав вимоги державного виконавця установою КП «ПриватБанк», вимога виконана банком, виконавче провадження завершене, вказане свідчить, що рахунок платника не мав спеціального режиму використання та відповідно платіжна вимога не була повернута без виконання. Також, відповідач наголошує, що суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку щодо можливості зобов`язання відповідача повернути кошти у розмірі 15229 грн позивачеві, адже вказані кошти перераховані стягувачу по виконавчому провадженню, вони не акумулюються на рахунках державної виконавчої служби.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 18.08.2022 державним виконавцем винесено постанову ВП №69627469 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови Адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Запорізької міської ради №113 від 07.06.2022 про стягнення з позивача на користь Адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Запорізької міської ради штрафу у розмірі 13600,00 грн.

18.08.2022 державним виконавцем також винесені постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 269,00 грн., та постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 1360,00 грн.

У рамках виконавчого провадження державним виконавцем здійснено запити до Державної фіскальної служби про джерела отримання доходів боржника-фізичної особи, до Міністерства внутрішніх справ України щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів.

25.11.2022 державним виконавцем сформовано вимогу на отримання інформації, яка містить банківську таємницю №44046, якою вимагається у Акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк (далі - АТ КБ Приватбанк), Акціонерного товариства Універсал Банк, Публічного акціонерного товариства Банк Восток надати інформацію стосовно наявності та/або стану рахунків позивача.

25.11.2022 відповідачем направлено до АТ КБ Приватбанк платіжну вимогу №69627469 на суму 15229,00 грн., яку одержано банком 28.11.2022.

06.12.2022 державним виконавцем направлено вимогу на отримання інформації, яка містить банківську таємницю №46953, якою вимагається у АТ КБ Приватбанк, Акціонерного товариства Універсал Банк, Публічного акціонерного товариства Банк Восток надати інформацію стосовно наявності та/або стану рахунків позивача.

12 грудня 2022 року з рахунку позивача АТ КБ Приватбанк списано 15229,00 грн., та 13.12.2022 державним виконавцем прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження.

Не погоджуючись із діями відповідача щодо списання коштів, позивач звернулась до суду з адміністративним позовом в цій справі.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що що стягнута сума 15229,00 грн. є доходом від підприємницької діяльності позивача, що підтверджується банківськими виписками по карткам/рахункам та квитанцією про переказ коштів від 17.03.2022. Відтак, суд дійшов висновку, що відповідачем протиправно здійснено списання коштів з рахунку позивача у розмірі 15 229 грн в рамках виконавчого провадження № 69627469.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої та другої статті 68 Закону № 1404-VIII стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається: 1) у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, 2) відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, 3) у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів, зокрема аліментів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Зазначена норма права визначає кошти, що складають дохід як особливий об`єкт, на який може бути звернуто стягнення на виконання виконавчого документа, та обмежує таке стягнення відсутністю інших коштів та/або об`єктів для стягнення, видами боргових зобов`язань (періодичні платежі) та сумою стягнення.

Разом з тим, Законом України від 15.03.2022 року №2129-ІХ Про внесення зміни до розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про виконавче провадження, який набрав чинності 26 березня 2022 року, яким встановлено певні особливості виконавчого провадження на період до припинення або скасування воєнного стану на території України.

Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.22 року строком на 30 діб.

Указом Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні від 14.03.2022 року №133/2022 передбачено продовження строку дії воєнного стану з 05 години 30 хв. 26 березня строком на 30 діб.

Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 18.04.2022 року №259/2022, який затверджено Верховною Радою України, передбачено продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 17.05.2022 року №341/2022, який затверджено Верховною Радою України, передбачено продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 12.08.2022 року №573/2022, який затверджено Верховною Радою України, передбачено продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23.08.2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України від 7 листопада 2022 року № 757/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Пунктом 10-2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1404-VIII тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України: припиняється звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника (крім рішень про стягнення аліментів та рішень, боржниками за якими є громадяни Російської Федерації).

Відповідно до підпункту "ж" підпункту 14.1.54 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді: доходів від зайняття підприємницькою та незалежною професійною діяльністю.

Відповідно до частини 7 статті 52 Закону № 1404-VIII звернення стягнення на кошти та інше майно фізичних осіб - підприємців здійснюється за правилами, визначеними цією статтею.

У відповідності до частини третьої статті 52 Закону № 1404-VIII саме банк повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі знаходження на рахунку коштів, накладення арешту на які заборонено, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для самостійного зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону № 1404-VIII.

Вказаний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 905/361/19 (провадження № 12-28гс20) (пункти 7.14, 7.15 постанови).

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що рахунок НОМЕР_1 , за яким закріплена картка/рахунок НОМЕР_2 , не має особливого режиму призначення, визначеного як картка для зарахування заробітної плати, стипендії, пенсії, іншого доходу фізичної особи.

Звертаючись до суду з адміністративним позовом ОСОБА_1 зазначила що відповідач не мав права на звернення стягнення на її кошти, що знаходяться на її рахунку НОМЕР_1 за яким закріплена картка/рахунок НОМЕР_2 , оскільки на вказану картку вона 17.03.2022 перерахувала частину доходу з картки НОМЕР_3 у розмірі 25 326.50 грн., вказаний дохід вона отримана внаслідок провадження господарської діяльності. Також, позивач зазначила, що картку НОМЕР_3 вона використовує у своїй господарській діяльності як ФОП.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 25.04.2023 з метою з`ясування статусу коштів, які були списані з рахунку позивача, було витребувано у ОСОБА_1 роздруківку руху коштів по картці в Акціонерному товаристві КБ "Приватбанк" № НОМЕР_4 за період з 17.03.2022 по 12.12.2022.

26.05.2023 позивачем на виконання вимог ухвали від 25.04.2023 надано виписку з рахунку по картці № НОМЕР_4 за період з 17.03.2022 по 12.12.2022.

З означеної виписки судом встановлено, що дійсно 17.03.2022 позивачем було здійснено переказ зі своєї картки НОМЕР_5 через додаток Приват24 на картку № НОМЕР_4 суми коштів у розмірі 25 150 грн. Водночас, цього ж дня означену суму у розмірі 25 150 грн було перераховано через Приват 24 одержувачу ОСОБА_2 .

В подальшому, 19.03.2022 позивачем було здійснено переказ зі своєї картки НОМЕР_5 через додаток Приват24 на картку № НОМЕР_4 суми коштів у розмірі 20 000 грн. Цього ж дня, вказану суму перераховано через Приват24 одержувачу ОСОБА_2 .

21.03.2022 позивачем здійснено переказ зі своєї картки НОМЕР_5 через додаток Приват24 на картку № НОМЕР_4 суми коштів у розмірі 20 000 грн. В цей же день позивачем здійснено перерахування коштів у розмірі 20 000 грн на користь одержувача ОСОБА_3 .

22.03.2022 позивачем так само було переказано кошти зі своєї картки НОМЕР_5 через додаток Приват24 на картку № НОМЕР_4 в розмірі 20 000 грн. Цього ж дня зазначені кошти перераховані одержувачу ОСОБА_3 .

23.03.2022 позивач здійснила переказ коштів зі своєї картки НОМЕР_5 через додаток Приват24 на картку № НОМЕР_4 в розмірі 15 000 грн. Цього дня позивачем перераховані кошти в розмірі 15 000 грн одержувачу ОСОБА_3 .

Так само, 24.03.3022 позивач переказала зі своєї картки НОМЕР_5 через додаток Приват24 на картку № НОМЕР_4 кошти в розмірі 19 000 грн. Одразу після чого, 24.03.2022 перерахувала вказані кошти ОСОБА_3 .

26.03.2022 ОСОБА_1 переказує зі своєї картки НОМЕР_5 через додаток Приват24 на картку № НОМЕР_4 кошти в розмірі 25 000 грн., після чого в цей же день перераховує зазначену суму ОСОБА_3 .

27.03.2022 ОСОБА_1 переказує зі своєї картки НОМЕР_5 через додаток Приват24 на картку № НОМЕР_4 кошти в розмірі 10 000 грн., після чого в цей же день перераховує зазначену суму ОСОБА_3 .

Також, 29.03.2022 позивач переказує зі своєї картки НОМЕР_5 через додаток Приват24 на картку № НОМЕР_4 кошти в розмірі 15 000 грн., після чого в цей же день перераховує зазначену суму ОСОБА_3 .

Крім того, судом встановлено, що 17.06.2022, 26.08.2022 та 24.10.2022 позивач переказувала зі своєї картки НОМЕР_6 через додаток Приват24 на картку № НОМЕР_4 кошти в кошти у розмірі 12.06 грн, 2 199 грн та 10 000 грн відповідно.

Також, судом встановлено, що картку неодноразово поповнювали через термінал самообслуговування, також постійно мало місце списання коштів в рахунок оплати товарів та послуг, переказ коштів на користь різних одержувачів.

Загалом станом на 21.11.2022 на рахунку позивача обліковувався залишок коштів у розмірі 382.87 грн.

21.11.2022 картку на картку № НОМЕР_4 поповнено готівкою через термінал самообслуговування на суму 20 000 грн., а 24.11.2022 на суму 9 000 грн.

24.11.2022 позивач переказувала зі своєї картки НОМЕР_6 через додаток Приват24 на картку № НОМЕР_4 1 000 грн.

28.11.2022 позивачем здійснено переказ коштів зі своєї картки НОМЕР_6 через додаток Приват24 на картку № НОМЕР_4 суму 4 795 грн.

Станом на 28.11.2022 баланс на картці становив 33 717 грн

Надалі, протягом 28.11.2022 04.12.2022 по картці № НОМЕР_4 здійснювались лише списання коштів.

05.12.2022 було здійснено поповнення картки № НОМЕР_4 на суму 10 грн та 15 грн.

З 05.12.2022 по 11.12.2022 відбувалось тільки списання коштів за картки № НОМЕР_4 .

Станом на 11.12.2022 залишок коштів на рахунку позивача № НОМЕР_4 становив 25 077 грн.

12.12.2022 відбулося списання коштів за виконавчим провадженням на суму 15 229 грн.

Таким чином, встановлені обставини справи свідчать, що списання коштів за виконавчим провадженням відбулось не за рахунок коштів доходу, внесеного позивачем на її картку 17.03.2022, адже зазначені кошти були витрачені позивачем в день їх фактичного внесення.

Позивач надала до суду пояснення, з приводу того, що залишок коштів на її картці, що дозволив списання коштів з рахунку позивача не був би можливим без транзакції проведеної 17.03.2022.

Суд апеляційної інстанції, аналізуючи доводи позивача, виходить з такого.

Як вже зазначалось станом на 21.11.2022 на рахунку позивача обліковувався залишок коштів у розмірі 382.87 грн. Значене збільшення залишку коштів на рахунку ОСОБА_1 НОМЕР_4 відбулось за рахунок поповнення картки готівкою в терміналі самообслуговування 21.11.2022 та 24.11.2022 всього на 29 000 грн.

Також, суд враховує, що зі своєї картки НОМЕР_6 через додаток Приват24 на картку № НОМЕР_4 позивач 24.11.2022 та 28.11.2022 переказала кошти всього на суму 5 795 грн. Таким чином, станом на 28.11.2022 баланс на картці становив 33 717 грн.

Водночас у період з 28.11.2022 по 11.12.2022 позивач витратила 8 640 грн, тобто більше ніж внесла у період з 24.11.2022 зі своєї картки НОМЕР_6 через додаток Приват24, адже станом на 11.12.2022 залишок на рахунку становив 25 077 грн.

Суд звертає увагу, що кошти внесені позивачем через термінал самообслуговування не можуть вважатись заробітною платою, стипендією чи іншим доходом особи, також позивачем не підтверджено й того, що грошові кошти, внесені з картки НОМЕР_6 є її доходом, на який неможливо звернути стягнення.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що визначальне зазначення для умов звернення стягнення на грошові кошти на рахунках платника має те, який статус мають кошти, чи є вони заробітною платою, стипендією, пенсією чи іншим доходом особи, звернення стягнення на яке заборонене законом. Судом встановлено, що залишок коштів на рахунку позивача сформувався за рахунок коштів, які не мають статусу доходу, відтак списання таких коштів за рахунків боржника за виконавчим провадженням відповідає вимогам Закону.

Оскільки звернення стягнення на кошти боржника за виконавчим провадження є правомірним, відсутніми є і підстави для стягнення на користь позивача суми коштів у розмірі 15 299 грн.

Вищенаведене залишилось поза увагою суду першої інстанції, внаслідок чого суд дійшов необґрунтованого висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції необхідно скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. 243, 308, 311, 315, 317, 321, 325 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) - задовольнити.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду 28.12.2022 в адміністративній справі № 280/7109/22 скасувати та прийняти нову постанову.

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду.

Постанова в повному осбязі складена 21.06.2023.

Головуючий - суддя О.О. Круговий

суддя Т.С. Прокопчук

суддя А.В. Шлай