Справа № 420/7355/23
Суддя: Завальнюк І.В.
Дата ухвалення: 2023-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/7355/23
УХВАЛА

22 червня 2023 року Одеський окружний адміністративний суд

у складі головуючого судді Завальнюка І.В.,

при секретарі Четвертак О.І.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Одесі в порядку загального позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України (Адміністрація судноплавства) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить суд:

визнати протиправними дії Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України щодо незабезпечення постійного та безперервного функціонування веб-порталу https://vrf.marad.gov.ua/ для здійснення перевірки дійсності документів моряків;

зобов`язати Державну службу морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України не чинити позивачу перешкоди у доступі до професії моряка шляхом забезпечення безперервного доступу до веб-порталу https://vrf.marad.gov.ua/ для здійснення перевірки дійсності документів моряків та не допускати обмежень у загальному доступі до вказаного веб-порталу моряків та судноплавних компаній;

зобов`язати Державну службу морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України забезпечити збереженість персональних даних та відомостей, що містяться в Державному реєстрі документів моряків;

зобов`язати Державну службу морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України направити на адресу Міжнародної морської організації (ІМО) повідомлення про те, що для перевірки дійсності документів моряків в електронному вигляді має бути використаний веб-портал https://vrf.marad.gov.ua/.

Ухвалою судді від 21.04.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою суду від 15.05.2023 клопотання представника Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України (Адміністрація судноплавства) задоволено; постановлено розглядати справу за правилам загального позовного провадження; замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

13.06.2023 до суду від представника позивача надійшло клопотання про витребування доказів, а саме:

відомості про програмне забезпечення, за допомогою якого здійснювалась верифікація (перевірка дійсності) документів моряків до початку 2023 року;

причини та підстави, визначені законодавством, в результаті яких функціонування програмного забезпечення, за допомогою якого здійснювалась верифікація (перевірка дійсності) документів моряків до початку 2023 року, було припинено, а також точна календарна дата припинення такого функціонування;

точна календарна дата, із якої Адміністрацією судноплавства протягом 2023 року здійснено впровадження верифікації документів моряків https://vrf.marad.gov.ua/ та ;

опис програмного забезпечення та існуючого механізму здійснення верифікації документів моряків станом на момент вирішення даного спору;

нормативно-правові акти та законодавство, відповідно до яких відповідачем протягом 2023 року здійснено впровадження верифікації документів моряків https://vrf.marad.gov.ua/ та , а також яким врегульовано порядок та спосіб запровадження такої системи;

нормативно-правові акти, якими затверджені офіційні правила користування системи верифікації документів моряків https://vrf.marad.gov.ua/ та , що впроваджені Адміністрацією судноплавства протягом 2023 року;

письмову інформацію про те, який саме механізм автоматизації застосовується при обробці даних веб-порталом https://vrf.marad.gov.ua/ для здійснення перевірки дійсності документів моряків, з наданням нормативно-правових актів, якими це врегульовано;

копії документів щодо забезпечення безпеки обробки персональних даних при запровадженні протягом 2023 року системи верифікації документів моряків https://vrf.marad.gov.ua/ та (спеціальних технічних заходів захисту, у тому числі щодо виключення несанкціонованого доступу до персональних даних, що обробляються, та в роботі технічного та програмного комплексу, за допомогою якого здійснюється обробка персональних даних);

відомості про застосування комплексної системи захисту інформації з підтвердженою відповідністю при запровадженні протягом 2023 року системи верифікації документів моряків https://vrf.marad.gov.ua/ та (результатами державної експертизи, яка проводиться з урахуванням галузевих вимог та норм інформаційної безпеки у порядку; відомості про засоби криптографічного захисту інформації, які мають позитивний експертний висновок за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації; відомості про засоби технічного захисту інформації, які мають позитивний експертний висновок за результатами державної експертизи у сфері технічного захисту інформації або сертифікат відповідності, виданий органом з оцінки відповідності, та інші відповідні документи, що підтверджують виконання вимог Закону України «Про захист інформації в інформаційно-комунікаційних системах».

В обґрунтування клопотання зазначено, що через неможливість здійснення перевірки (верифікації) морських документів допомогою веб-порталу https://vrf.marad.gov.ua/, як єдиного законного способу перевірк таких документів для роботодавців судноплавних компаній, позивач не має можливості працевлаштування як моряк, оскільки судновласники не приймають на роботу моряків із кваліфікаційними документами, дійсність яких перевірити неможливо.

На міжнародному рівні вимоги щодо кваліфікації моряків та мінімального переліку обов`язкових документів, які вимагаються для роботи будь-якого моряка на судні, встановлені Міжнародною конвенцією про підготовку і дипломування моряків та несення вахти (ПДНВ) 1978 року із поправками, до якої приєдналась Україна на підставі Закону України № 464/96-ВР від 01.11.1996.

Положення даної конвенції вимагають обов`язкового ведення кожною країною- учасником Конвенції реєстру документів моряків та можливості перевірки дійсності відповідних документів. Також Конвенція вимагає отримання кожні 5 років кваліфікаційних документів (професійний диплом, підтвердження до професійного диплома, сертифікат компетентності, підтвердження до сертифіката компетентності, професійний диплом, виданий іноземною державою, свідоцтво фахівця, свідоцтво фахівця про спеціальну підготовку, свідоцтво про спеціальну підготовку персоналу пасажирських суден).

В Україні запроваджено ведення Державного реєстру документів моряків, в якому містяться про всі видані кваліфікаційні документи моряків та пільгові дозволи. Державному реєстрі документів моряків зберігаються відомості про кваліфікаційні документи, які видані, анульовані, дія яких зупинена, заявлені як такі, що загублені або знищені.

Існування в Україні Державного реєстру документів моряків було передбачено низкою нормативно-правових актів, а саме:

- наказом Міністерства транспорту України від 08.01.2003 № 3 "Про затвердження Положення про ведення єдиного Державного реєстру документів моряків", яким організаційне та матеріально-технічне забезпечення ведення даного реєстру покладалось на Інспекцію з питань підготовки та дипломування моряків;

- Положенням про Адміністрацію судноплавства, що затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 № 212, яким передбачено, що Адміністрація судноплавства зокрема веде Державний реєстр документів моряків, в установленому порядку забезпечує доступ до нього для внесення і перевірки даних про кваліфікаційні документи моряків;

- Порядком припинення дії підтверджень дипломів та позачергової перевірки компетентності осіб командного складу морських суден, що затверджене наказом Міністерства транспорту України № 672 від 28.08.2003;

- Порядком видачі пільгових дозволів, що затверджений наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 03.08.2005 № 411;

Порядком роботи Державних кваліфікаційних комісій, що затверджений наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.05.2007 № 377;

Положенням про звання осіб командного складу морських суден та порядок їх присвоєння, що затверджене наказом Міністерства інфраструктури України № 567 від 07.08.2013.

Указом Президента України № 837/2019 від 08.11.2019 Кабінету Міністрів України зобов`язано до 30.07.2020 вжити заходів стосовно створення електронного кабінету моряка, зокрема забезпечення надання дозвільних документів в електронному вигляді.

Наказом Міністерства інфраструктури України від 18.10.2013 № 811 затверджено зразки документів осіб командного складу та суднової команди морських суден, що засвідчують належну кваліфікацію для займання посади на судні та ідентифікують їх власників. В усіх морських документах передбачено наявність QR коду для можливості швидкої перевірки документів за допомогою програмного забезпечення Адміністрації судноплавства.

Для здійснення можливості перевірки дійсності документів моряків використовувався веб-портал Адміністрації судноплавства https://vrf.marad.gov.ua/. Цим веб-порталом користувались як українські моряки, так і їх роботодавці для швидкої перевірки дійсності документів моряків перед їх працевлаштуванням.

Приблизно із середини січня 2023 року (точна дата позивачу невідома) функціонування веб-порталу Адміністрації судноплавства https://vrf.marad.gov.ua/, призначеного для перевірки дійсності (верифікації) документів моряків, було припинено. В подальшому, як свідчать додані до позовної заяви матеріали, на офіційному веб-порталі Адміністрації судноплавства було опубліковано новину про те, що до впровадження інформаційно-комунікаційної системи у сфері підготовки та дипломування членів екіпажів суден здійснити перевірку документів на відповідність можливо направивши відповідні документи на електронну пошту: ІНФОРМАЦІЯ_1

29.03.2023 о 14:49 на офіційному веб-порталі Адміністрації судноплавства з`явилась. наступна публікація:

Адреса публікації: https://marad.gov.ua/ua/news/verifikaciya-kvalifikacijnih-

dokumentiv-moryakiv-vidbuvayetsya-na-vrнmaradgovua Назва: «Верифікація кваліфікаційних документів моряків відбувається на VRF.MARAD.GOV.UA»

Текст: «Нагадуємо, що верифікація кваліфікаційних документів моряків відбувається на VRF MARAD.GOV.UA. Для прискорення та удосконалення процесу встановлення достовірності документів моряків створено зручний сервіс. Скористайтесь детальною інструкцією та отримайте підтвердження від Адміністрації судноплавства.

Етап перший: РЕЄСТРАЦІЯ

На офіційному сайті Адміністрації судноплавства (marad gov.ua) обираємо розді «Верифікація» і переходимо за посиланням. Щоб створити новий обліковий запис, натискаємо «Створити обліковий запис». Після заповнення форми особистими даними натискаємо «Створити обліковий запис». У разі успішної реєстрації в системі вгорі сторінки з`явиться повідомлення «Ваш обліковий запис успішно створено». У форму вносимо такі дані: електронна пошта; пароль; ПІБ: стать, дата народження: телефон; фотографія 3х4 см (не є обов`язковим полем реєстрації).

Етап другий: ЗАПИТ НА ВЕРИФІКАЦІЮ

В Особистому кабінеті натискаємо «Запит на верифікацію», заповнюємо необхідними даними поля у формі «Підтвердження кваліфікаційних документів» та натискаємо «Зробити запит». Після того як документ буде відправлений на верифікацію в Адміністрацію судноплавства, в Особистому кабінеті з`явиться повідомлення «Ваш запит успішно сформовано». Те саме повідомлення буде відправлено на електронну пошту, вказану під час реєстрації.

Увага! Для верифікації кожного окремого документа форма заповнюється окремо.

У форму вносимо необхідні дані залежно від типу документа: ПІБ, дата народження; ім`я англійською, прізвище англійською; стать, громадянство, звання, звання англійською; посада; посада англійською; стандарт компетентності згідно з конвенцією ПДНВ, додаткові дані згідно з кваліфікацією моряка українською та англійською.

Обираємо тип документа до перевірки, додаємо його скан-копію та необхідну інформацію.

Етап третій: РЕЗУЛЬТАТИ ВЕРИФІКАЦІЇ

Статус запиту можна перевірити в Особистому кабінеті. Є чотири варіанти статусу запиту користувача: «Затверджено», «Відхилено», «В обробці», «Відмінено». Щоб відмінити зроблений запит, необхідно натиснути на кнопку у правому верхньому кутку запиту.

Результати перевірки запиту з`являться в Особистому кабінеті та на електронній пошті. Якщо документ дійсний, то в Особистому кабінеті статус документа змінюється на «Дійсний», водночас його можна буде завантажити з Особистого кабінету на українській та англійській мові. Так само на вказану під час реєстрації електронну пошту надійде відповідний лист з результатами верифікації. Якщо документ не дійсний, то в Особистому кабінеті статус документа змінюється на «Не дійсний», водночас його можна буде завантажити з Особистого кабінету на українській та англійській мові. Так само на вказану під час реєстрації електронну пошту надійде відповідний лист з результатами верифікації. Якщо форма запиту на перевірку документів була заповнена невірно, то в Особистому кабінеті у Запитах з`явиться статус «Відхилено із зазначенням причини відмови. Так само на вказану під час реєстрації електронну пошту надійде відповідний лист з причиною відмови.

Увага! Моряки, які не отримали відповіді по верифікації документів можуть подати заяву в системі VRF MARAD.GOV.UA., і отримати відповідь українською та англійською мовою.

Наголошуємо, що за новою процедурою дипломування в Україні оформлення та верифікація документів є компетенцією виключно Адміністрації судноплавства. Ми активно співпрацюємо з партнерами, щоб пришвидшити запуск процедури оформлення документів моряків онлайн, нівелювавши людський фактор.»

Також, у вказаній публікації зроблено скріншоти із покроковою інструкцією щодо здійснення верифікації документів. Зокрема, інструкція до етапу другого «Запит на верифікацію» передбачає необхідність введення вручну з боку моряка всіх відомостей про себе та свою кваліфікацію двома мовами англійською та українською, із додаванням скан-копії кожного морського документа та формуванням запиту щодо кожного із морських документів окремо.

Аналогічна публікація здійснена також англійською мовою.

Приймаючи до уваги предмет та підстави позову, позивач в межах даної справи оскаржує правомірність самовільного визначення Адміністрацією судноплавства нового порядку здійснення перевірки дійсності (верифікації) морських документів, який фактично зводиться не до автоматичної перевірки дійсності документів моряків за допомогою програмного забезпечення Державного реєстру документів моряків, а до направлення індивідуальних запитів до Адміністрації судноплавства разом із скан-копіями документів на верифікацію, після чого Адміністрація судноплавства розглядає такі запити (без будь-якого порядку розгляду) та у невизначений законодавством строки надає індивідуальні відповіді.

Із метою офіційного встановлення всіх необхідних обставин справи, на теперішній час існує необхідність з`ясування таких обставин справи:

1. Відомості про програмне забезпечення, за допомогою якого здійснювалась верифікація (перевірка дійсності) документів моряків до початку 2023 року;

2. Причини та підстави, визначені законодавством, в результаті яких функціонування програмного забезпечення, за допомогою якого здійснювалась верифікація (перевірка дійсності) документів моряків до початку 2023 року, було припинено, а також точна календарна дата припинення такого функціонування;

3. Точна календарна дата, із якої Адміністрацією судноплавства протягом 2023 року здійснено впровадження верифікації документів моряків https://vrf.marad.gov.ua/ та ;

4. Опис програмного забезпечення та існуючого механізму здійснення верифікації документів моряків станом на момент вирішення даного спору, 5. Нормативно-правові акти та законодавство, відповідно до яких відповідачем протягом 2023 року здійснено впровадження верифікації документів моряків https://vrf.marad.gov.ua/ та , а також яким врегульовано порядок та спосіб запровадження такої системи;

6. Нормативно-правові акти, якими затверджені офіційні правила користування системи верифікації документів моряків https://vrf.marad.gov.ua/ та , впроваджені Адміністрацією судноплавства протягом 2023 року;

7. Письмову інформацію, який саме механізм автоматизації застосовується при обробці даних веб-порталом https://vrf.marad.gov.ua/ для здійснення перевірки дійсності документів моряків, з наданням нормативно-правових актів, якими це врегульовано;

8. Письмову інформацію яким чином забезпечується шифрування, зберігання, передача обробка персональних даних позивача при використанні веб-порталу https://vrf.marad.gov.u для здійснення перевірки дійсності документів моряків, з наданням нормативно-правових актів, якими це врегульовано;

9. Копії документів щодо забезпечення безпеки обробки персональних даних при запровадженні протягом 2023 року системи верифікації документів моряків https://vrf.marad.gov.ua/ra (спеціальних технічних заходів захисту, у тому числі щодо виключення несанкціонованого доступу до персональних даних, що обробляються та в роботі технічного та програмного комплексу, за допомогою якого здійснюється обробка персональних даних).

Ці обставини безпосередньо пов`язані із предметом заявленого позову та впливають на оцінку судом правомірності дій відповідача, що оскаржуються в межах даної справи та які відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України повинні здійснюватись виключно в повноважень та спосіб, що встановлені законами України.

Позивач не має можливості самостійно подати відповідні докази та інформацію, оскільки не є їх розпорядником. Більш того, принцип офіційного з`ясування обставин справи не обмежує суд у праві самостійно витребовувати інформацію та докази, які необхідні для встановлення у справі об`єктивної істини. При цьому, позивач зауважує, що він не мав можливості заявити відповідне клопотання про витребування доказів одночасно із заявленим позовом, оскільки відповідачем вже після початку розгляду даної справи було самовільно змінено порядок верифікації документів моряків із .

22.05.2023 до суду від представника Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України (Адміністрація судноплавства) надійшли заперечення проти задоволення клопотання про витребування доказів та клопотання про повернення без розгляду клопотання про витребування доказів у справі.

В обґрунтування заперечень відповідач зазначив, що відповідно до підстав позовної заяви Позивача, останній обґрунтовує створенням Відповідачем перешкод Позивачу у доступі до професії моряка шляхом забезпечення безперервного доступу до веб-порталу https://vrf.marad.gov.ua для здійснення перевірки дійсності документів моряків відсутністю можливості Позивачу здійснити верифікацію кваліфікаційних документів.

Тобто, оцінюючи вказані підстави позовних вимог крізь призму вимог статті 72, 73 КАС України, до предмету доказування у даній справі, відносяться дані, тобто докази на підставі яких суд встановить наявність або відсутність обставин (фактів), що вказують на: створення Відповідачем перешкод Позивачу у доступі до професії моряка шляхом забезпечення безперервного доступу до веб-порталу https://vrf.marad.gov.ua для здійснення перевірки дійсності документів моряків відсутність можливості Позивачу здійснити верифікацію кваліфікаційних документів.

Обґрунтування яким чином витребування всіх документів щодо програмного забезпечення, його функціонування, опис та механізм здійснення верифікації, механізм автоматизації при обробці даних веб-порталом, а також - відомостей щодо обробки персональних даних, їх зберігання відносяться до предмету доказування, в той час як підставою для задоволення позовних вимог є перешкоди, на думку Позивача, у доступі до професії моряка та відсутність можливості Позивачу здійснити верифікацію кваліфікаційних документів, с не зрозумілим, відповідні доводи представником у клопотанні представника Позивача відсутні.

Враховуючи те, що витребувані документи, які намагається витребувати Позивач, не підтверджують та не спростовують підстави для задоволення позовних вимог Позивача, не відносяться до предмету доказування у даній адміністративній справі, а тільки призводять до нагромадження неналежних доказів, які не відносяться до предмету доказування, та обов`язку щодо їх дослідження та оцінки виходячи з предмету та підстав позовної заяви Позивача у суду відсутній, відтак клопотання Позивача задоволенню не підлягає, в силу невідповідності останнього вимогам статей 72, 73, 90 КАС України.

Безпідставне витребування інформації щодо документів, при цьому інформації, яка не відноситься до справи, нехтуючи вимогами встановленими викладеним законодавчими актами встановленими для їх надання, вказує, що останнє не відповідає завданням адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене, подаючи клопотання про витребування доказів, яка не відноситься до фактичних обставин справи, предмету доказування у справі, в силу статусу Адміністрації судноплавства, виконуваних функцій, завдань та повноважень, призводить до створення ризиків безпідставного поширення інформації із обмеженим доступом.

Законодавець не пов`язує приписи із наявністю повноважень щодо розпорядження докази та інформацію, а вимагає, щоб особа вжила заходів щодо отримання відповідних доказів самостійно, не перекладаючи власну бездіяльність на суд, саме тому, вказав у пункті 4 частини другої статті 80 КАС України про необхідність зазначити «заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу».

При цьому, Позивач не звертався до Адміністрації судноплавства щодо отримання відповідних матеріалів та інформації.

Таким чином, клопотання подане в результаті недобросовісного виконання учасниками справи своїх обов`язків щодо доказування.

Окрім цього, клопотання подане в порушення встановленої процесуальним законодавством процедури подачі відповідного клопотання до суду, встановлених 72, 73, 78, 79, 80, 90, 160 КАС України (відповідне обґрунтування наведене в клопотанні про повернення без розгляду клопотання про витребування).

Беручи до уваги викладене, клопотання позивача не відповідає вказаним вимогам законодавства та задоволенню не підлягає.

Виходячи із фактичних обставин справи, вказані приписи статей 79, 80, 160 КАС України порушені та підтверджуються наступним:

Позовна заява позивача не містить переліку доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою, обставин, які унеможливлюють подачу останніх разом із позовною заявою.

Позовна заява провадження у даній адміністративній справі відкрито 13.03.2023 при цьому, клопотання про витребування доказів подане під час чергового судового засідання щодо розгляду справи, а саме 03.05.2023, тобто із порушенням строків визначених вимогами частин першої статей 79, 80 КАС України.

Позивачем, всупереч вимог частини першої статті 80 КАС України, подаючи клопотання про витребування доказів із пропуском строків (більш ніж семи місяців), не обґрунтовано неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від позивача.

При цьому, позивач не звертався до Адміністрації судноплавства щодо отримання відповідних матеріалів та інформації.

На переконання відповідача, клопотання не відповідає вимогам, встановлених статтями 72, 73, 78, 79, 80, 90, 160 КАС України, а саме:

1. клопотання про витребування доказів подане в порушення порядку щодо заявлення останнього під час подачі позовної заяви та без письмового повідомлення суд про обґрунтування відповідної позовної заяви доказами, витребування яких на даний час представник Позивача (в порушення порядку подачі клопотання про витребування визначеному частиною першою та другою статті 79 та пункту 8 частини п`ятої статті 160 КАС України):

2. клопотання подане пропущенням строків щодо його подачі, більш ніж семи місяців (всупереч вимогам встановлених у другому реченні частини першою статті 80 КАС України):

3. у клопотанні відсутнє обґрунтування щодо неможливості подання У встановлений для подачі такого клопотання строк з причин, що не залежали від Позивача (не відповідає в приписам встановлених частині четвертій статті 79 КАС України);

4. у клопотанні представник Позивача не порушує питання про поновлення строку для долучення доказів по справі ( не відповідає в приписам встановлених у третьому реченні частини першій статті 80 КАС України); 5. клопотання про витребування доказів не містить обставин, які можуть підтвердити витребувані докази та аргументів, які можуть спростувати витребувані докази (суперечить вимогам пункту другого частини другої статті 80 КАС України):

6. у клопотанні не зазначено жодних доводів та не надано доказів вжиття заходів або обґрунтованих причини неможливості самостійного отримання цього доказу (не відповідає частині четвертій статті 79 КАС України, пункту 4 частини другої статті 80 КАС України);

7. представником Позивача заявляється клопотання про витребування доказів, які не відносяться до предмета доказування по справі та не відповідають фактичним обставинам справи (не відповідає вимогам статей 72, 73, 90 КАС України);

8. заявляється клопотання про витребування документів, які наявні у Позивача (суперечить частині першій статті 80 КАС України).

Вислухавши думки представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість клопотання та наявність підстав для його часткового задоволення, з огляду на наступне.

Приписами ч.4 ст.9 КАСУ визначений обов`язок суду вжити визначених законом заходів, необхідних для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Згідно частини 1 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, письмовими, речовими і електронними доказами.

Згідно ч. 3 ст. 77 КАС України докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Згідно з положеннями ч. 3 цієї ж статті КАС України про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.

Згідно положень ч. ч. 6-9 ст. 80 КАС України будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом.

Приписами ч.4 ст.9 КАСУ визначений обов`язок суду вжити визначених законом заходів, необхідних для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Згідно частини 1 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, письмовими, речовими і електронними доказами.

Згідно ч. 3 ст. 77 КАС України докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Згідно з положеннями ч. 3 цієї ж статті КАС України про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.

Згідно положень ч. ч. 6-9 ст. 80 КАС України будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом.

Відповідно до частини 5 статті 77 КАС України якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, то суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Отже, кожна сторона повинна довести суду ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. У разі неможливості надати суду відповідний доказ, сторона повинна зазначити причини, з яких він не може бути поданий та надати суду докази, які підтверджують, що ця сторона здійснила усі залежні від неї дії, спрямовані на отримання відповідного доказу і в неї відсутня можливість самостійно його отримати.

Принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі з обов`язком суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій, бездіяльності чи рішень є визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах.

Наявність принципу офіційного з`ясування всіх обставин у справі обумовлена тим, що в учасників публічно-правових відносин, зазвичай, нерівні можливості, оскільки особі протистоїть суб`єкт владних повноважень. Активна роль суду дає можливість врівноважити можливості людей, які необізнані у тонкощах юриспруденції, і суб`єкта владних повноважень, а також сприяє тому, щоб порушені владою права були захищені.

Принцип офіційності, зокрема, виявляється у тому, що суд визначає обставини, які необхідно встановити для вирішення спору; з`ясовує якими доказами сторони можуть обґрунтовувати свої доводи чи заперечення щодо цих обставин; а у разі необхідності суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, доповнити чи пояснити певні обставини, надати суду додаткові докази, а якщо певний доказ необхідний з метою захисту прав, свобод чи інтересів осіб, витребувати такий доказ з власної ініціативи.

Таким чином, відповідно до завдань та принципів адміністративного судочинства, у спірних правовідносинах саме суб`єкт владних повноважень повинен доводити в суді обставини, що стали підставою для звернення із позовом до суду, та правомірність своїх дій / рішень / бездіяльності.

За принципом римського права Actori incumbit probatio, reus excipiendo fit actor доказ лягає на позивача, а відповідач, заперечуючи, стає в положення позивача.

Зазначений принцип слід втілювати у судочинстві безпосередньо забезпеченням наповненості матеріалів справи доказами для оцінки всієї ситуації справи з метою винесення незаперечного рішення. При цьому в такому рішенні мали б бути заінтересовані всі без винятку учасники справи з метою остаточного вирішення спору.

З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне частково задовольнити клопотання представника позивача та витребувати від відповідача докази, які, на думку суду, можуть в спірних правовідносинах сприяти встановленню істини та всіх фактичних обставин спору.

В той же час, стороною позивача, серед іншого, у клопотанні про витребування доказів заявлено вимоги про витребування інформації, яка за своїм змістом не відповідає поняттю «доказ» (будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи), однак може посприяти швидкому та повному встановленню обставин у справі та вирішення спору, у зв`язку із чим клопотання підлягає до часткового задоволення шляхом витребування, безпосередньо, доказів, а також витребування інших відомостей.

Поряд із тим, суд критично оцінює клопотання представника відповідача про залишення клопотання представника позивача про витребування доказів без розгляду та повернення, оскільки останнє за своїм змістом зводиться до заперечень проти його задоволення, а також міркувань відповідача щодо відповідності клопотання вимогам КАС України, його доцільності та ін.

В світлі вищенаведеного суд зазначає, що сторони мають сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, а не перешкоджати цьому.

Порушення стороною відповідача перед судом питання щодо залишення клопотання іншої сторони без розгляду виходить за межі процесуальних прав, якими Кодекс наділяє сторону. Так, обов`язок суду з перевірки всіх заяв (клопотань) на відповідність вимогам КАС України визначений безпосередньо цим Кодексом, і потреби клопотати перед судом щодо виконання ним власних функцій немає. В свою чергу, на відповідні процесуальні дії процесуальним законодавством визначено співставні засоби реагування, такі як «відзив», «заперечення», «відповідь» (на противагу клопотанню, наприклад, про відмову в задоволенні позову).

Поставлення ж перед судом процесуального питання у формі клопотання щодо вирішення іншого клопотання очевидно не сприяє структурованості судового процесу. Натомість утворює неприродні та непритаманні змагальному судовому процесу конструкції, що не відповідають завданню адміністративного судочинства. Побудова ж змагального процесу у вигляді «клопотання на клопотання на клопотання…» не відповідає сутності самого процесу та не сприяє розгляду справи у розумний строк.

З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку про необхідність та доцільність витребування доказів, які є необхідними для повного і всебічного розгляду справи та містять інформацію щодо предмета доказування.

Поряд із тим суд зазначає, що підготовка та надсилання витребуваних судом документів (доказів та інформації) може зайняти певний час. Сторонам при надісланні цих доказів також повинна бути забезпечена можливість для ознайомлення із доказами, які стосуються спірних правовідносин.

Разом з тим, суд зазначає, що зупинення провадження в адміністративній справі - це тимчасове припинення вчинення у справі будь-яких процесуальних дій у зв`язку з обставинами, що перешкоджають розгляду справи, до моменту, коли ці обставини перестануть існувати або будуть вчинені необхідні дії.

Статтею 236 КАС України визначено, що суд зупиняє провадження у справі в разі направлення судового доручення щодо збирання доказів - до надходження ухвали суду, який виконував доручення, про виконання доручення або неможливість виконання доручення. Положення цієї норми передбачає обов`язок суду зупинити провадження у разі об`єктивної неможливості розгляду справи до отримання необхідних суду доказів. При цьому зазначена норма також передбачає умову - коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Суд зазначає, що відповідно до ч.6 ст. 7 КАС України, у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.

Аналогія закону - це засіб заповнення прогалин у законодавстві, який полягає в застосуванні до спірних правовідносин норми закону, яка регламентує подібні відносини.

На другій стадії процесу правозастосування, а саме при виборі та аналізі норми права, яка має бути застосована до конкретного випадку, іноді виявляється відсутність такої норми. Тобто, виникає ситуація, в якій конкретне рішення спірного питання повністю або в якійсь частині законом не передбачено, що є прогалиною в законодавстві.

Способи ж подолання прогалин - це ті правові інструменти, які дозволяють в процесі правозастосування миттєво вирішити ситуацію, що перебуває у сфері правового регулювання, якщо нормами права його безпосередньо не передбачено. Правозастосування в такому разі долає прогалину. Тому суду надається право вирішувати такого роду справи за допомогою аналогії закону.

На підставі вищевикладеного, враховуючи необхідність у збиранні додаткових доказів по справі, суд, застосовуючи аналогію закону з метою дотримання конвенційних принципів щодо забезпечення справедливого балансу і рівності сторін, вважає за необхідне зупинити провадження по справі до виконання ухвали суду про витребування доказів та отримання витребуваних судом доказів на підставі п. 6 ч.2 ст. 236 КАС України.

Частиною 2 ст. 241 КАС України визначено, що всі процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, а також клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5-11, 77, 80, 90, 236, 243, 248, 256, 287, 293-295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання представника ОСОБА_1 задовольнити частково.

Витребувати від Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України (Адміністрація судноплавства):

- відомості про програмне забезпечення, за допомогою якого здійснювалась верифікація (перевірка дійсності) документів моряків до початку 2023 року;

- опис програмного забезпечення та існуючого механізму здійснення верифікації документів моряків станом на момент вирішення даного спору;

- копії документів щодо забезпечення безпеки обробки персональних даних при запровадженні протягом 2023 року системи верифікації документів моряків https://vrf.marad.gov.ua/ та ІНФОРМАЦІЯ_1 (спеціальних технічних заходів захисту, у тому числі щодо виключення несанкціонованого доступу до персональних даних, що обробляються, та в роботі технічного та програмного комплексу, за допомогою якого здійснюється обробка персональних даних);

- відомості про застосування комплексної системи захисту інформації з підтвердженою відповідністю при запровадженні протягом 2023 року системи верифікації документів моряків https://vrf.marad.gov.ua/ та ІНФОРМАЦІЯ_1 (результатами державної експертизи, яка проводиться з урахуванням галузевих вимог та норм інформаційної безпеки у порядку; відомості про засоби криптографічного захисту інформації, які мають позитивний експертний висновок за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації; відомості про засоби технічного захисту інформації, які мають позитивний експертний висновок за результатами державної експертизи у сфері технічного захисту інформації або сертифікат відповідності, виданий органом з оцінки відповідності, та інші відповідні документи, що підтверджують виконання вимог Закону України «Про захист інформації в інформаційно-комунікаційних системах».

Зобов`язати Державну службу морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України (Адміністрація судноплавства) надати до суду відомості та пояснення щодо наступних обставин:

- причини та підстави, визначені законодавством, в результаті яких функціонування програмного забезпечення, за допомогою якого здійснювалась верифікація (перевірка дійсності) документів моряків до початку 2023 року, було припинено, а також точна календарна дата припинення такого функціонування;

- точна календарна дата, із якої Адміністрацією судноплавства протягом 2023 року здійснено впровадження верифікації документів моряків https://vrf.marad.gov.ua/ та ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- нормативно-правові акти та законодавство, відповідно до яких відповідачем протягом 2023 року здійснено впровадження верифікації документів моряків https://vrf.marad.gov.ua/ та ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також яким врегульовано порядок та спосіб запровадження такої системи;

- письмову інформацію про те, яким чином забезпечується шифрування, зберігання, передача та обробка персональних даних позивача при використанні веб-порталу https://vrf.marad.gov.ua/ для здійснення перевірки дійсності документів моряків, з наданням нормативно-правових актів, якими це врегульовано;

- письмову інформацію про те, який саме механізм автоматизації застосовується при обробці даних веб-порталом https://vrf.marad.gov.ua/ для здійснення перевірки дійсності документів моряків, з наданням нормативно-правових актів, якими це врегульовано;

- нормативно-правові акти, якими затверджені офіційні правила користування системи верифікації документів моряків https://vrf.marad.gov.ua/ та ІНФОРМАЦІЯ_1 , що впроваджені Адміністрацією судноплавства протягом 2023 року.

В іншій частині клопотання відмовити.

Витребувані докази та відомості надати до суду протягом місячного строку з дня отримання копії ухвали.

Призначити наступне підготовче засідання на 01 серпня 2023 р. о 10:30 год.

Провадження в адміністративній справі № 420/7355/23 зупинити на підставі п.6 ч.2 ст. 236 КАС України, - до отримання судом витребуваних доказів та інформації.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 256 КАС України.

Ухвала суду може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, встановлені статтями 293, 295 КАС України виключно з підстав зупинення провадження у справі.

В іншій частині ухвала суду оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 23.06.2023.

Суддя І.В. Завальнюк