Справа № 420/10906/23
Суддя: Завальнюк І.В.
Дата ухвалення: 2023-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Завальнюка І.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить суд визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо неврахування при призначенні пенсії по втраті годувальника ОСОБА_1 на двох утриманців ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )) та ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ), суми додаткової винагороди, згідно Постанови КМУ № 168 від 28.02.2022, яка виплачувалась померлому військовослужбовцю ОСОБА_4 протягом проходження ним військової служби з березня по серпень 2022 року згідно його грошового атестату; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області включити до розрахунку пенсії по втраті годувальника ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ) на утриманців ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 . РНОКПП НОМЕР_2 ) суми грошового забезпечення отриманого військовослужбовцем у вигляді додаткової винагороди, згідно Постанови КМУ № 168 від 28.02.2022, яка виплачувалась померлому військовослужбовцю ОСОБА_4 протягом проходження ним військової служби з березня по серпень 2022 року згідно його грошового атестату, та здійснити перерахунок таких пенсії з 01.09.2022 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проходив службу у в/ч НОМЕР_4 з березня 2022 р. по серпень 2022 р. (помер ІНФОРМАЦІЯ_5 ). На його утриманні було двоє неповнолітніх дітей, які мають право на отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника на підставі ст. ст. 29-30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». Згідно повідомлень ГУ ПФУ в Одеській області ОСОБА_1 призначено пенсію в разі втрати годувальника на ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у розмірі 50% грошового забезпечення з 01.09.2022. Однак до розрахунку пенсії не увійшла додаткова грошова винагорода в розмірі 100 тис. грн., яку померлий отримував згідно постанови КМУ № 168 від 28.02.2022. На звернення представника позивачка до ГУ ПФУ в Одеській області щодо включення вказаної додаткової грошової винагороду до розрахунку пенсії по втраті годувальника отримано відмову з підстав, що це не передбачено Законом та Порядком. Зважаючи на порушення прав та інтересів, позивач звернулася до суду із даним позовом.

Ухвалою судді від 19.05.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

06.06.2023 до суду від Головного управління ПФУ в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі, в задоволенні позову просив відмовити, зазначивши, що оскільки Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1, не передбачено врахування до складу грошового забезпечення при обчисленні пенсій таких видів грошового забезпечення як винагорода, підстави для врахування зазначених виплат в грошове забезпечення для обчислення пенсії відсутні. На вищезазначених умовах Позивачу на двох утриманців ( ОСОБА_5 та ОСОБА_3 ) була призначена Головним управлінням пенсія в разі втрати годувальника відповідно до Закону з 01.09.2022 у розмірі 50 % відповідних сум грошового забезпечення, зазначених у грошовому атестаті та довідці про додаткові види грошового забезпечення, які були надані Одеським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки для призначення пенсії.

Розгляд справи здійснюється без проведення судового засідання та по суті розпочатий через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі відповідно до ч. 2 ст. 262 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необґрунтованість адміністративного позову та відсутність підстав для його відсутність задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_4 з березня 2022 року по серпень 2022 року.

У зв`язку з виконанням свого обов`язку по відсічі агресії російської федерації, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 виданого 20 серпня 2022 року Відділом державної реєстрації актів цивільного у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

У зв`язку з смертю, ОСОБА_4 був виключений із списків особового складу військової частини НОМЕР_4 .

На його утриманні було двоє неповнолітніх дітей, син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується копією свідоцтва про народження повторно НОМЕР_6 від 26.04.2023 року та син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_7 від 09 серпня 2005 року.

Діти померлого військовослужбовця мають право на отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника на підставі ст.ст. 29-30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб. звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Позивач звернулась до ГУ ПФУ в Одеській області з відповідними заявами про призначення пенсій у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно повідомлення ГУ ПФУ в Одеській області від 21.12.2022 року за вих. 1500-0308-8/132544 ОСОБА_1 призначено пенсію в разі втрати годувальника на ОСОБА_3 (пенсійна справа № ) у розмірі 50% грошового забезпечення військовослужбовця, з 01 вересня 2022 року.

Згідно повідомлення ГУ ПФУ в Одеській області від 21.12.2022 року за вих. 1500- 0308-8/132540 ОСОБА_1 призначено пенсію в разі втрати годувальника на ОСОБА_2 (пенсійна справа № ) у розмірі 50% грошового забезпечення військовослужбовця, з 01 вересня 2022 року.

Як вбачається з грошового атестату, виданого військовою частиною НОМЕР_4 від 29.08.2022 року, ОСОБА_4 виплачувалась додаткова грошова винагорода під час воєнного стану по 31.08.2022 року у розмірі 100 000,00 гривень згідно Постанови КМУ № 168 від 28.02.2022 року.

Згідно довідки за вих. № 22 від 29.08.2022 року про розміри додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії для обчислення пенсії відповідно до статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та абзацу восьмого пункту 7 постанови КМУ від 17 липня 1992 р. № 393 (зі змінами), така додаткова грошова винагорода передбачена Постановою КМУ № 168 від 28.02.2022 року не вказана.

Згідно відповіді на адвокатський запит за вих. № 124 від 27.01.2023 року, військова частина НОМЕР_4 повідомила, що ОСОБА_4 , додаткову грошову допомогу за період проходження військової служби з березня по серпень 2022 року згідно Постанови КМУ № 168 від 28.02.2022 року отримував, заборгованості зі сплати Єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за військовою частиною НОМЕР_4 не має.

Згідно відповіді Приморського РТЦК та СП м. Одеси від 22.02.2023 року за вих. № 70P/2271, видача довідки про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення для обчислення пенсії належить виключно до компетенції командира військової частини НОМЕР_4 , в якій ОСОБА_4 проходив службу на день смерті.

Згідно відповіді від 20.04.2022 року за вих. 537 на адвокатський запит, військова частина НОМЕР_4 повідомила, що жодних листів з приводу неналежного оформлених документів по ОСОБА_4 . Пенсійного фонду на адресу військової частини не надходило. Тому немає жодних підстав в наданні нової довідки про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення.

Згідно відповіді Головного управління ПФУ в Одеській області від 01.05.2023 року за Вих. № 10234-9399/B-02/08-1500/23 на лист щодо врахування додаткової грошової винагороди та перерахунку пенсії повідомлено, що законом та Порядком не передбачено врахування до складу грошового забезпечення при обчисленні пенсій таких видів грошового забезпечення як винагорода, підстави для врахування зазначених виплат в грошове забезпечення для обчислення пенсії відсутні. У разі незгоди із зазначеним рішенням воно може бути оскаржено до Пенсійного фонду України або в судовому порядку.

Не погоджуючись із таким рішення ГУ ПФУ в Одеській області, позивач звернулася до суду із даним позовом.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв`язок у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги не підлягаючими задоволенню у зв`язку з наступним.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом визначає Закон України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 №2262-XII (далі Закон №2262-XII).

Відповідно до частини третьої статті 1 Закону №2262-ХІІ члени сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти, мають право на пенсію в разі втрати годувальника.

Статтею 36 Закону №2262-ХІІ визначено розміри пенсії в разі втрати годувальника, яка обчислюється з грошового забезпечення (заробітної плати) загиблого (померлого) годувальника.

Частиною третьою статті 43 Закону №2262-ХІІ передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Постанови КМУ «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 № 168 установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць (крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

На переконання суду, додаткова винагорода, яка передбачена постановою КМУ від 28.02.2022 №168, не має регулярного характеру та виплачується на підставі наказів командирів (начальників) за наявності певних умов, а саме: - на період дії воєнного стану; - військовослужбовцям; - пропорційно часу участі в інших заходах в умовах особливого періоду.

В той же час, за приписами ст. 43 Закону пенсії членам сімей військовослужбовців обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні:

- оклади за посадою,

- оклади та/чи доплати за військове (спеціальне) звання,

- військовим (спеціальним) званням,

- процентну надбавку (доплату) за вислугу років,

- щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

З аналізу пункту 1 Постанови №168 можна дійти висновку, що передбачена ним додаткова винагорода в розмірі до 100 000 грн є одноразовим додатковим видом грошового забезпечення військовослужбовців. Тобто, така виплата не є постійною і не має систематичного характеру.

При цьому, виплата винагороди здійснюється тільки у період дії воєнного стану та залежить від певних умов: безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час безпосереднього перебування в районах у період здійснення зазначених заходів, а її розмір залежить від днів участі у таких діях та заходах.

На думку суду, оскільки до складу грошового забезпечення, з якого обраховується пенсія по втраті годувальна, включаються щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, які мають постійний характер, а додаткова винагорода в розмірі до 100 000 грн має тимчасовий характер (виплачується лише на підставі наказів у період дії воєнного стану пропорційно часу участі у військових діях), тому відсутні правові підстави для включення останньої до складу грошового забезпечення, з якого повинна бути обрахована пенсія по втраті годувальника.

У контексті оцінки кожного аргументу (доводу), наданого стороною, cуд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) і «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів і інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд вважає, що решта аргументів (доводів) сторін, які мають значення для правильного вирішення спору, на вирішення спірних правовідносин не впливають та не змінюють судовий розсуд цього спору за результатами судового процесу.

В адміністративному судочинстві принцип верховенства права зобов`язує суд надавати законам та іншим нормативно-правовим актам тлумачення у спосіб, який забезпечує пріоритет прав людини при вирішенні справи. Тлумачення законів та нормативно-правових актів не може спричиняти несправедливих обмежень прав людини.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Суд зазначає, що доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, однак позивач в ході судового розгляду справи не доведено ґрунтовності пред`явлених вимог.

В той же час, згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на

Вирішуючи спір, суд також враховує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини у справі Голдер проти Сполученого Королівства, згідно з якою саме небезпідставність доводів позивача про неправомірність втручання в реалізацію його прав є умовою реалізації права на доступ до суду.

Отже, звертаючись до суду з позовом про захист своїх прав, позивач обтяжений обов`язком довести "небезпідставність" своїх доводів щодо порушеного права за захистом якого він звернувся до суду, надавши відповідні докази зі змісту яких можливо встановити наявність спору саме на момент звернення до суду.

Таким чином, проаналізувавши обставини справи, з урахуванням нормативного регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку про необґрунтованість адміністративного позову та відсутність підстав для його задоволення.

Судові витрати розподілити відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 242-246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (м. Одеса, вул. Канатна, 83, 65012; ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя І.В. Завальнюк

.