Справа № 260/5069/22
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2023-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2023 рокуЛьвівСправа № 260/5069/22 пров. № А/857/7952/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Бруновської Н.В., Шавеля Р.М.

з участю секретаря судового засідання Зінчук Ю.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Інтернаціональна група вин України № 1» на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2023 року, ухвалене суддею Плехановою З.Б. у м. Ужгороді о 12 год. 17 хв. у справі № 260/5069/22 за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Закарпатській області до товариства з обмеженою відповідальністю «Інтернаціональна група вин України № 1» про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить суд стягнути з відповідача податковий борг в сумі 27516,14 грн.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2023 року позов задоволено.

Приймаючи це рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позивач підставно звернувся з позовом про стягнення податкового боргу з відповідача, який виник внаслідок несплати відповідачем самостійно визначених позивачем та узгоджених податкових зобов`язань. Суд погодився із доводами позивача про те, що позивач дотримав порядок узгодження податкових зобов`язань.

Не погодившись із цим рішенням суду, його оскаржив відповідач, подавши апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає те, що позивач не надав доказів надіслання податкових повідомлень-рішень на адресу реєстрації відповідача, як платника податків, спірна заборгованість виникла в ході господарської діяльності філії, а не відповідача, позивач пропустив строк звернення з позовом.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Суд першої інстанції встановив те, що 11.04.2019 року позивач прийняв податкове повідомлення-рішення № про застосування штрафних санкцій на загальну суму 11 483,00 грн. Це рішення відповідач отримав 19.04.2019 року.

Визначене цим рішенням грошове зобов`язання узгоджене на підставі рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2019 року по справі № 260/1016/19, яке набрало законної сили 23.10.2019 року.

15.01.2021 року відповідач прийняв податкове повідомлення-рішення № 6 про застосування штрафних санкцій в сумі 5100,00 грн. Це рішення відповідач отримав 22.01.2021 року.

18.06.2021 року відповідач прийняв податкове повідомлення-рішення № 1 про застосування штрафних санкцій в сумі 5 574,70 грн. Це рішення відповідач отримав 26.06.2021 року.

02.12.2021 року відповідач прийняв податкове повідомлення - рішення № 01 про застосування штрафних санкцій в сумі 2408,40 грн. Це рішення відповідач отримав 10.12.2021 року.

02.12.2021 року відповідач прийняв податкове повідомлення - рішення № 01 про застосування штрафних санкцій в сумі 1 655,28 грн. Це рішення відповідач отримав 10.12.2021 року.

13.12.2021 року відповідач прийняв податкове повідомлення - рішення № 01 про застосування штрафних санкцій в сумі 5 100 грн. Це рішення відповідач отримав 22.12.2021 року.

Внаслідок несплати визначених у наведених вище податкових повідомленнях-рішеннях у відповідача станом на 12.10.2022 року утворився податковий борг в сумі 27 516,14 грн. в т.ч. пеня у розмірі 1294,76 грн.

08.11.2019 року відповідач прийняв та надіслав позивачу податкову вимогу № 343062-56. Цю вимогу відповідач отримав 15.11.2019 року.

У зв`язку із тим, що відповідач не сплатив узгоджену суму грошового зобов`язання позивач звернувся із позовом про стягнення податкового боргу.

Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно правового спору, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Згідно з п. п. 58.2, 58.3 ст. 58 ПК України податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Апеляційний суд з`ясував, що податкові повідомлення-рішення № від 11.04.202019 року, № 6 від 15.01.2021 року, № 1 від 18.06.2021 року, № 01 від 02.12.2021 року, № 01 від 02.12.2021 року, № 01 від 13.12.2021 року вручені відповідачу, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, що є у матеріалах справи.

Згідно з п. 14.1.175 ст.14 ПК України податковим боргом вважається сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Отже, сума грошового зобов`язання 27516,14 грн є узгодженою і не сплаченою у встановлений ПК України строк.

Пунктом 59.1 ст. 59 ПК України встановлено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Відповідно до визначення терміну податкова вимога, яке дано у статті 14 ПК України, це письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Згідно із пунктом 59.3 статті 59 ПК України, податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення податкового боргу та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Пунктом 87.11 ст. 87 ПК України визначено, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи.

Отже, із моментом вручення податкової вимоги та непогашення податкового боргу у строк вказаній у вимозі, ПК України пов`язує право податкового органу звернутися із позовом до суду про стягнення податкового боргу.

Апеляційний суд встановив те, що відповідач надіслав позивачу податкову вимогу № 343062-56 від 08.11.2019 року, яку позивач отримав 15.11.2019 року.

На основі наведеного, апеляційний суд вважає, що позивач мав правові підстави для звернення до суду із цим позовом, тому суд першої інстанції вірно його задовольнив.

Щодо строку звернення до суду з позовом, то апеляційний суд зазначає наступне.

Згідно п. 102.9. ст. 102 Податкового кодексу України, на період дії правового режиму воєнного, надзвичайного стану, що вводиться в Україні, зупиняється перебіг строків, визначених цим кодексом, іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Пунктом 1 Указу Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан строком на 30 діб, який в подальшому продовжений відповідно до законодавства та триває по сьогодні.

Також, абзацом 11 пункту 52-2 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (СOVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу.

Постановою Кабінету міністрів України від 23 грудня 2022 року № 1423 дію карантину через СOVID-19 продовжено до 30 квітня 2023 року.

Отже, станом на дату подання адміністративного позову зупинено строки давності визначені нормами Податковим кодексом України, в тому числі і строк звернення до суду про стягнення податкового боргу, що визначений ст. 102 Податкового кодексу України.

Що стосується доводів відповідача про відповідальність філії «Прикарпаття» ТзОВ «Інтернаціональна група вин України № 1» за цим позовом, а не позивача, то апеляційний суд зазначає таке.

Статтею 95 Цивільного кодексу України визначено, що філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій (ч.1). Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення (ч.3). Керівники філій та представництв призначаються юридичною особою і діють на підставі виданої нею довіреності (ч.4). Відомості про філії та представництва юридичної особи включаються до єдиного державного реєстру (ч.5).

Отже, обсяг повноважень відособленого підрозділу юридичної особи на здійснення у господарському суді повноважень сторони у справі від імені цієї особи визначається установчими документами останньої, положенням про відособлений підрозділ, яке затверджено юридичною особою, або довіреністю, виданою нею ж у встановленому порядку керівникові цього підрозділу.

Апеляційний суд відзначає, що юридичну особу в господарських відносинах може представляти її відокремлений підрозділ. При цьому, стороною у справі є юридична особа, від імені якої діє відокремлений підрозділ, і рішення приймається саме стосовно підприємства чи організації - юридичної особи, яка несе відповідальність за дії філії.

Тому, позивач вірно звернувся із цим позовом саме до відповідача, як юридичної особи, яка відповідає за діяльність своїх філій, в тому числі за сплату податків і зборів.

Отже, ці доводи відповідача апеляційний суд відхиляє.

Вказані вище висновки є підставою для задоволення позову.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Інтернаціональна група вин України № 1» залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2023 року в справі № 260/5069/22 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 КАС України, за наявності яких, постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді Н. В. Бруновська
Р. М. Шавель
Постанова складена 23.06.2023 року