Справа № 420/5657/22
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2023-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2023 року

м. Київ

справа № 420/5657/22

адміністративне провадження № К/990/34454/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Калашнікової О.В.,

суддів: Білак М.В., Мартинюк Н.М.,

за участю:

секретаря судового засідання - Мамчича Р.В.,

позивачки - ОСОБА_1

представників відповідача (участь в режимі відеоконференції): Бушилової Юлії Олегівни ,

Сокуренко Іллі Анатолійовича

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу №420/5657/22

за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, провадження у якій відкрито за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 липня 2022 року (головуючий суддя - Свида Л.І.), на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2022 року (головуючий суддя - Єщенко О.В., судді: Крусян А.В., Яковлєва О.В.)

І. СУТЬ СПОРУ

1. У квітні 2022 року ОСОБА_1 (далі - позивачка, ОСОБА_1 ) звернулось до суду із позовом до Головного управління Національної поліції в Одеській області (далі - відповідач, ГУ НП в Одеській області), в якому просила:

-визнати протиправним та скасувати наказ ГУ НП в Одеській області від 15 березня 2022 року №452, яким на позивачку накладено дисциплінарне стягнення у формі звільнення зі служби в поліції;

-визнати протиправним та скасувати наказ ГУ НП в Одеській області №600о/с від 25 березня 2022 року про звільнення з Національної поліції України;

-поновити позивачку на посаді дізнавача сектору дізнання відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області;

-стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

2. В обґрунтування вимог позивачка вказала, що дисциплінарне стягнення накладено на неї із порушенням приписів статей 13, 18, 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII.

II.ОБСТАВИНИ СПРАВИ

3. ОСОБА_1 з 09 лютого 2022 року прийнята на службу в поліції на посаду дізнавача сектору дізнання відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУ НП в Одеській області на підставі наказу ГУ НП в Одеській області від 08 лютого 2022 року №220 о/с.

4. 28 лютого 2022 року начальником ВнП №3 ОРУП №1 ГУ НП в Одеській області на ім`я начальника ГУ НП в Одеській області подано доповідну записку про доцільність призначення службового розслідування стосовно ОСОБА_1 .

5. У доповідній записці зазначено, що 26 лютого 2022 року позивачка на свій мобільний телефон почала фотографувати доставлених осіб та викладати їх фото в групі свого месенджера, а також самовільно залишила місце несення служби в цей день з 15:00 до 16:00 години.

6. 02 березня 2022 року наказом ГУ НП в Одеській області №413 призначено службове розслідування стосовно позивачки за вказаними фактами, створено відповідну дисциплінарну комісію.

7. 10 березня 2022 року головою дисциплінарної комісії начальником УГІ ГУ НП в Одеській області подано на ім`я начальника ГУ НП в Одеській області доповідну записку, в якій, з огляду на безпідставну відсутність рядової поліції ОСОБА_1 27, 28 лютого та 01, 02 березня 2022 року на службі та не дотримання порядку повідомлення працівниками поліції про свою відсутність на роботі, визначеного п. 4.1 Правил внутрішнього службового (трудового) розпорядку ГУНП в Одеській області, затверджених наказом Головного управління від 01 лютого 2021 року №177, враховуючи допущення позивачкою триваючих порушень службової дисципліни, ставилось питання про внесення відповідних змін до наказу Головного управління від 02 березня 2022 року №413.

8. Наказом ГУНП в Одеській області від 10 березня 2022 року №428 внесено зміни до абз. 1 констатуючої частини наказу від 02 березня 2022 року №413, врахувавши повідомлені факти щодо порушення рядовою поліції ОСОБА_1 службової дисципліни, що виразилось у безпідставному здійсненні фотофіксації осіб, що 26 лютого 2022 року були доставлені до ВП №3 ОРУП №1 ГУНП, та у подальшій безпідставній відсутності на службі.

9. 11 березня 2022 року за результатами проведеного службового розслідування комісією складено висновок, який затверджено начальником ГУ НП в Одеській області, відповідно до якого відомості, що стали підставою для призначення службового розслідування, знайшли своє підтвердження.

10. Під час службового розслідування з`ясовано, що у зв`язку із введенням правового режиму надзвичайного стану ОСОБА_1 з 24 лютого 2022 року переведено у розпорядження ГУ НП в Одеській області та направлено до ВП №3 ОРУП №1 ГУ НП для тимчасового несення служби.

11. 26 лютого 2022 року о 8:00 годині позивачка заступила на пост для здійснення перепускного режиму у ВП №3 та ведення журналу обліку доставлених, відвідувачів та запрошених до відділу поліції. О 15:00 годині позивачка самовільно залишила місце несення служби та повернулася о 16:00 годині, пояснити причини відсутності не змогла. О 16:02 год. до ВП №3 працівники поліції, які здійснювали патрулювання, доставили громадян, яких запідозрили у можливій розвідувальній діяльності на користь Збройних сил Російської Федерації. У цей час, позивачка за допомогою власного мобільного телефону, безпідставно почала знімати та фотографувати доставлених осіб. Капітан поліції Соколов Є.В. припинив вказані дії позивачки та видалив фотографії з її мобільного телефону.

12. За висновком службового розслідування, ОСОБА_1 порушила вимоги пунктів 1, 2 частини першої статті 18, частини першої статті 64 Закону України від 2 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію», пунктів 1, 2, 4, 8 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абз. 1, 2, 8 пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09 листопада 2016 року № 1179, п.п. 1-4 п. 2 розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України №1026 від 18 грудня 2018 року, Присяги поліцейського, п.п. 3.1, 3.2 розділу ІІІ Правил внутрішнього службового розпорядку ГУНП в Одеській області, затверджених наказом Головного управління №177 від 01 лютого 2021 року.

13. З 27 лютого 2022 року по 09 березня 2022 року ОСОБА_1 не прибула на службу та не доповіла про причини невиходу на службу. 27 лютого 2022 року під час телефонної бесіди позивачка погрожувала безпосередньому керівнику розправою за допомогою російських військ, чим порушила вимоги пунктів 1, 2 частини першої статті 18, пунктів 1-3, 6 частини першої статті 23, частини першої статті 64 Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію», пунктів 1, 2, 4, 8, 13 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абз. 1, 2 п. 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських», Присяги поліцейського, п. п. 3.1, 3.2 розділу ІІІ, п. 4.1 розділу IV Правил внутрішнього службового розпорядку ГУ НП в Одеській області, затверджених наказом Головного управління №177 від 01.02.2021 року.

14. 15 березня 2022 року ГУ НП в Одеській області прийнято наказ №452 про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції за скоєння дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні вимог пунктів 1, 2 частини першої статті 18, пунктів 1-3, 6 частини першої статті 23 і частини першої статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 2, 4, 8, 13 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VIII, абз.1, 2, 8 пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09 листопада 2016 року №1179, підпунктів 1-4 пункту 2 розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18 грудня 2018 року №1026, Присяги поліцейського, пунктів 3.1, 3.2 розділу ІІІ та пункту 4.1 розділу ІV Правил внутрішнього службового розпорядку ГУНП в Одеській області, затверджених наказом Головного управління від 01 лютого 2021 року №177.

15. Вказане дисциплінарне стягнення реалізовано на підставі наказу ГУНП в Одеській області від 25 березня 2022 року №600о/с.

16. Не погодившись із застосуванням дисциплінарного стягнення, позивачка звернулась до суду.

III.ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

17. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 20 липня 2022 року, залишеного без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2022 року, в задоволенні позовних вимог відмовлено.

18. Приймаючи оскаржувані рішення, суди попередніх інстанцій дійшли висновку щодо правомірності звільнення позивачки, оскільки матеріали службового розслідування підтверджують вчинення ОСОБА_1 дисциплінарних проступків.

V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА ВІДЗИВУ (ЗАПЕРЕЧЕНЬ)

19. Не погодившись із рішеннями судів попередніх інстанцій, ОСОБА_1 звернулась із касаційною скаргою до Верховного Суду, в якій просила скасувати оскаржувані судові рішення, прийнявши нове про задоволення позовних вимог.

20. Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 05 січня 2023 року відкрито касаційне провадження у цій справі на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах).

21. У касаційні скарзі вказано про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування положення Правил внутрішнього службового розпорядку ГУ НП в Одеській області», затверджених наказом Головного управління №177 від 01 лютого 2021 року, Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України №1026 від 18 грудня 2018 року (далі - Інструкція №1026), Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09 листопада 2016 року №1179, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 6 грудня 2016 року №1576/29706 (далі - Правила етичної поведінки поліцейських), статей 15, 18 та частини другої статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII (далі - Дисциплінарний Статут).

22. ГУ НП в Одеській області подало відзив на касаційну скаргу, в якому просило оскаржувані судові рішення залишити без змін, а скаргу - без задоволення. У відзиві вказано, що доводи касаційної скарги зводяться лише до незгоди із оцінкою, наданою судами першої та апеляційної інстанцій, результатом якої стали рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1

V. ДЖЕРЕЛА ПРАВА

23. Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

24. Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України від 02 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію».

25. Відповідно до частини першої статті 1 Закону № 580-VIII Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

26. Статтею 2 Закону № 580-VIII визначено, що завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах:

1) забезпечення публічної безпеки і порядку;

2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави;

3) протидії злочинності;

4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

27. Основні обов`язки поліцейського закріплені у частині першій статті 18 Закону №580-VIIІ, зокрема, поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

28. Згідно із частинами першою, другою статті 19 Закону №580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

29. Згідно із статтею 64 Закону №580-VIII особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту:

"Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".

Порядок складання Присяги працівника поліції встановлює Міністерство внутрішніх справ України.

30. Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України. Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначає Статут.

31. Частинами першою, другою статті 1 Дисциплінарного Статуту визначено, що службова дисципліна - це дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

32. Частиною третьою статті 1 Дисциплінарного Статуту визначено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського, у тому числі бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України.

33. Згідно із статтею 11 Дисциплінарного Статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

34. Статтею 12 Дисциплінарного Статуту передбачено, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

35. Відповідно до статті 13 Дисциплінарного Статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

36. Відповідно до статті 14 Дисциплінарного Статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

37. Статтею 15 Дисциплінарного Статуту визначено, що проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії.

За результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку.

38. Згідно зі статтею 17 Дисциплінарного Статуту відсторонення поліцейського від виконання службових обов`язків (посади) є тимчасовим заходом на час проведення службового розслідування та може бути застосовано до поліцейського у разі, якщо обставини виявленого дисциплінарного проступку унеможливлюють виконання посадових (функціональних) обов`язків ним або іншим поліцейським, а також якщо виконання поліцейським посадових (функціональних) обов`язків перешкоджає встановленню обставин виявленого дисциплінарного проступку.

39. Відповідно до статті 18 Дисциплінарного Статуту під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право:

1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються;

2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи;

3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України "Про захист персональних даних", "Про державну таємницю" та іншими законами;

4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування;

5) користуватися правничою допомогою.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень. Факт такої відмови фіксується шляхом складення акта, що підписується членом дисциплінарної комісії, присутнім під час відмови, та іншими особами, присутніми під час відмови.

Отримання пояснень від поліцейського, який перебуває у стані алкогольного, наркотичного або токсичного сп`яніння, не допускається, а підлягає відкладенню до його протверезіння.

Отримання пояснень від поліцейського, який перебуває на чергуванні або патрулюванні, здійснюється лише після закінчення ним чергування, патрулювання або заміни його іншим поліцейським.

У разі відсутності поліцейського на службі дисциплінарна комісія викликає його для надання пояснень. Виклик для надання пояснень надсилається рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця проживання поліцейського, що зазначена в його особовій справі.

Виклик про надання пояснень надсилається з таким розрахунком, щоб поліцейський, який викликається, мав не менше двох діб для прибуття на засідання дисциплінарної комісії.

Фактом, що підтверджує отримання або неотримання поліцейським виклику про надання пояснень, є отримання органом, що проводить службове розслідування, поштового повідомлення про вручення або про відмову від отримання такого виклику чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.

Поліцейський, який з поважних причин не може прибути для надання пояснень, зобов`язаний не менше ніж за добу до визначеного часу повідомити про це дисциплінарну комісію з наданням підтвердних документів.

Якщо поліцейський, викликаний для надання пояснень у визначеному цією статтею порядку, не з`явився та не повідомив про причини свого неприбуття, він вважається таким, що відмовився від надання пояснень.

Отримання пояснень від поліцейського, який перебуває під вартою, здійснюється через адміністрацію місця ув`язнення шляхом його повідомлення про необхідність надіслати пояснення на зазначену дисциплінарною комісією адресу.

Представником поліцейського може бути адвокат, повноваження якого підтверджені копією свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, ордером та копією договору із представником. Представник користується правами поліцейського, щодо якого проводиться службове розслідування, крім прав, реалізація яких здійснюється безпосередньо поліцейським і не може бути доручена представнику, а також користується правами з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України "Про захист персональних даних", "Про державну таємницю" та іншими законами, з моменту надання дисциплінарній комісії підтвердних документів.

40. Статтею 19 Дисциплінарного Статуту визначено, що під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського, є:

1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку;

2) попередня бездоганна поведінка;

3) високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород;

4) вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди;

5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність;

6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.

Для цілей застосування конкретного виду дисциплінарного стягнення можуть враховуватися й інші, не зазначені у частині четвертій цієї статті, обставини, що пом`якшують відповідальність поліцейського.

Обставинами, що обтяжують відповідальність поліцейського, є:

1) вчинення дисциплінарного проступку у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння;

2) вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення;

3) вчинення дисциплінарного проступку умисно на ґрунті особистої неприязні до іншого поліцейського, службовця, у тому числі керівника, чи помсти за дії чи рішення стосовно нього;

4) настання тяжких наслідків, у тому числі збитків, завданих вчиненням дисциплінарного проступку;

5) вчинення дисциплінарного проступку на ґрунті ідеологічної, релігійної, расової, етнічної, гендерної чи іншої нетерпимості.

У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

За кожен дисциплінарний проступок не може застосовуватися більше одного дисциплінарного стягнення.

У разі вчинення поліцейським незначного проступку керівник може обмежитися його попередженням про необхідність дотримання службової дисципліни.

41. Інструкція із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026, регулює застосування органами, підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції автоматичної фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, доступ до відеозаписів працівників поліції та інших осіб, порядок зберігання, видачу та приймання технічних приладів і технічних засобів, а також зберігання, видалення та використання інформації, отриманої з цих приладів.

42. Пунктом 2 Інструкції № 1026 визначено, що застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення;

2) охорони громадської безпеки та власності;

3) забезпечення безпеки осіб;

4) забезпечення публічної безпеки і порядку.

43. Привила етичної поведінки поліцейських, затверджені Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09 листопада 2016 року № 1179, є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей.

Ці Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України (далі - поліція). Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Метою цих Правил є урегулювання поведінки поліцейських з дотриманням етичних норм, формування в поліцейських почуття відповідальності перед суспільством і законом за свої дії та бездіяльність, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до поліції.

Ці Правила ґрунтуються на Конституції України, Законах України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції», інших законах України, актах Президента України та постановах Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України.

Під час прийняття на службу до поліції особу ознайомлюють з вимогами цих Правил.

VI. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

44. Частинами першою - третьою статті 341 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1,4-7 частини третьої статті 353, абзацом другим частини першої статті 354 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

45. Враховуючи вимоги та обґрунтування касаційної скарги, перегляд оскаржуваних судових рішень буде здійснюватися Верховним Судом в межах доводів касаційної скарги.

46. Спір у цій справі виник у зв`язку із застосуванням до позивачки найсуворішого виду дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби за грубе порушення службової дисципліни, невиконання посадових (функціональних) обов`язків, недотримання вимог пунктів 1, 2, 4, 8 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, статті 18 Закону №580-VIII, Присяги працівника поліції, абз. 1, 2,8 пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських та підпунктів 1-4 пункту 2 розділу І Інструкції №1026.

47. Суди попередніх інстанцій дійшли висновку щодо правомірності накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення.

48. Верховний Суд вважає такі висновки передчасними з огляду на наступне.

49. З аналізу норм законодавства, яке регулює особливості проходження служби в поліції вбачається, що види дисциплінарних стягнень, які можуть застосовуватися до поліцейських, визначені у статті 13 Дисциплінарного Статуту. Підставою для застосування цих стягнень є вчинення дисциплінарних проступків (дій, що порушують службову дисципліну). Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі.

50. Адміністративний суд у силу вимог частини третьої статті 2 КАС України в порядку судового контролю за рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єктів владних повноважень повинен дослідити, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, розсудливо, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, пропорційно тощо.

51. Правова оцінка правильності та обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності повинна полягати насамперед в тому, чи таке рішення прийнято у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією України та законами України, чи дійсно у діях особи є встановлені законом підстави для застосування до неї дисциплінарного стягнення.

52. Аналогічна правова позиція сформована у постанові Верховного Суду від 06 квітня 2023 року у справі № 620/4545/22.

53. Під час розгляду справи в суді касаційної інстанції ОСОБА_1 , не заперечуючи факт фотографування 26 лютого 2022 року у відділені на мобільний телефон та її відсутність на робочому місці з 27 лютого по 09 березня 2022 року, наголошувала на тому, що при цьому не допустила дисциплінарних порушень, діяла з поважних причин, зазначала про порушення відповідачем процедури проведення службового розслідування, що, у сукупності, на її думку, робить неможливим застосування до неї дисциплінарного стягнення. З матеріалів справи вбачається, що про цей довід позивачка вказувала у позовній заяві, апеляційних та касаційних скаргах.

54. Статтею 14 Дисціплінарного Статуту визначено, що метою службового розслідування є своєчасне, повне та об`єктивне з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

55. Процедура проведення службового розслідування визначена Дисциплінарним статутом. Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

56. Статтею 18 Дисциплінарного Статуту регламентований порядок забезпечення права поліцейського на захист, який полягає у праві на ознайомлення із матеріалами службового розслідування, наданні можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

57. Вказаною статтею передбачено право поліцейського давати пояснення та фіксування відмовити у наданні таких пояснень, шляхом складення акту. Окрім того, у разі відсутності поліцейського на службі дисциплінарна комісія викликає його для надання пояснень. Виклик для надання пояснень надсилається рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця проживання поліцейського, що зазначена в його особовій справі.

58. Під час судового розгляду в суді касаційної інстанції ОСОБА_1 наголосила, що відповідач порушив її право на захист, оскільки не надав можливість надати пояснення. Акт відмови від пояснень, який було складено 09 березня 2022 року, містить неправдиві відомості, оскільки жодних телефонних дзвінків вона не отримувала через відібрання в неї телефону працівниками поліції.

59. Також позивачка вказала, що усю кореспонденцію відповідач надсилав їй на адресу, яка не зазначена у її особовій справі.

60. Вказані обставини судами попередніх інстанцій перевірені не були.

61. Колегія суддів Верховного Суду зазначає, що згідно із Дисциплінарним Статутом дисциплінарний проступок є протиправною дією чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

62. Отже, працівник поліції може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності за умови встановлення порушення ним відповідних правових норм, які регулюють його діяльність, враховуючи при цьому усі обставини вчинення таких дій.

63. Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 порушила вимоги підпунктів 1-4 пункту 2 розділу І Інструкції №1026.

64. Зі змісту Інструкції №1026 вбачається, що цей правовий акт регулює застосування поліцейським службових технічних приладів. Вказаними пунктами Інструкції №1026 визначено випадки, коли поліцейські використовують, зокрема, фото-зйомку за допомогою службових технічних засобів.

65. У своїй позовній заяві, апеляційній, касаційних скаргах та у судовому засіданні під час розгляду справи у Верховному Суді ОСОБА_1 не заперечувала щодо здійснення нею фото-зйомки осіб, доставлених до відділення поліції . Однак, вона наголошувала, що під час службового розслідування не було з`ясовано мети її вчинку: фото-зйомку вона здійснювала через те, що осіб, доставлених до відділення, сильно били в її присутності інші працівники поліції. Окрім того, фото-зйомка здійснювалась нею на особистий телефон, який у подальшому був відібраний працівниками поліції.

66. Вказані доводи не були досліджені судами першої та апеляційної інстанцій, їм не було надано належної правової оцінки.

67. Також судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 було порушено службову дисципліну, Правила внутрішнього службового розпорядку ГУ НП в Одеській області, оскільки 26 лютого 2022 року вона самовільно залишила місце несення служби, вказана відсутність тривала протягом години та без повідомлення безпосереднього керівника. Окрім того, з 27 лютого по 09 березня 2022 року позивачка не здійснила вихід на роботу.

68. Згідно із Правилами внутрішнього службового розпорядку ГУ НП в Одеській області, затвердженими наказом ГУ №177 від 01 лютого 2021 року, працівник поліції зобов`язаний повідомляти свого безпосереднього керівника про свою відсутність на роботі у письмовій формі (рапортом), засобами електронного чи телефонного зв`язку або іншим доступним способом.

69. Приписами Закону №580-VIII визначено обов`язок поліцейського неухильно дотримуватися вимог чинного законодавства, професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

70. Дисциплінарним статутом визначено обов`язок поліцейського дотримуватись службової дисципліни. Однак, вказаним нормативним актом також передбачено, що службова дисципліна повинна базуватись на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

71. У судовому засіданні, під час розгляду справи Верховним Судом, ОСОБА_1 наголосила, що 26 лютого 2022 року вона самовільного не залишала місце несення служби, а вийшла лише на 15 хвилин. А з 27 лютого по 09 березня 2022 року вона була змушена вчинити тривалий прогул не зі своєї вини, а через погрози від її колег фізичною розправою над нею.

72. З матеріалів справи вбачається, що про обставини, за яких здійснено прогули та про погрози, ОСОБА_1 зазначала у позовній заяві, апеляційній скарзі. Однак, суди першої та апеляційної інстанції не надали цим доводам належної правової оцінки, обмежившись лише зазначенням, що всі докази звернень позивача зі скаргами на дії працівників поліції, подані нею вже після винесення спірного наказу про її притягнення до дисциплінарної відповідальності.

73. Таким чином, Верховний Суд наголошує, що суди попередніх інстанцій не звернули увагу на встановлення усіх обставин, за яких позивачкою вчинявся дисциплінарний проступок та не дослідили процедуру проведення службового розслідування, що є ключовим моментом у ході судового розгляду цієї справи.

74. Для учасників справи постановлення немотивованого (недостатньо мотивованого) рішення означає, що доводи та аргументи, а також надані для доведення певних обставин справи докази, не були почуті та належним чином оцінені судом, що, у свою чергу, може призвести до неправильного вирішення спору.

75. У порушення частини четвертої статті 9 КАС України судом не вжито визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

76. В адміністративному судочинстві діє принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі, суть якого розкрита в частині четвертій статті 9 КАС України.

77. Згідно із частиною третьою статті 90 КАС України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

78. Частиною четвертою цієї статті встановлено, що суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу.

79. Варто зазначити, що судове рішення є результатом повного і всебічного з`ясування обставин адміністративної справи (стаття 244 КАС України) та ретельної оцінки наданих сторонами й витребуваних судом доказів на тлі правильного застосування норм матеріального і процесуального права (стаття 242 КАС України). Від зміни цих елементів, відповідно, може змінюватися й кінцевий результат судового рішення в адміністративній справі.

80. Викладене в сукупності дає підстави для висновку про порушення норм процесуального права та недотримання судами принципу офіційного з`ясування всіх обставин справи під час дослідження зібраних у справі доказів, та під час оцінки аргументів учасників справи, що унеможливило належне встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

81. За правилами статті 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

82. Підсумовуючи наведене, Верховний Суд констатує, що суди попередніх інстанцій не вжили усіх, визначених законом, заходів та не встановили усі фактичні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, у зв`язку з чим дійшли передчасних висновків по суті справи. Висновки судів попередніх інстанцій зроблені без повного з`ясування обставин, що мають значення для вирішення справи та оцінка наявних у матеріалах справи доказів здійснена без дотримання положень статті 90 КАС України, а відтак оскаржувані судові рішення не є таким, що відповідають вимогам законності та обґрунтованості, встановленим статтею 242 КАС України.

83. Водночас, в силу положень статті 341 КАС України їх встановлення судом касаційної інстанції не допускається.

84. Отже, доводи касаційної скарги ОСОБА_1 частково знайшли своє підтвердження під час касаційного перегляду справи.

85. Відповідно до статті 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 328 цього Кодексу.

Справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

86. Враховуючи приписи статті 353 КАС України, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційну скаргу необхідно задовольнити частково, рішення суду першої та апеляційної інстанцій слід скасувати, а справу направити до суду першої інстанції на новий розгляд.

87. Під час нового розгляду справи суду необхідно дослідити усі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Також необхідно врахувати наведене у цій постанові та ухвалити законне та обґрунтоване рішення за результатами повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності та взаємному зв?язку.

VIІ. СУДОВІ ВИТРАТИ

88. З огляду на результат касаційного розгляду судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 353, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 липня 2022 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2022 року у справі №420/5657/22 - скасувати.

Справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 23.06.2023 року.

Судді О.В. Калашнікова

М.В. Білак

Н.М. Мартинюк