Справа № 580/2041/23
Суддя: Олексій РІДЗЕЛЬ
Дата ухвалення: 2023-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2023 року справа № 580/2041/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рідзеля О.А., розглянувши правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Звенигородського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування наказів,

ВСТАНОВИВ:

21.03.2023 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Звенигородського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі відповідач 1), військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач 2), в якому позивач просить:

визнати протиправним та скасувати наказ Звенигородського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 24.02.2022 №38 про призов військовозобов`язаних на військову службу по мобілізації згідно з указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022, що стосується позивача;

визнати протиправним та скасувати наказ військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 25.02.2022 №40, яким позивача зараховано до військової частини НОМЕР_1 та призначено на посаду водія електрика роти зв`язку командного пункту польового вузла зв`язку.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач є студентом денної форми навчання та отримує освіту, а тому згідно з ч.2 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягає призову на військову службу без його згоди. Оскільки позивач такої згоди не давав, спірні накази є протиправними та підлягають скасуванню.

Ухвалою суду від 25.04.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати на виконання ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) правилами спрощеного позовного провадження, встановлено відповідачу строк для надання відзиву на позовну заяву та доказів.

25.05.2023 військова частина НОМЕР_1 подала суду відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити у його задоволенні. Зазначено, що мобілізаційні заходи здійснюються територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки і військова частина НОМЕР_1 не має відношення до таких заходів. Крім того, матеріали справи не містять доказів того, що станом на час мобілізації позивачем подавались докази здобуття ним вищої освіти на денній формі. Також відсутні докази незгоди позивача з його мобілізацією. Також відповідач зазначає, що протягом лютого 2022 року квітня 2023 року позивач не виявляв бажання звільнення з військової служби.

29.05.2023 Звенигородський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки надав суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у його задоволенні. Зазначено, що на момент призову на військову службу за мобілізацією позивач не відмовлявся від проходження військової служби, письмових заперечень не надавав, натомість особисто прибув до центру комплектування, не чекаючи виклику по повістці. Вказане свідчить про те, що позивач добровільно вступив на службу до ЗСУ та проходить її до цього часу. При цьому, станом на час прийняття спірного наказу позивачем не було надано жодного документа про його навчання на денній формі.

Оцінивши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд встановив таке.

Відповідно до договору від 10.08.2021 про підготовку фахівця, позивач отримує освітні послуги у ВСП «Тальнівський будівельно-економічний фаховий коледж Уманського національного університету садівництва» за денною формою здобуття освіти за освітньо-професійною програмою «Будівництво та експлуатація будівель і споруд».

Згідно з довідкою ВСП «Тальнівський будівельно-економічний фаховий коледж Уманського національного університету садівництва» від 08.02.2023 №20 позивач навчається на 2 курсі для здобуття освітнього рівня молодшого бакалавра. Термін навчання з 01.09.2021 до 30.06.2023.

Наказом Звенигородського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 24.02.2022 №38 ОСОБА_2 призваний на військову службу з 25.02.2022 відповідно до указу Президента України від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію».

Наказом військової частини НОМЕР_1 від 25.02.2022 №40 позивача призначено на посаду водія-електрика роти зв`язку командного пункту польового вузла зв`язку.

Вважаючи, що, як здобувач освіти має право на відстрочку від мобілізації, позивач звернувся в суд з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд врахував таке.

Згідно ч.1 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (далі Закон №2232-XII) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Відповідно до ч.7 ст.1 Закону №2232-XII виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

За приписами частин 1, 2 ст.2 Закону №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби

Проходження військової служби здійснюється громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

Пунктом 2 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008 (далі Положення №1153/2008) передбачено, що за призовом громадяни проходять: строкову військову службу; військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період; військову службу за призовом осіб офіцерського складу.

За приписами статті 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указами Президента України воєнний стан неодноразового продовжувався та триває.

Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію» постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію. Мобілізацію провести на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.

Статтею 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 №3543-ХІІ (далі Закон №3543-ХІІ) визначено, що мобілізація комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Згідно з ч.4 ст.3 Закону №3543-ХІІ зміст мобілізації становить, зокрема, переведення Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту на організацію і штати воєнного часу.

Статтею 22 Закону №3543-ХІІ визначені обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Зокрема, відповідно до частини 3 статті 22 Закону №3543-XII під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Згідно ч.5 ст.22 Закону №3543-ХІІ призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів Служби зовнішньої розвідки України - відповідний підрозділ Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язаних Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Відповідно до п. 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154 (далі положення №154) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Згідно п. 9 Положення №154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки здійснюють заходи щодо призову громадян на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, та на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Згідно п. 11 Положення №154 районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення: оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації та в особливий період і воєнний час, які надаються в установленому порядку, а також ведуть їх спеціальний облік.

Згідно п. 12 Положення №154 керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки має право, зокрема, видавати у межах своїх повноважень накази та розпорядження.

Стаття 23 Закону №3543-ХІІ передбачає умови відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації

Зокрема, відповідно до абз.2 ч.2 ст.23 Закону №3543-ХІІ призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають також добувачі фахової передвищої та вищої освіти, асистенти-стажисти, аспіранти та докторанти, які навчаються за денною або дуальною формами здобуття освіти.

Разом з тим, відповідно до ч.11 ст.38 Закону №2232-XII призовники, військовозобов`язані, резервісти в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), освіти, місця роботи, посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку, у тому числі у випадках, визначених Кабінетом Міністрів України, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-телекомунікаційні системи.

Станом на час прийняття спірних наказів механізм організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних визначав Порядок організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України

від 7 грудня 2016 року №921 (далі Порядок №921).

Згідно з п.1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних (додаток 1 до Порядку №921) призовники і військовозобов`язані повинні особисто повідомляти у семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), освіти, місця роботи і посади.

Отже, на позивача покладено обов`язок самостійного вжиття заходів для підтвердження свого права на відстрочку, зокрема у разі навчання на денній формі.

Однак, доказів повідомлення позивачем Звенигородського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про факт його навчання на денній формі у ВСП «Тальнівський будівельно-економічний фаховий коледж Уманського національного університету садівництва» суду не надано.

Крім того, суд звертає увагу, що зміст позовної заяви та матеріали справи не свідчать про заперечення чи висловлення незгоди позивача щодо проходження військової служби станом на час прийняття наказу про мобілізацію та призначення на посаду у військову частину.

Не надано також доказів звернення позивача із заявою про надання відстрочки від призову на військову службу по мобілізації.

Відтак, суд вважає, що наказ Звенигородського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 24.02.2022 №38, яким позивач призваний на військову службу на підставі Указу Президента України «Про загальну мобілізацію», як акт індивідуальної дії, виданий з дотриманням критеріїв законності рішення суб`єкта владних повноважень, які наведені в ч.2 ст.2 КАС України, а тому підстав для його визнання протиправними та скасування суд не вбачає.

Суд зазначає, що на час виникнення спірних правовідносин була чинною Інструкція з організації обліку особового складу Збройних Сил України, затверджена наказом Міністерства оборони України №333 від 26.05.2014 (далі Інструкція №333).

Пункт 2.8 Інструкції №333 передбачав, що зарахування до списків військової частини прибулого особового складу (прийом на роботу працівників) проводиться наказом по стройовій частині, у день прибуття особового складу до військової частини.

Підставою для видання наказу про зарахування особового складу до списків військової частини (про прийом на роботу працівника) є для військовослужбовців - іменні списки команд, приписи і документи, що посвідчують особу військовослужбовця.

Таким чином, командир військової частини НОМЕР_1 при прийнятті наказу від 25.02.2022 №40 (по стройовій частині), яким позивача призначено на посаду водія-електрика роти зв`язку командного пункту польового вузла зв`язку, діяв у межах та спосіб, встановлених законом.

Суд зазначає, що після призову на військову службу позивач набув статусу військовослужбовця, у зв`язку з чим, на нього розповсюджуються вимоги Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», а тому для звільнення позивача з військової служби мають бути наявні підстави, які визначенні ст.26 вказаного Закону.

При цьому, зазначені вище накази, як акти індивідуальної дії, є вже реалізованими, а їх дія вичерпана, а тому навіть скасування таких наказів не мало б наслідком автоматичного звільнення позивача з військової служби, оскільки порядок звільнення врегульований спеціальними нормативно-правовими актами.

Натомість, на час вирішення спору, коли позивач вже є діючим військовослужбовцем, судом не встановлено, а сторонами не повідомлено, обставин, які б свідчили про наявність підстав для звільнення позивача з військової служби, які передбачені ст.26 Закону №2232-XII.

Отже, позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору і не надав доказів понесених судових витрат, відсутні підстави для їх розподілу.

Керуючись ст.ст.2-14, 138-139, 242-245, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Відмовити повністю у задоволенні ОСОБА_1 .

2. Судові витрати розподілу не підлягають

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя Олексій РІДЗЕЛЬ