Справа № 640/18572/21
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2023-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2023 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Кучми А.Ю.,

суддів Аліменка В.О., Безименної Н.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 жовтня 2022 року (м. Київ, дата складання повного тексту не зазначається) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві від 17.03.2021 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах позивачу;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві повторно розглянути заяву позивача від 17.03.2021 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 із зарахуванням до пільгового стажу позивача період: а) з 01.09.1984 по 23.07.1985 навчання у середньому професійно-технічному училищі №112 м. Єнакієво за професією «електрослюсар підземний»; б) за Списком №1 період роботи на шахті «Юний Комунар» ВО «Орджонікідзевугілля» з 26.07.1985 по 04.10.1985 електрослюсар підземний; в) з 14.10.1985 по 13.11.1987 проходження військової служби; г) за Списком №1 період роботи на шахті «Юний Комунар» ВО «Орджонікідзевугілля»: з 26.07.1985 по 04.10.1985 електрослюсар підземний; з 01.07.1988 по 31.05.1989 електрослюсар підземний; з 28.08.1989 по 24.05.1990 електрослюсар підземний; з 26.08.1990 по 24.03.1991 електрослюсар підземний; з 25.03.1991 по 27.08.1991 учень майстра-підривника-підземний; з 28.08.1991 по 04.05.1994 майстер-підривник підземний; д) за Списком №1 період роботи на шахті «Шахта Єнакіївська» ВО «Орджонікідзевугілля» з 01.03.2014 до 15.12.2016.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач безпідставно відмовив у зарахуванні спірного періоду роботи до пільгового стажу з підстав ненадання всіх необхідних документів, які підтверджують пільговий стаж.

Відповідач у відзиві на позовну заяву заперечував проти задоволення позову, зазначив, що позивачем не надано всіх необхідних документів, які підтверджують пільговий стаж, зокрема, документи, що підтверджують проведення атестації робочого місця, робота на якому дає право на призначення пільгової пенсії за Списком №1. Вказав, що оскільки позивач не досягнув необхідного пенсійного віку 54 роки, йому відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 згідно заяви від 11.03.2021 № 3568 та рекомендовано звернутися за призначенням даного виду пенсії після досягнення 54 років (серпень 2021 року).

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 жовтня 2022 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного з`ясування усіх фактичних обставин у справі. Доводи апеляційної скарги за своїм змістом дублюють доводи відповідача викладені у відзиві на позовну заяву. Додатково апелянт вказує на відсутність підстав стягнення з відповідача судового збору на користь позивача.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу в якому зазначено про безпідставність доводів апеляційної скарги, відсутність підстав для її задоволення та відсутність підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 10 березня 2021 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з заявою про призначення пенсії із долученням до неї пакету необхідних документів, що підтверджується копією заяви про призначення пенсії разом з розпискою-повідомленням до неї.

Листом №2600-0303-8/45772 від 17 березня 2021 року Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві відмовило позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного стажу, передбаченого статтею 114 Закону України» Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

При цьому зазначено, що відповідно до наданих до заяви документів про стаж (ідентифікаційній код, трудова книжка, диплом про освіту, військовий квиток) пільговий стаж позивача складає 6 років 4 місяці 8 днів (враховано по даним персоніфікованого обліку), що дає йому право на призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку по списку №1 на 6 років, рекомендовано звернутися до управління з відповідною заявою, щодо призначення пенсії після досягнення 54 років.

11 квітня 2021 року позивачем була подана заява щодо необґрунтованої відмови ГУ ПФ України в м. Києві у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, не вказуючи який період його підземної роботи, навчання чи служби не враховується.

Відповіддю від 12 травня 2021 року Головним управління Пенсійного фонду України в м. Києві повідомлено, що відповідачем не беруться до уваги: навчання у профтехучилищі, служба в армії, робота на шахті «Юний Комунар» до і після армії, й частково на шахті «Єнакіївська». Відповідачем ГУ ПФ України в м. Києві вказується, що обчислення пільгового стажу враховано по даним персоніфікованого обліку на підставі окремих документів таких як ідентифікаційний код, трудова книжка, диплом про освіту та військовий квиток. Рекомендовано звернутися до управління за призначенням пенсії на пільгових умовах після досягнення 54 років, тобто зі зниженням пенсійного віку по списку №1 на 6 років.

Разом з тим, відповідачем зазначається, що період, який підлягає зарахуванню до пільгового стажу роботи визначає підприємство шляхом надання оформленої належним чином уточнюючої довідки у відповідності зі Списками, затверджуваними Кабінетом Міністрів України на підставі первинних документів за час роботи особи на відповідному підприємстві. Вказується, що це довідка форми додатку №5, і у тому разі, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію або вислугу років (п.20 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній»).

Також відповідачем наводиться вимога про атестацію робочого місця з 21.08.1992 як умову зарахування пільгового стажу.

Позивач, вважаючи таку відмову протиправною, а свої права порушеними, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходи з того, що позивачем надано належні документи на підтвердження наявності підстав для зарахування до пільгового стажу позивача відповідні періоди роботи та наявність підстав для призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах згідно з Списком № 1.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV).

Відповідно до ст. 1 Закону № 1058-IV (в редакції на час звернення позивача до відповідача) пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах (п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV).

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 22 років 6 місяців у чоловіків.

Відповідно до пункту «а» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці - за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року №162 затверджено Список №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (додається).

Постановою Кабінету Міністрів України від 15 листопада 1994 року №773 внесені зміни і доповнення до списків №1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

В подальшому постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року №36 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком пільгових умовах»:

а) затверджені: Список № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах; Список № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах;

б) визнані такими, що втратили чинність: постанова Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року №162 та постанова Кабінету Міністрів України від 15 листопада 1994 року №773.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчислені стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом №383 від 18 листопада 2005 року Міністерства праці та соціальної політики України при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому, до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків.

Відповідно до статті 62 Закону № 1788-XII та частини першої статті 48 Кодексу Законів про працю України основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами (п.1 Порядку).

Відповідно до п.3 Порядку № 637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).

Отже, зазначеним Порядком передбачено у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, підтвердження спеціального трудового стажу також уточнюючою довідкою.

Таким чином, проаналізувавши вказані норми у сукупності, суд зазначає, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах, відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», є: наявність у особи одночасно наступних умов: вік 50 років, стаж роботи у чоловіків не менше 22 років, з яких не менше 10 років зайнятих повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці та за наявності результатів атестації робочих місць.

З матеріалів справи, а саме записів в трудовій книжці, вбачається, що позивач працював:

- 01.09.1984 - 23.07.1985 - навчання в ГУ ПТУ№112 за спеціальністю елекрослюсар підземний (10 місяців 22 дня).

- 26.07.1985 - 04.10.1985 - робота електрослюсарем підземним Шахта «Юний Комунар» ВО «Орджонікідзевугілля» (2 місяці 8 днів).

- 14.10.1985 - 13.11.1987 - служба в лавах Радянській армії (2 роки 29 днів).

- 07.01.1988 - 04.05.1994 - робота електрослюсарем підземним та майстром-підривником Шахта «Юний Комунар» ВО «Орджонікідзевугілля» (6 років 3 місяці 27 днів, у даний період роботи 6 місяців знаходився у відрядженні у піонерському таборі).

- 28.11.2002 - 01.09.2004 робота електрослюсарем підземним Шахта «Вуглегірська» ВО «Орджонікідзевугілля» (1 рік 9 місяців 3 дні).

- 08.12.2006 - 22.05.2007 робота монтажником зв`язку антенщик ТОВ «Донецькспецресурс» (5 місяців 15 днів).

- 20.08.2007 - 29.05.2009 робота верхолазом дільниця спецбудробіт ТОВ «Проектно-будівельне підприємство «АЗОВІНТЕКС» (1 рік 10 місяці 8 днів).

- 24.06.2009 - 27.07.2010 - робота майстром-підривником ТОВ «Угледобича» (1 рік 1 місяць 2 днів).

- 02.08.2010 - 15.12.2016 - робота електрослюсарем підземним «Шахта Єнакіївська» ВО «Орджонікідзевугілля» (3 роки 6 місяців 30 днів) та за сумісництвом у кооперативі «Сонячний» (м.Горлівка) (7 місяців).

Позивачем для призначення пенсії надані відповідачу:

- довідки шахти «Юний Комунар» ДП «Орджонікідзевугілля» про підтвердження наявного пільгового трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів за додатком 5 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній;

- виписка з наказу №60-6 від 10.08.1995 шахти «Юний Комунар» ВО «Орджонікідзевугілля» про затвердження списку №1 виробництва робіт, професій і показників на підземних роботах з особливо шкідливими та особливо тяжкими умовами праці, зайнятість на яких дає право на пенсію за віком (за старістю) на пільгових умовах;

- перелік професій, посад на шахті «Юний Комунар», зайнятість на яких дає право на пенсію за віком (за старістю) на пільгових умовах;

- особова картка № НОМЕР_1 позивача на шахті «Юний Комунар» від 26.07.1985;

- особова картка № НОМЕР_1 позивача на шахті « Юний Комунар » від 07.01.1988;

- довідка про спуск і підйом на шахті «Юний Комунар» за 1985 рік;

- довідка про спуск і підйом на шахті « Юний Комунар » за період 1988 - 1993 років;

- довідки про заробітну плату для обчислення пенсії на шахті «Юний Комунар» за 1985 рік, 1988-1994 роки.

Згідно абзацу 1 статті 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту» час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний, і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Аналогічна за змістом вимога міститься і у абзаці 1 пункту 26 Положення про професійно-технічний навчальний заклад, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.1998 № 1240, час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі до безперервного і до стажу роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за одержаною професією не перевищує трьох місяців.

Аналіз наведених норм законодавства свідчить, що зарахування періоду навчання до пільгового стажу у повній мірі залежить від того, чи була особа працевлаштована протягом навчання або протягом трьох місяців після закінчення навчання на роботу за набутою професією, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників.

Так, записами у трудовій книжці та дипломом № НОМЕР_2 від 23 липня 1985 року підтверджується період навчання позивача у середньому професійно-технічному училищі №112 м. Єнакієво за професією «електрослюсар підземний» в період з 01 вересня 1984 року по 22 липня 1985 року. Перерва між днем закінчення 22.07.1985 навчання та днем зарахування 26.07.1985 на роботу в шахті «Юний Комунар» ВО «Орджонікідзевугілля» по спеціальності електрослюсар підземний, що передбачена Списком 1, складає менше трьох місяців.

Тобто, між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією відсутня перерва, що перевищує три місяці, відтак вказаний період навчання підлягає зарахуванню до стажу роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників.

Згідно п. «в» ч.3 ст.56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується також військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України від 25 березня 1992 року №2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно із положеннями частини першої статті 8 Закону України від 20 грудня 1991 року №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Час проходження строкової військової служби, який зараховується до пільгового стажу, не повинен перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах.

Відповідно до вимог пункту 109 Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 03 серпня 1972 року №590 (чинного на період проходження позивачем строкової служби) крім роботи як робітника або службовця до загального стажу роботи зараховується також: служба у складі Збройних Сил СРСР та перебування у партизанських загонах; служба у військах та органах ВЧК, ОГПУ, НКВС, НКДБ, МДБ, Комітету державної безпеки при Раді Міністрів СРСР, Міністерства охорони громадського порядку СРСР, міністерств охорони громадського порядку союзних республік, Міністерства внутрішніх справ СРСР, міністерств внутрішніх справ союзних республік; служба у органах міліції.

З наявних матеріалів вбачається, що позивач у період з 14 жовтня 1985 року по 13 листопада 1987 року проходив строкову військову службу в Радянській Армії.

Таким чином період проходження строкової військової служби в армії підлягає зарахуванню до пільгового стажу, оскільки після навчання позивач працював за професією електрослюсар підземний та був звільнений саме з підстави призову на військову службу.

Крім того, з листа відповідача від 12.05.2021 № 12658-11663/К-02/8-2600/21 вбачається, що частка періоду пільгового стажу з 01.03.2014 до 15.12.2016 останньої роботи позивача електрослюсарем підземним на «Шахта Єнакіївська» ВО «Орджонікідзевугілля», яка розташована у межах міста Єнакієво Донецької області на непідконтрольній Україні, тимчасово окупованій території, не зарахована до пільгового стажу.

Однак відповідачем не зазначена підстава не зарахування зазначеного періоду.

З наведеного вбачається, що загальний трудовий стаж позивача складає 20 років 11 місяців 22 дні, з яких пільговий стаж підземний трудовий стаж складає 15 років 5 місяців.

Записи трудової книжки позивача підтверджують право працівника на врахування відповідного пільгового стажу роботи для призначення пенсії за Списком №1.

Пунктом 3 Порядку застосування списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 № 1451/11731 ( далі - Порядок №383) встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, що чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року №442 (далі - Порядок №422) та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 №41 (далі-Методичні рекомендації №41).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим органом і працівником у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.

Згідно з п.4 Порядку №442 та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій №41 атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства.

Проте, жодні причини, з яких атестація не була проведена, не є підставою для відмови в зарахуванні відповідного стажу позивачеві, оскільки особа, яка працює на посаді, віднесеній до списку №1 або списку №2, робоче місце якої підлягає атестації відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року №442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення такої атестації.

Довідкою шахти «Юний Комунар» ДП «Орджонікідзевугілля» про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній відносно позивача про виконання гірничих робіт під землею за додатком 5 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, вказується: «атестація робочих місць проведена 10.08.1995 №60-6».

Особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №1 але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком № 1.

При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Аналогічна правова позиція наведена у постанові Великої Палати від 19 лютого 2020 року у справі №520/15025/16-а, Постанові Верховного Суду від 21 травня 2020 року у справі №340/244/16-а.

Крім того, колегія суддів наголошує, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, тому з урахуванням наданих довідок позивача чи без них, заявник має право на призначення пільгової пенсії, оскільки трудова книжка підтверджує наявність у нього необхідного трудового стажу.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що періоди роботи позивача на посадах, передбачених Списком №1, за спірні періоди з 01.09.1984 по 23.07.1985, 26.07.1985 по 04.10.1985, з 14.10.1985 по 13.11.1987, з 01.07.1988 по 31.05.1989, з 28.08.1989 по 24.05.1990, з 26.08.1990 по 24.03.1991, з 25.03.1991 по 27.08.1991р., з 28.08.1991 по 04.05.1994, з 01.03.2014 по 15.12.2016 підлягають зарахуванню до пільгового стажу за Списком №1, у зв`язку з чим наявні підстави для задоволення позовних вимог позивача про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови у зарахуванні відповідних періодів роботи за Списком №1 до пільгового стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 №1058-IV.

Також суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що належним захистом порушеного права позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 17.03.2021 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 із зарахуванням до пільгового стажу спірних періодів.

Колегія суддів наголошує, що апеляційна скарга відповідача повністю дублює відзив на позовну заяву, тобто в ній не наведено норм законодавства, які порушені чи не враховані судом першої інстанції, не спростовано викладену у рішенні суду правову позицію та не спростовано доводів позивача, які стали підставою для задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції не оскаржувалось позивачем в частині відмови в задоволенні позовних вимог, в цій частині судове рішення не переглядається судом апеляційної інстанції.

Твердження апелянта щодо відсутності підстав для стягнення судового збору є необґрунтованими, оскільки частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Враховуючи наведене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, надав належну оцінку дослідженим доказам та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 жовтня 2022 року - без змін

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 22.06.2023.

Головуючий суддя: А.Ю. Кучма

В.О. Аліменко

Н.В. Безименна