Справа № 620/7657/23
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2023-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

22 червня 2023 року Чернігів Справа № 620/7657/23

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Соломко І.І., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів по справі № 620/7657/23,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу із застосуванням для обрахунку грошового забезпечення жовтень і листопад 2016 року (за період з моменту неправомірного звільнення 14 грудня 2016 року по день ухвалення рішення судом 11 жовтня 2021 року), та з урахуванням раніше невірно обрахованої суми судом по справі 620/6246/20 та зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) виплатити ОСОБА_1 грошові кошти на відшкодування моральної шкоди у сумі 20000,00 грн.

20.06.2023 ОСОБА_1 подав суду заяву про забезпечення доказів, оскільки вважає, що на даний час існує дійсна і реальна загроза безповоротної втрати доказів виплати йому спірної суми, то для уникнення в подальшому утруднення чи неможливості подання доказів є необхідність у їх витребуванні.

Визначаючись щодо заяви про забезпечення доказів, суд керується такими мотивами.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 КАС України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви (ч. 2 ст. 114 КАС України).

За змістом ч. 1 ст.116 КАС України у заяві про забезпечення доказів, серед іншого, має бути зазначено обґрунтування необхідності забезпечення доказів, зокрема обставини, які свідчать про те, що надання потрібних доказів згодом може стати неможливим або ускладненим.

Аналізуючи наведені положення КАС України суд зауважує, що процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема, шляхом їх витребування призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим. Тобто, це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті/знищенню у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 9901/845/18.

Згідно з ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Під час перевірки заяви про забезпечення доказів суд звертає увагу, що обов`язок по доведенню та обґрунтуванню наявності підстав припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим, покладається саме на заявника. Із тексту заяви встановлено, що вказаного обов`язку заявник не виконав та не навів жодного аргументу, які б могли бути оцінені у контексті ч. 1 ст. 114 КАС України як підстави для забезпечення доказів, що свідчить про невідповідність заяви вимогам встановленим частиною 1 ст.116 КАС України. У заяві "про забезпечення доказів" ОСОБА_1 фактично ототожнив механізм забезпечення доказів та їх витребування за загальною процедурою передбаченою процесуальним законом.

Однак заявнику слід розмежовувати процесуальні інститути "забезпечення доказів" та "витребування доказів" у загальному порядку.

За правилами ч. 1 ст. 80 КАС України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Згідно з ч. 2 ст. 80 КАС України у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Суд звертає увагу заявника, що ототожнення ним понять "витребування доказів" та "забезпечення доказів" в даному випадку є помилковим, оскільки вирішальною підставою для забезпечення доказів є існування обставин, які б свідчили про те, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи надання необхідних доказів стане згодом неможливим або ускладненим. Проте наведені заявником у заяві про забезпечення доказів доводи не містять жодних підстав припускати, що засіб доказування може бути втрачений/знищений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Виходячи зі змісту поданої заяви, суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви про забезпечення доказів, оскільки заявником не наведено обставин та фактів, підтверджених належними доказами, які свідчать про існування очевидної небезпеки знищення, приховування доказів чи інших обставин, які свідчили б про можливе ускладнення або неможливість отримання таких доказів у майбутньому.

Таким чином, заявником не дотримано вимог п. 5 ч. 1 ст. 116 КАС України.

Частиною 3 ст. 116 КАС України передбачено, що до заяви про забезпечення доказів, яка не відповідає вимогам цієї статті, застосовуються наслідки, встановлені статтею 169 цього Кодексу.

При цьому відповідно до ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Зважаючи на те, що заява позивача про забезпечення доказів подана без додержання вимог п. 5 ч. 1 ст. 116 КАС України, суд, керуючись приписами ч. 3 ст. 116 та ч. 1 ст. 169 КАС України, доходить висновку про залишення заяви про забезпечення доказів без руху.

Крім того, суд зазначає, що повноваження помічника судді визначені статтею 62 КАС України, якою передбачено, що помічник судді забезпечує підготовку та організаційне забезпечення судового процесу. Помічник судді: 1) бере участь в оформленні судових справ, за дорученням судді готує проекти запитів, листів, інших матеріалів, пов`язаних із розглядом конкретної справи, виконавчих документів; 2) здійснює оформлення копій судових рішень для направлення сторонам у справі та іншим учасникам справи відповідно до вимог процесуального законодавства, контролює своєчасність надсилання копій судових рішень; 3) виконує інші доручення судді, що стосуються організації розгляду судових справ. Помічник судді за дорученням судді (головуючого у судовій колегії) може за відсутності секретаря судового засідання здійснювати його повноваження. Під час здійснення таких повноважень помічнику судді може бути заявлено відвід з підстав, визначених цим Кодексом для відводу секретаря судового засідання.

Отже, наведеною нормою до повноважень помічника судді не входить прийняття судових рішень.

Керуючись ст. 80, 114-116, 248, 256 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів від 20.06.2023 (вх. № 29741)- залишити без руху.

Запропонувати позивачу у 5-ти денний строк з дня отримання копії ухвали усунути недоліки заяви, зазначені в мотивувальній частині ухвали суду.

Роз`яснити заявнику, що у разі відсутності передбачених ст. 114 КАС України підстав для забезпечення доказів, він вправі заявити клопотання про витребування доказів в порядку передбаченому ст. 80 КАС України, разом із позовною заявою чи після її подання.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала суду першої інстанції оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Суддя І.І. Соломко