Справа № 420/10118/23
Суддя: Марин П.П.
Дата ухвалення: 2023-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2023 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Марин П.П., розглянувши у порядку письмового справдження справу за адміністративним позовом державної установи «Херсонський слідчий ізолятор» до Відділу примусового виконання рішення Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в АРК та м. Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови

ВСТАНОВИВ:

До адміністративного суду надійшов адміністративний позов державної установи «Херсонський слідчий ізолятор» до Відділу примусового виконання рішення Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в АРК та м. Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови ВП №70914639 від 27.04.2023.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що установою здійснені заходи щодо виділення коштів для виконання вимог постанови про відкриття виконавчого провадження від 02.02.2023 року ВП№740914639, кошти перераховані на рахунок установи відкритий в Казначейській службі України, але враховуючи наявність в установі простроченої кредиторської заборгованості за спожиту електроенергію Казначейська служба України не проводить вищевказані видатки.

Про наявність проблемного питання щодо неможливості проведення виплати за виконавчим листом, установа неодноразово повідомляла головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в АРК та м. Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстйції (м. Одеса) Муценка Дмитра Олеговича (листи за вих. №24/9/1-239/ВС від 16.03.2023 р., № 24/9/1-254/ВС від 23.03.2023 р. та №24/9/1-343/ВС від 25.04.2023 р.).

Незважаючи на вищезазначене, 28.04.2023 року на електронну адресу установи надійшла постанова про накладення на установу штрафу від 27.04.2023 року ВП №70914639 у розмірі 5100,00 грн., відповідно до якої, головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в АРК та м. Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Муценко Д.О., вважає відсутніми поважних причин у державної установи «Херсонський слідчий ізолятор» для невиконання вимог виконавчого документу та не бере до уваги наявність в установі простроченої кредиторської заборгованості.

Дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в АРК та м. Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Муценка Д.О. про накладення на установу штрафу, відповідно до постанови від 27.04.2023 року за ВП №70914639, установа вважає незаконними.

З огляду на викладене, враховуючи обставини в яких опинилась державна установа «Херсонський слідчий ізолятор» через форс-мажорні обставини у вигляді вторгнення військ рф на територію України, а також вчинених установою дій щодо негайного виконання рішення суду за виконавчим листом по справі № 540/5414/21, виданим Одеським окружним адміністративним судом 17.08.2022 року, представник позивача вважає протиправним притягнення позивача до відповідальності у вигляді накладення штрафу, оскільки посадовою особою, яка приймала оскаржувані постанови, не були досліджені в повній мірі всі обставини та не оцінено поважності причин не виконання судового рішення та неможливості здійснення виплат ОСОБА_1 за виконавчим листом №540/5414/21 від 17.08.2022 року.

Ухвалою судді від 29.05.2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі.

Також, ухвалою суду від 29.05.2023 року у відповідача витребувано належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження ВП №70914639 та зупинено провадження у справі.

Відповідачем подано відзив на адміністративний позов, в якому представник відповідача зазначив, що 17.03.2023 на адресу ВПВР УЗПВР у Херсонській області, АР Крим та місті Севастополі надійшов лист від ДП " Херсонський слідчий ізолятор ", згідно якого боржник повідомляє, що на рахунок Установи надійшли кошти для виконання вимог виконавчого документа за КЕКВ 2800 (виконання судових рішень (як у безспірному, так і добровільному порядку незалежно від економічної суті платежу). Також зазначено, що рішення суду неможливо виконання у зв`язку з тим, що в Установі рахується прострочена кредиторська заборгованість за спожиту електроенергію, відповідно до ст.51 Бюджетного кодексу України, розпорядники бюджетних коштів у межах бюджетних асигнувань за загальним фондом не беруть бюджетних зобов`язань та не здійснюють платежів за іншими заходами, пов`язаними з функціонуванням бюджетних установ (крім захищених видатків бюджету, визначених статтею 55 цього Кодексу), до погашення такої заборгованості. Оскільки на рахунок ДП " Херсонський слідчий ізолятор " надійшли кошти для виконання вимог виконавчого документа за КЕКВ 2800 (виконання судових рішень (як у безспірному, так і добровільному порядку незалежно від економічної суті платежу), то відсутні поважні причини невиконання боржником вимог виконавчого документа. Про зазначену обставину складено відповідний Акт.

Також представник відповідача вказує, що 17.03.2023 на адресу ВПВР УЗПВР у Херсонській області, АР Крим та місті Севастополі надійшов лист від ДП " Херсонський слідчий ізолятор", згідно якого боржник повідомляє, що кошти для виконання вимог виконавчого документа (середній заробіток ОСОБА_1 ) перебувають на рахунку ДП " Херсонський слідчий ізолятор" НОМЕР_1 у розмірі 130700 грн. Після утримання податків до виплати підлягає 109 126,11 грн. Також повідомлено, що в Установі рахується прострочена кредиторська заборгованість за спожиту електроенергію, у зв`язку з чим Рішення суду неможливо виконати.

Відповідно до пп.9 п.2.6 "Інструкції щодо застосування економічної класифікації видатків бюджету", затвердженої Наказом Міністерства фінансів України 12.03.2012 № 333 (зі змінами відповідно до Наказу Міністерства фінансів України "Про затвердження Змін до Інструкції щодо застосування економічної класифікації видатків бюджету та внесення змін до Інструкції щодо застосування класифікації кредитування бюджету" від 30.11.2022 №400), за Кодом 2800 "Інші поточні видатки" здійснюються видатки, які не пов`язані з придбанням товарів та послуг установами, у тому числі виконання судових рішень (як у безспірному, так і добровільному порядку незалежно від економічної суті платежу); інші виплати юридичним та фізичним особам згідно з рішенням суду. Безспірне списання коштів з державного та місцевих бюджетів, застосовується у разі виконання рішень саме про стягнення коштів, відповідно до "Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників", затвердженого Постановою КМУ №845 від 03.08.2011.

Отже, на переконання представника відповідача у ДП "Херсонський слідчий ізолятор" відсутні поважні причини для невиконання вимог виконавчого документа, а твердження боржника, що в Установі рахується прострочена кредиторська заборгованість за спожиту електроенергію, у зв`язку з чим неможливо виконати рішення суду не беруться до уваги, оскільки кошти, які Установи акумулюються за КЕКВ 2800 "Інші поточні видатки", призначеним саме для виконання судових рішень.

Також відповідачем до суду подано витребувані ухвалою суду від 29.05.2023 року матеріали.

Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання від 13.06.2023 року поновлено провадження у справі та залучено до участі у справі ОСОБА_1 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача.

Представником ОСОБА_1 подано пояснення до адміністративного позову, в яких зазначено, що поважними, в розумінні наведених норм Закону, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення. Отже, якщо рішення не виконується, державний виконавець в разі зазначення причин невиконання боржником зобов`язаний проаналізувати вказані причини на предмет їх поважності. За період з лютого по квітень 2023 року головним державним виконавцем Муценко Д.О. по виконавчому провадженню №70914639 було проведено ряд виконавчих дій в тому числі і попереджено позивача про відповідальність за не виконання рішення суду та вимоги державного виконавця. Так, як на рахунок позивача надійшли кошти для виконання вимог виконавчого документу, то з 17.03.2023 року у боржника (позивача) відсутні поважні причини не виконувати вимоги головного державного виконавця Муценко Д.О. по виконавчому провадженню №70914639.

В судове засідання, призначене на 21.06.2023 року о 10:00 год., сторони не з`явилися, про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, згідно приписів ст.268 КАС України.

Представником відповідача подано до суду клопотання про розгляд справи без участі представника Відділу примусового виконання рішення Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в АРК та м. Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Частиною 9 статті 205 КАС України передбачено, що, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З урахуванням вищенаведеного, а також того, що дана справа відноситься до окремої категорії термінових адміністративних справ, суд дійшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, у порядку письмового провадження без фіксування судового засідання технічними засобами, що передбачено ч.4 ст.229 КАС України.

Дослідивши в письмовому провадженні наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступні обставини.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2021 року у справі №540/5414/21, адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) до Державної установи "Херсонський слідчий ізолятор" (73003, м. Херсон, вул. Перекопська, буд.10, ) про визнання протиправним та скасування наказу в частині, зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ Державної установи "Херсонський слідчий ізолятор" (73003, м. Херсон, вул. Перекопська, буд.10, ) від 20.05.2021 р. № 65/ОС в частині тимчасового призупинення нарахування ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) грошового забезпечення на період проходження військової служби за призовом, але не довше ніж на строк до закінчення особливого періоду або до дня фактичного звільнення з військової служби. Зобов`язано Державну установу "Херсонський слідчий ізолятор" (73003, м. Херсон, вул. Перекопська, буд.10, ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) середній заробіток (грошове забезпечення) з дати увільнення від роботи з 22 травня 2021 року, відповідно до ч.3 ст.119 КЗпП України.

Рішення суду набрало законної сили 27.04.2022 року.

Згідно з розпорядженням Верховного Суду №11/0/9-22 від 18.03.2022 року, відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ Херсонського окружного адміністративного суду та віднесено на Одеський окружний адміністративний суд.

Одеським окружним адміністративним судом 17.08.2022 року видано виконавчий лист щодо:

зобов`язання Державну установу "Херсонський слідчий ізолятор" (73003, м.Херсон, вул.Перекопська, буд.10, ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) середній заробіток (грошове забезпечення) з дати увільнення від роботи з 22 травня 2021 року, відповідно до ч.3 ст.119 КЗпП України.

На підставі заяви ОСОБА_1 від 29.01.2023 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішення Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в АРК та м. Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 02.02.2023 року прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №540/5414/21, виданого 17.08.2022 року.

31.01.2023 року установою скеровано лист №24/9/1-123/ВС до Генеральної дирекції ДКВС України, як органу, що здійснює управління та контроль за діяльністю виправної колонії у сфері ресурсного забезпечення, матеріально-технічних ресурсах, комунальних послугах, тощо, про вирішення питання щодо надання додаткового фінансування для оплати кредиторської заборгованості за спожиту електроенергію. Питання вирішено не було.

28.03.2023 року установою повторно направлено лист до Генеральної дирекції ДКВС України та до Департаменту з питань виконання кримінальних покарань з детальним описом проблемного питання щодо наявної простроченої кредиторської заборгованості та відкритого виконавчого провадження (вих.№. 24/9/1-269/ВС). Зазначене питання вирішено не було.

26.04.2023 року установою знову скеровано лист до Генеральної дирекції ДКВС України до Департаменту з питань виконання кримінальних покарань із зазначенням проблемного питання щодо наявної простроченої кредиторської заборгованості, яка унеможливлює виконати рішення суду щодо виплати ОСОБА_1 середній заробіток (грошове забезпечення) з дати увільнення від роботи 22.05.2021 року (вих. №. 24/9/1-346/ВС).

Листом від 22.02.2023 №24/9/1-188/ВС ДУ «Херсонський слідчий ізолятор» повідомив державну виконавчу службу про те, що отримано постанову про стягнення виконавчого збору ВП №70914639 від 02.02.2023 року, постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, постанову про відкриття виконавчого провадження. Також повідомлено, що у зв`язку з тим, що на рахунку установи відсутні кошти для виконання рішень вищезазначених постанов, було надіслано до Департаменту з питань виконання кримінальних покарань лист щодо вирішення питання про надання додаткового фінансування.

22.02.2023 року головним державним виконавцем ВПВР УЗПВР у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) Муценко Д.О. складено акт про те, що з 22.02.2023 року наявні поважні причини невиконання боржником вимог виконавчого документа до закінчення строку дії зазначених обставин.

Листом від 16.03.2023 №24/9/1-239/ВС ДУ «Херсонський слідчий ізолятор» повідомив державну виконавчу службу про те, що на виконання рішення Постанови про стягнення виконавчого збору ВП № 70914639 від 02.02.2023, Постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження ВП № 70914639 від 02.02.2023, Постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 70914639 від 02.02.2023 про зобов`язання нарахувати і виплатити ОСОБА_1 середнього заробітку з дати увільнення від роботи з 22 травня 2021 року, відповідно до ч.3 ст 119 КЗпП України на рахунок установи надійшли кошти по загальному фонду КПКВК 3601020 КЕКВ 2800 ( виконання судових рішень (як у безспірному, так і добровільному порядку незалежно від економічної суті платежу).

У зв`язку з тим, що в установі рахується прострочена кредиторська заборгованість за спожиту електроенергію, відповідно до ст.51 Бюджетного кодексу України розпорядники бюджетних коштів у межах бюджетних асигнувань за загальним фондом не беруть бюджетних зобов`язань та не здійснюють платежів за іншими заходами, пов`язаними з функціонуванням бюджетних установ (крім захищених видатків бюджету, визначених ст.55 цього Кодексу), до погашення такої заборгованості.

Ураховуючи, вищевикладене установа не може виконати рішення вищевказаних постанов, тому запропоновано направити відповідні документи до Головного управління Казначейства для проведення безспірного списання.

17.03.2023 року головним державним виконавцем ВПВР УЗПВР у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) Муценко Д.О. складено акт про те, що з 16.03.2023 року відсутні поважні причини невиконання боржником вимог виконавчого документа 540/5414/21 виданого 17.08.22 Одеським окружним адміністративним судом.

Листом від 23.03.2023 №24/9/1-254/ВС ДУ «Херсонський слідчий ізолятор» повідомив державну виконавчу службу про те, що на виконання рішення Постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 70914639 від 02.02.2023 про зобов`язання нарахувати і виплатити ОСОБА_1 середнього заробітку з дати увільнення від роботи з 22 травня 2021 року, відповідно до ч.3 ст.119 КЗпП, установою було нараховано середній заробіток у сумі 130,7 тис. грн. з урахуванням податків і зборів. По загальному фонду КПКВК 3601020 КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» на виконання судового рішення надійшло фінансування у сумі 130,7 тис. грн. (виписка додається). У зв`язку з тим, що в установі рахується прострочена кредиторська заборгованість за спожиту електроенергію, Казначейська служба України наразі не проводить вищевказані видатки.

Листом від 25.04.2023 №24/9/1-343/ВС ДУ «Херсонський слідчий ізолятор» повідомив державну виконавчу службу про те, що на виконання рішення Постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 70914639 від 02.02.2023 про зобов`язання нарахувати і виплатити ОСОБА_1 середнього заробітку з дати увільнення від роботи з 22 травня 2021 року, відповідно до ч.3 ст 119 КЗпП, установою було нараховано середній заробіток у сумі 130,7 тис. грн. з урахуванням податків і зборів. По загальному фонду КПКВК 3601020 КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» на виконання судового рішення надійшло фінансування у сумі 130,7 тис. грн. У зв`язку з тим, що в установі рахується прострочена кредиторська заборгованість за спожиту електроенергію, Казначейська служба України наразі не проводить вищевказані видатки. Кошти можливо буде перерахувати тільки, після вирішення питання щодо простроченої кредиторської заборгованості за спожиту електроенергію, або надання відповідних документів до Головного управління Казначейства для проведення безспірного списання.

27.04.2023 року головним державним виконавцем ВПВР УЗПВР у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) Муценко Д.О. прийнято постанову про накладення штрафу на користь держави у розмірі 5100,00 грн. у зв`язку з невиконанням вимог виконавчого листа без поважних причин.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, ч. 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд зазначає, що статтею 1 Закону України Про виконавче провадження визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 2 ч.1 ст.3 Закону України Про виконавче провадження визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів як, зокрема, постанови судів у адміністративних справах.

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону України Про виконавче провадження виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з пунктами 1 та 16 частини 3 статті 18 Закону України Про виконавче провадження виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Згідно з ч.1-3 ст.63 Закону України Про виконавче провадження за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Таким чином, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, тобто встановленого 10-деного строку на виконання рішення суду, повинен особисто перевірити виконання рішення боржником.

Згідно зі ст.75 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Аналіз вказаних норм права дозволяє дійти висновку, що підставою для винесення постанови про накладення штрафу є невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк судового рішення немайнового характеру. Поважними можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником, та які не залежали від його власного волевиявлення.

Як вбачається з позовної заяви, обставиною, яка слугує підставою для скасування спірного рішення, на думку позивача, є те, що в установі рахується прострочена кредиторська заборгованість за спожиту електроенергію, у зв`язку з чим Казначейська служба України наразі не проводить видатки, зокрема і 130,7 тис. грн., які надійшли на рахунок позивача по КПКВК 3601020 КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» для виплати на виконання судового рішення.

Разом з тим, представник позивача покликається на те, що відповідно до п.4.2. Порядку реєстрації та обліку бюджетних зобов`язань розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів в органах Державної казначейської служби України, затвердженої наказом Міністерством фінансів України від 02.03.2012 № 309, до установ можливі застосування таких заходів впливу як зупинення операцій з бюджетними коштами та призупинення бюджетних асигнувань на підставі протоколу про порушення бюджетного законодавства.

Враховуючи зміни внесені до п.2.6. Інструкції щодо застосування економічної класифікації кредитування бюджету, затвердженої наказом Міністерством фінансів України від 12.03.2012 № 333, виконання судових рішень здійснюватиметься за КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки», що відноситься до незахищених статей видатків.

Однак, в матеріалах справи відсутні докази вчинення позивачем станом на дату прийняття спірної постанови дій спрямованих на здійснення відповідної виплати, в тому числі, направлення в органи казначейської служби платіжних документів.

При цьому, позивачем ані до органу виконавчої служби, ані до суду не надано доказів зупинення операцій з бюджетними коштами та призупинення бюджетних асигнувань ДУ «Херсонський слідчий ізолятор», відмови органом казначейської служби у проведенні виплати ОСОБА_1 коштів, які надійшли на рахунок позивача по КПКВК 3601020 КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» для виплати на виконання судового рішення.

За таких обставин, суд вважає, що при прийнятті постанови державний виконавець діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, а тому правові підстави для скасування оскаржуваної постанови відсутні.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішення має бути прийняте з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.

Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

У Рішенні від 27 вересня 2010 року по справі Гірвісаарі проти Фінляндії зазначено, що ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, всупереч вимогам ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду справи відповідач не довів належними і допустимими доказами те, що позивачем були порушені приписи законодавства України.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Необхідно зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Судові витрати розподілити відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 2, 5-6, 9, 72, 77, 90, ст.139, ч.9 ст.205, ч.4 ст.229, ст.ст. 241-246, 268, 269, 287 суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову державної установи «Херсонський слідчий ізолятор» до Відділу примусового виконання рішення Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в АРК та м. Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання до П`ятого апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його складання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: державна установа «Херсонський слідчий ізолятор» (, адреса: вул. Перекопська, 10, м. Херсон, 73024);

Відповідач: Відділу примусового виконання рішення Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в АРК та м. Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (, адреса: вул. Старицького, 10а, м. Одеса, 65036);

Третя особа: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 )

Суддя П.П.Марин