Справа № 380/11690/23
Суддя: Чаплик Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2023-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2023 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Чаплик І.Д., розглянув в порядку письмового провадження у місті Львові адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про скасування постанови, -

встановив:

Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10 ) звернулося з позовом до суду до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (79007, м. Львів, пл. Шашкевича, 1 ), в якому просить скасувати постанову від 26.04.2023 ВП №69379646 про накладення штрафу у розмірі 5100 грн.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що постанова державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 26.04.2023 ВП №69379646 про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн. за невиконання рішення суду є протиправною, оскільки винесена всупереч вимогам ст.18 та ст.75 Закону України Про виконавче провадження. Зазначає, що ним виконано рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13.12.2021 у справі №380/8147/21, а здійснення виплати доплати до пенсії, нарахованої на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17.08.2020 у справі №380/1407/20 ОСОБА_1 без зменшення її розміру буде здійснено після виділення коштів з Державного бюджету України. Позивач покликається на те, що умовами для накладення на боржника у виконавчому провадженні штрафу є невиконання судового рішення та відсутність поважних причин невиконання судового рішення. Вважає, що в спірному випадку наявні поважні причини такого невиконання, оскільки невиплата пенсії пов`язана з відсутністю відповідного фінансового забезпечення, а тому підстави для застосування штрафу за невиконання рішення суду відсутні. Просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою від 31.05.2023 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою від 13.06.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Судове засідання призначено на 21.06.2023. Зобов`язано відповідача Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) надати суду належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження №69379646.

Відповідач 16.06.2023 подав до суду відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. Відзив обґрунтований тим, що оскаржувана постанова про накладення штрафу винесена у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», оскільки на момент її винесення доказів про виконання рішення суду боржником подано не було. Відповідач зазначає, що вказаний закон чітко визначає дії, які повинен вчинити державний виконавець у випадку невиконання рішення суду, зокрема, єдиним заходом примусового виконання рішення зобов`язального характеру є застосування штрафу до боржника. Вказує, що в порядку статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» 26.09.2022 та 15.11.2022 начальнику Головного управління ПФУ у Львівській області Недзельській Галині Всеволодівні скеровано вимоги в триденний термін з моменту отримання вимоги, повідомити вичерпну інформацію про стан виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду в справі № 380/8147/21, з наданням документального підтвердження його виконання. Однак, станом на 26.04.2023 вимог виконавчого документа не виконано. У державного виконавця відділу відсутні будь-які документальні підтвердження щодо виконання в повному обсязі виконавчого документа. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити.

У відзиві також заявлено клопотання про заміну відповідача Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) на належного Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Ухвалою від 21.06.2023, винесеною без виходу до нарадчої кімнати, суд замінив відповідача Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) на належного Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених у позовній заяві. Додатково звернула увагу на те, що факт виконання ГУ ПФУ у Львівській області рішення у справі №380/8147/21 підтверджується відповідним перерахунком, а також розрахунком компенсації за період з 01.01.2018 по 31.01.2021 та розрахунком на доплату пенсії, докази чого подала суду. Просила позов задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача проти позовних вимог заперечила з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Додатково звернула увагу на те, що рішення суду виконано не в повному обсязі, оскільки позивачем здійснено лише розрахунок доплати до пенсії стягувача, проте, не здійснено виплати, а сам розрахунок здійснено після прийняття оскаржуваної постанови. Також зазначає, що відповідь від позивача про часткове виконання рішення суду надійшла до державного виконавця лише 21.06.2023, тобто після накладення штрафу та в день даного судового засідання.

З врахуванням думки представників сторін суд відповідно до положень ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України розглянув справу в письмовому провадженні.

Суд всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та встановив таке.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 17 серпня 2020 року у справі №380/1407/20 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо зменшення при перерахунку з 01.01.2018 пенсії ОСОБА_1 шляхом обмеження її максимального розміру десятьма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність та з 05.03.2019 шляхом виплати 75% підвищення суми пенсії. зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з 05.03.2019 з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, із врахуванням раніше виплачених сум. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області пенсії з 01.01.2018 без обмеження її розміру десятьма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням раніше проведених виплат та висновків суду, зазначених у судовому рішенні. В решті позовних вимог відмовлено.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2021 року у справі №380/8147/21 позов задоволено повністю. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо обмеження розміру пенсії ОСОБА_1 при здійсненні її перерахунку з 01.04.2019 на підставі довідки Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 17.02.2021 №С/152, максимальним розміром. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 17.02.2021 №С/152, без обмеження максимальним розміром пенсії, з урахуванням раніше проведених виплат. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо зменшення ОСОБА_1 розміру доплати до пенсії, нарахованої на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17.08.2020 у справі №380/1407/20. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити виплату доплати до пенсії, нарахованої на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17.08.2020 у справі №380/1407/20 ОСОБА_1 без зменшення її розміру. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої доплати до пенсії за весь час затримки виплати - з 01.01.2018 по день фактичної виплати доплати до пенсії відповідно до Закону України від 19 жовтня 2000 року № 2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів, у зв`язку із порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2022 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13.12.2021р. в адміністративній справі № 380/8147/21 залишено без задоволення, а вказане рішення суду без змін.

На підставі заяви стягувача ОСОБА_1 , 22.07.2022 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Тарабан Оленою Олександрівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №69379646 з примусового виконання виконавчого листа №380/8147/21, виданого 10.05.2022 Львівським окружним адміністративним судом про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити виплату доплати до пенсії, нарахованої на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17.08.2020 у справі №380/1407/20 ОСОБА_1 без зменшення її розміру. Вказану постанову про відкриття виконавчого провадження позивач отримав, що ним не заперечується.

26.09.2022 за вихідним № 32700 відповідачем скеровано вимогу позивачу в триденний термін з моменту отримання вимоги, надати інформацію про стан виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2021 року в справі № 380/8147/21, з наданням документального підтвердження виконання згаданого судового рішення.

Листом від 14.10.2022 №1300-5308-8/94088 позивач звернувся до відповідача із проханням про відкладення проведення виконавчих дій, у зв`язку із зверненням до Львівського окружного адміністративного суду із заявою від 31.08.2022 №1300-5902-7/78469 про роз`яснення вказаного судового рішення.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2022 року у справі №380/8147/21 у задоволенні заяви Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про роз`яснення судового рішення відмовлено.

15.11.2022 за вихідним № 37919 відповідач повторно скерував позивачу вимогу в триденний термін з моменту отримання вимоги, надати інформацію про стан виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду в справі № 380/8147/21, з наданням документального підтвердження виконання згаданого судового рішення. Одночасно, відповідач зазначив, що ухвалою з питань роз`яснення судового рішення від 26.10.2022 у справі № 380/8147/21 у задоволенні заяви ГУ ПФУ у Львівській області відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09 січня 2023 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишено без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2022 року про відмову в роз`ясненні судового рішення у справі № 380/8147/21 - без змін.

26.04.2023 за невиконання рішення суду та відсутність в державного виконавця будь-яких документальних підтверджень щодо виконання в повному обсязі виконавчого документа державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на боржника у розмірі 5100,00 грн, та зобов`язано виконати рішення суду. Одночасно зобов`язано боржника виконати рішення протягом десяти робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність. Постанову про накладення штрафу від 26.04.2023 позивачем отримано 10.05.2023 за вх№4732/14, що підтверджено позивачем у позовній заяві.

18.05.2023 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області на виконання рішення суду від 13 грудня 2021 року у справі №380/8147/21 здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01 червня 2023 року, що підтверджується відповідним перерахунком, а також проведено розрахунок компенсації за період з 01.01.2018 по 31.01.2021 та розрахунок на доплату пенсії.

Вважаючи постанову від 26.04.2023 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн протиправною, позивач звернувся до суду.

При вирішенні спору по суті суд керується таким.

Відповідно до статті 19 Конституції України суд, як орган державної влади, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами.

Частинами першою, другою статті 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

За приписами ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб i підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або з принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно ч.ч.2, 4 ст.372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України Про виконавче провадження від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII).

Статтею 1 Закону №1404-VIII визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (п.1 ч.1 ст.3 Закону № 1404-VIII).

Відповідно до частини 1 статті 5 №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів визначено основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус.

Так, завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом (стаття 3 цього Закону).

Відповідно до п. 1 ч. 1 та ч. 5 ст. 26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст. 3 цього Закону, за заявою стягувана про примусове виконання рішення.

Відповідно до пункту 1 частини першої ст. 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з пунктами 1 та 16 частини третьої статті 18 Закону №1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до вказаного Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини першої статті 63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 вказаного Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (частина друга статті 63 Закону №1404-VIII).

Приписами статті 75 Закону № 1404-VIII передбачено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних доходів громадян; на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає штраф на боржника у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

З системного аналізу вищенаведених норм Закону № 1404-VIII слідує, що єдиними заходами примусового виконання рішень зобов`язального характеру є застосування штрафних санкцій до боржника та внесення подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно з вищезазначеним Законом.

Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) 26.04.2023 накладено штраф на ГУ ПФУ у Львівській області за невиконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2021 року у справі №380/8147/21 в межах виконавчого провадження ВП №69379646 у розмірі 5100,0 грн, та зобов`язано виконати рішення суду щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити виплату доплати до пенсії, нарахованої на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17.08.2020 у справі №380/1407/20 ОСОБА_1 без зменшення її розміру.

В процесі розгляду справи судом встановлено, що перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01 червня 2023 року, розрахунок компенсації за період з 01.01.2018 по 31.01.2021 та розрахунок на доплату до пенсії, нарахованої на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17.08.2020 у справі №380/1407/20 ОСОБА_1 без зменшення її розміру, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області на виконання рішення суду від 13 грудня 2021 року у справі №380/8147/21 здійснено 18.05.2023, тобто після винесення оскаржуваної постанови про накладення штрафу. При цьому, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області також зазначає, що виплата вказаних коштів буде здійснена після виділення відповідних коштів з Державного бюджету України.

Аналізуючи наведені положення Закону №1404 в контексті цієї справи, потрібно зауважити, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону №1404. Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону №1404, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Отже, постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконано боржником без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.

Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом в постановах від 10.09.2019 по справі №0840/3476/18, від 19.09.2019 по справі №686/22631/17, від 07.11.2019 по справі №420/70/19 та від 20.05.2021 по справі №420/5465/18 та відповідно до ч. 5 с.242 Кодексу адміністративного судочинства України, підлягають врахуванню судом при розгляді цієї справи.

У спірному випадку причиною невиконання судового рішення у справі №380/8147/21 позивач зазначає обставини відсутності відповідного фінансового забезпечення та звернення позивачем за роз`ясненням щодо виконання рішення суду у справі №380/8147/21.

Однак, як встановлено судом, позивач звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із заявою від 31.08.2022 №1300-5902-7/78469 про роз`яснення судового рішення, про що повідомив відповідачу листом від 14.10.2022 №1300-5308-8/94088 з проханням про відкладення проведення виконавчих дій з цих підстав.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2022 року у справі №380/8147/21 у задоволенні заяви Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про роз`яснення судового рішення відмовлено.

15.11.2022 за вихідним № 37919 відповідач повторно скерував позивачу вимогу в триденний термін з моменту отримання вимоги, надати інформацію про стан виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду в справі № 380/8147/21, з наданням документального підтвердження виконання згаданого судового рішення, посилаючись на наявність ухвали про відмову ГУ ПФУ у Львівській області в роз`ясненні судового рішення від 26.10.2022 у справі № 380/8147/21. Проте, жодних дій щодо виконання рішення суду чи повідомлення відповідача про причини його невиконання позивач не вчинив, докази такого в матеріалах справи відсутні.

В подальшому за результатами оскарження ухвали Львівського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2022 року про відмову в роз`ясненні судового рішення у справі № 380/8147/21 в апеляційному порядку постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09 січня 2023 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишено без задоволення, а ухвалу суду без змін.

В період з 09 січня 2023 року (прийняття постанови апеляційним судом) до 26 квітня 2023 року (прийняття оскаржуваної постанови про накладення штрафу), тобто протягом більше трьох місяців жодних дій щодо виконання рішення суду чи повідомлення відповідача про причини його невиконання позивач не вчинив, докази такого в матеріалах справи відсутні.

Інших доказів, які вживалися ГУ ПФУ у Львівській області з метою виконання рішення суду у справі №380/8147/21 позивачем не подано, а судом не встановлено.

Доказами в адміністративному судочинстві відповідно до ч.1 ст.72 КАС України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Докази суду надають відповідно до ч.3 ст.77 КАС України учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Предметом доказування відповідно до ч.2 ст. 73 КАС України є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Доказів поважності причин невиконання судового рішення позивачем не подано, судом не встановлено.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи наявні в матеріалах справи докази суд приходить до висновку, що судове рішення не виконано боржником без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього, доказів протилежного суду не подано.

Суд враховує, що лише сам розрахунок на доплату до пенсії, нарахованої на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17.08.2020 у справі №380/1407/20 ОСОБА_1 без зменшення її розміру, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області на виконання рішення суду від 13 грудня 2021 року у справі №380/8147/21 здійснено 18.05.2023, тобто після винесення оскаржуваної постанови про накладення штрафу та поза межами встановленого цією постановою строку.

Суд вказує на те, що виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Виконання рішення суду не може бути поставлено у залежність від наявності певних умов.

Суд також зазначає, що у випадку виникнення обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, позивач не був позбавлений можливості звернутися до суду в порядку ст.378 КАС України із заявою про відстрочення чи розстрочення виконання рішення суду, встановлення способу і порядку виконання судового рішення, однак позивач таких дій не вчиняв, доказів протилежного суду не надано, що свідчить про невиконання судового рішення, яке набрало законної сили, без поважних причин.

У Рішенні від 26.06.2013 № 5-рп/2013 Конституційний Суд України зазначив, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист; набрання судовим рішенням законної сили є юридичною подією, з настанням якої виникають, змінюються чи припиняються певні правовідносини, а таке рішення набуває нових властивостей; основною з цих властивостей є обов`язковість - сутнісна ознака судового рішення як акта правосуддя (підпункт 2.4 мотивувальної частини Рішення від 23.11.2018 №10-р/2018); невід`ємною складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення. Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 № 11-рп/2012).

Конституційний Суд України у Рішенні від 26.06.2013 взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), який, зокрема, в пункті 43 рішення у справі Шмалько проти України (заява № 60750/00) вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що приймаючи постанову про накладення штрафу від 26.04.2023 ВП№69379646, відповідач дотримався засад виконавчого провадження, викладених у статті 2 Закону України Про виконавче провадження, постанова про накладення штрафу від 26.04.2023 ВП№69379646 відповідає критеріям правомірності рішень суб`єктів владних повноважень, викладеним у частині другій статті 2 КАС України, а тому позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

У відповідності до вимог ст.139 КАС України судові витрати розподілу не підлягають

Керуючись ст.ст. 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 139, 241-248, 256, 287, 294, 295 КАС України, суд,

вирішив:

в задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про скасування постанови відмовити.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 287 КАС України, протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Чаплик І.Д.