Справа № 340/3450/23
Суддя: Ю.П. ПАСІЧНИК
Дата ухвалення: 2023-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2023 року м.Кропивницький Справа № 340/3450/23

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Пасічника Ю.П., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (вул.Соборна, 7А, м.Кропивницький, Кіровоградська область, 25009, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі позивач) звернулась з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (надалі відповідач) в якому просить:

- визнати протиправним дії, та рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо відмови в призначенні пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та скасувати рішення про відмову в призначенні пенсії від 12.05.2023 року № 41;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області призначити пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 05.05.2022 року пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у редакції згідно з рішенням Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року №1-р/2020.

Ухвалою суду від 05.06.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що у зв`язку з досягнення пенсійного віку (50 років) та набуттям більше 20 років страхового стажу з яких більше 10 років пільгового стажу за Списком №2, звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2.

Рішенням відповідача від 12.05.2023 року № 41 відмовлено у призначенні пенсії з посиланням на п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» оскільки страховий стаж становить 31 рік 8 місяців 19 днів, пільговий стаж за Списком №2 становить 12 років 10 місяців 28 днів, а тому право на пенсію на пільгових умовах позивач набуде після досягнення 54 років 6 місяців з 11.02.2024.

Позивач вказує, що відповідачем протиправно до спірних правовідносин має застосовуватись п. «б» ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", в редакції до внесення змін Законом України від 02.03.2015 №213-VІІ, яким передбачено право на пенсію за віком на пільгових умовах жінкам після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на роботах за Списком №2.

Вказані обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом.

Заперечуючи проти позову відповідач надав відзив на позов та вказує, що відмова у призначенні пенсії обумовлена відсутністю необхідного пенсійного віку 54 роки 6 місяців, як це передбачено п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а тому право на пенсію на пільгових умовах позивач набуде після досягнення 54 років 6 місяців з 11.02.2024. (а.с.49,50).

Дослідивши подані учасниками справи документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до паспорту позивачки у вересні 2022р. вона досягла віку 53 років (а.с.18).

05.05.2023 позивач звернулась до Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Рішенням відповідача від 12.05.2023 №41 розглянуто заяву позивача та встановлено відсутність права на призначенні пенсії за віком, зважаючи на те, що з урахуванням положень ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», право на пенсію на пільгових умовах виникне після досягнення 54 років 6 місяців з 11.02.2024р. (а.с.33).

Вважаючи рішення про відмову у призначенні пенсії протиправним позивачка звернулась до суду з даними позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

У преамбулі Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» зазначено, що цей Закон відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Згідно з п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», в редакції, чинній до внесення змін Законом України від 02.03.2015 року № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

- чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;

- жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», який набрав чинності з 01.04.2015 року, збільшено раніше передбачений п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» вік набуття права на пенсію на пільгових умовах, зокрема, жінкам з 50 років до 55 років.

03.10.2017 року набрав чинності Закон України № 2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», яким Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV доповнено розділом XIV-1, зокрема частинами 1, 2 ст.114 такого змісту: право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. На пільгових умовах пенсія за віком призначається: 1) працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1975 року народження і старші після досягнення ними такого віку, зокрема 47 років - з 1 жовтня 1971 року по 31 березня 1972 року.

Рішенням Конституційного Суду України від 23.01.2020 року у справі №1-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), ст.13, ч.2 ст.14, пункти б - г ст.54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-XII зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII.

Відповідно до п.2 вищевказаного рішення Конституційного Суду України застосуванню підлягають ст.13, ч.2 ст.14, пункти б - г ст.54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-XII в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме (п. «б»): на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: - чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; - жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Отже, до спірних правовідносин підлягає застосуванню положення п. «б» ст. 13 Закону № 1788-XII в редакції, чинній до внесення змін Законом України від 02 березня 2015 року № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», яким передбачено наявність трьох складових, які дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах:

- досягнення віку 50 років;

- стаж роботи не менше 20 років;

- пільговий стаж роботи за Списком №2 не менше 10 років.

В даному випадку на дату звернення позивачки із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах (05.05.2023.), згідно з обрахунком здійсненим відповідачем у рішенні від 12.05.2023 №41, вона досягла необхідного віку 53 роки 7 місяців 25 днів, має необхідний страховий стаж 31 рік 08 місяців 19 дні, стаж роботи за Списком №2 12 років 10 місяці 28 днів.

Разом з тим, положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (ст. 114) в редакції Закону №2148-VIII від 03.10.2017 року перешкоджають особам у реалізації права на пенсію на пільгових умовах за Законом України «Про пенсійне забезпечення» в редакції, чинній до внесення змін Законом №213-VII.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини. Юридична природа соціальних виплат, у тому числі пенсій, розглядається ЄСПЛ не лише з позицій права власності, але й пов`язує з ними принцип захисту «законних очікувань» (reasonable expectations) та принцип правової визначеності (legal certainty), що є невід`ємними елементами принципу правової держави та верховенства права. Тобто коли соціальна чи інша подібна виплата закріплена законом, вона має виплачуватися на основі чітких і об`єктивних критеріїв і, якщо людина очевидно підходить під ці критерії, це породжує у такої людини виправдане очікування в розумінні статті 1 Першого протоколу. Неправомірне позбавлення особи пенсії не узгоджується з принципом правової визначеності. Позбавлення права на пенсію або звуження обсягу цього права має здійснюватися на підставі принципу верховенства права (закону, який не повинен суперечити принципам верховенства права має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм), а збільшення пенсійного віку для отримання пенсії на пільгових умовах для осіб, які відпрацювали в особливих умовах, набули на момент підвищення пенсійного віку необхідний стаж, який передбачав право на пільгову пенсію, є звуженням цього права.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19.02.2020 року у справі №520/15025/16-а сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Таким чином, до спірних правовідносин підлягає застосуванню більш сприятливий закон, який передбачає право позивачки на пільгову пенсію, проте відповідачами застосовано закон, який позбавляє зазначеного права, отже відповідачі діяли всупереч вимог верховенства права.

Аналізуючи обставини справи та законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 , п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Як вбачається з матеріалів справи під час звернення до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1073,60 грн. (а.с.16), який зважаючи на вимоги ст.139 КАС України належить стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст.132, 139, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним дії, та рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо відмови в призначенні пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та скасувати рішення про відмову в призначенні пенсії від 12.05.2023 року № 41.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області призначити пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 05.05.2022 року пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у редакції згідно з рішенням Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року №1-р/2020.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області () судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду Ю.П. ПАСІЧНИК