Справа № 160/9636/23
Суддя: Рябчук Олена Сергіївна
Дата ухвалення: 2023-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 червня 2023 року Справа № 160/9636/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Рябчук О.С.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до відповідача-1: військово-лікарської комісії Комунального некомерційного підприємства «Криворізька міська лікарня № 16» Криворізької міської ради, відповідача-2: Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України Міністерства оборони України при Державній організації (установа, заклад) «Національний військово-медичний клінічний центр «Головний військовий клінічний госпіталь» про визнання протиправною постанови, зобов`язання вчинити певні дії, -
08.05.2023 року засобами поштового зв`язку до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до військово-лікарської комісії Комунального некомерційного підприємства "Криворізька міська лікарня №16" Криворізької міської ради, Центральної військово-лікарської комісії Збройних сил України Міністерства оборони України при Державній організації (установа, заклад) "Національний військово-медичний клінічний центр "Головний військовий клінічний госпіталь", в якому позивач просить:
- визнати протиправною та скасувати постанову оформлену довідкою 3063 від 24.02.2023 року військово-лікарської комісії Комунального некомерційного підприємства «Криворізька міська лікарня № 16» Криворізької міської ради щодо медичного огляду молодшого сержанта ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ;
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що він є військовослужбовцем за мобілізацією і перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 . В період з 31.01.2023 по 10.02.2023 року проходив лікування у КНП «Криворізька міська лікарня № 17» з діагнозом: ЖКХ, хронічний калькулозний холецистит, хронічний панкреатит. При виписці рекомендовано направити військовослужбовця на ВЛК для встановлення придатності до служби, консультація гастроентеролога та вирішення питання про планове оперативне лікування. Надалі позивач проходив стаціонарне лікування у КНП «Криворізька міська лікарня № 16» у хірургічному відділенні з 11.02.2023 по 24.02.2023 та йому було проведено оперативне лікування. Після лікування йому було вручено довідку № 3063 військово-лікарської комісії від 24.02.2023 року, згідно з якою ОСОБА_1 проведено медичний огляд ВЛК Комунальне некомерційне підприємство «Криворізька міська лікарня № 16» КМР 24.02.2023 року, якою йому надано відпустку на 30 днів. Позивач вважає, що цю довідку було надано з порушенням Порядку № 402 та фактично його огляд лікарями військово-лікарської комісії не проводився. Вважаючи протиправними такі дії відповідачів, та вважаючи, що вони порушують його право на належну та своєчасну медичну допомогу, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.05.2023 р. відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у письмовому провадженні.
Цією ж ухвалою відповідачам було надано строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
23.05.2023 року засобами поштового зв`язку від Комунального некомерційного підприємства «Криворізька міська лікарня № 16» Криворізької міської ради надійшов відзив проти позову, в якому відповідачем позовні вимоги заперечуються в повному обсязі. Обґрунтовуючи свої заперечення відповідач зазначає, що огляд позивача військово-лікарською комісією був проведений належним чином, медична допомога йому була надана в повному обсязі, що спростовує твердження позивача. З огляду на викладене, просить відмовити в задоволенні позовних вимог.
30.05.2023 року засобами електронної пошти від Комунального некомерційного підприємства «Криворізька міська лікарня № 16» Криворізької міської ради надійшли письмові пояснення на адміністративний позов. Відповідачем вказано, що дійсно, позивач в період з 11.02.2023 року по 24.02.2023 року включно перебував на лікуванні у медичному закладі. Керуючись наказом МОУ від 14.08.2008 року № 402 «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», листом МОУ Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України від 02.03.2022 року вих. № 598/7, на підприємстві було створено наказ № 1002 від 26.12.2022 року «Про створення військово-лікарської комісії в КНП «Криворізька міська лікарня № 16» КМР, яким створено з 01.01.2023 року, позаштатну військово-лікарську комісію з правами госпітальної ВЛК. Частина 3 п. 22.1 наказу МОУ від 14.08.2008 року № 402 «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», відповідно до якого, при медичному огляді осіб, які знаходяться на стаціонарному обстеженні та лікуванні, подання на ВЛК та її постанова записуються до історії хвороби, яка підписується головою, членами комісії (не менше двох), які брали участь у засіданні, та секретарем комісії у день засідання (при виписці особи із лікувального закладу постанова ВЛК записується також у виписний епікриз). Подання повинне мати дані, необхідні для заповнення усіх граф Книги протоколів засідань ВЛК ( ЛЛК), довідки ВЛК або свідоцтва про хворобу.
Відповідач акцентує увагу на тому, що постанова вих. № 202 від 24.02.2023 року підписана головою комісії, членами комісії та секретарем комісії, відображена у «Книзі протоколів ВЛК ( ЛКК) КНП «Криворізька міська лікарня № 16 «КМР».
Також зазначає, що Положенням № 402 не передбачено право особи, що проходила медичний огляд, оскаржувати постанови позаштатних госпітальних ВЛК у судовому порядку, а лише постанови ВЛК регіонів та постанови ЦВЛК.
Враховуючи викладене, у позивача відсутні підстави для звернення до суду з метою визнання протиправною та скасування постанови, що оформлена довідкою 3063 (№ 202) від 24.02.2023 року, оскільки вона видана позаштатною ВЛК.
30.05.2023 року засобами поштового зв`язку від Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України надійшов письмовий відзив проти позову. В обґрунтування свої заперечень відповідач вказує, що у ЦВЛК ЗС України була розглянута заява від 06.04.2023 (зареєстрована за вх. № 2543 від 01.05.2023) щодо постанови військово-лікарської комісії Комунального некомерційного підприємства Криворізька міська лікарня №16 Криворізької міської ради згідно довідки ВЛК від 24.02.2023 № 202.
ЦВЛК ЗС України була надана відповідь ОСОБА_1 від 06.05.2023 за № 598/3679, якою повідомлялося, що за встановленим ОСОБА_1 діагнозом постанову ВЛК Комунального некомерційного підприємства Криворізька міська лікарня № 16 Криворізької міської ради про потребу у відпустці за станом здоров`я на 30 календарних днів, згідно довідки ВЛК від 24.02.2023 № 202 прийнято вірно.
Окрім того, зазначено, що обов`язково направляються на медичний огляд ВЛК військовослужбовці у випадках, визначених пунктами 1.12 глави 1 та 6.4 глави 6 розділу II Положення, а також при прийнятті на військову службу за контрактом, призначення на посади національного персоналу до багатонаціональних органів військового управління, у разі вирішення питання щодо залишення військовослужбовця на військовій службі понад граничний вік, що передбачено Інструкцією про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 № 170.
В інших випадках потребу (доцільність) у направленні на медичний огляд ВЛК визначає командування військової частини за результатами медичного огляду та динамічного спостереження за військовослужбовцем медичною службою частини.
По закінченню відпустки за станом здоров`я, військовослужбовець повинен звернутися до лікуючого лікаря для визначення подальшої тактики лікування. За результатами огляду, вирішується питання про потребу у лікуванні, у відпустці за станом здоров`я чи направлення на ВЛК з метою визначення ступеню придатності до військової служби.
З огляду на викладене, просить відмовити в задоволенні позовних вимог.
Відповідно до ч.1 ст.257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
За змістом приписів п.3 ч.6 ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності, зокрема, є оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Частиною 4 статті 243 Кодексу адміністративного України встановлено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Згідно з ч.5 ст.250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Зважаючи на наведене та відповідно до вимог ст.ст. 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Згідно з 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.
ОСОБА_1 є учасником бойових дій, посвідчення серії НОМЕР_2 від 01.02.2016 року та проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 по мобілізації.
Відповідно до виписки з медичної картки стаціонарного хворого № 588/65 ОСОБА_1 знаходився на лікуванні з 31.01.2023 по 10.02.2023 року в КНП «Криворізька міська лікарня № 17» Криворізької міської ради.
Відповідно до виписки з історії хвороби № 161111/271 ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні № 1 КНП «Криворізька міська лікарня № 16» Криворізької міської ради з 11.02.2023 по 24.02.2023 року.
Військово-лікарською комісією Комунального некомерційного підприємства «Криворізька міська лікарня № 16» Криворізької міської ради 24 лютого 2023 року проведено медичний огляд ОСОБА_1 та за результатами складено довідку № 202 (3063), якою вказано, що на підставі статті 54 графи ІІ Розкладу хвороб, графи ТДВ потребує відпустки за станом здоров`я на 30 (тридцять) календарних днів.
Не погоджуючись з таким висновком військової-лікарської комісії, позивач подав 20.03.2023 року скаргу до Центральної ВЛК ЗСУ МО України з вимогою провести повторний медичний огляд.
Вважаючи протиправним протокол військової-лікарської комісії Комунального некомерційного підприємства «Криворізька міська лікарня № 16» Криворізької міської ради від 24 лютого 2023 року № 202(3063), позивач звернувся з цим позовом до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Правові, організаційні, економічні та соціальні засади охорони здоров`я в Україні регулюються Основами законодавства України про охорону здоров`я.
Відповідно до статті 70 Основ законодавства України про охорону здоров`я військово-лікарська експертиза визначає придатність до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, встановлює причинний зв`язок захворювань, поранень і травм з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Військово-лікарська експертиза здійснюється військово-лікарськими комісіями, які створюються при територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки і закладах охорони здоров`я Міністерства оборони України, Служби безпеки України та інших військових формувань, а також Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.
Порядок організації та проведення військово-лікарської експертизи встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно з пунктом 1.1 глави 1 розділу І Положення військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Пунктом 1.2 глави 1 розділу І Положення військово-лікарська експертиза - це: медичний огляд допризовників, призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військово-навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів Міністерства оборони України, учнів військових ліцеїв; колишніх військовослужбовців; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання, компонентами ракетного палива, джерелами електромагнітних полів, лазерного випромінювання, мікроорганізмами I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами; працівників допоміжного флоту Військово-Морських Сил Збройних Сил України; визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом; установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів.
Відповідно до пункту 2.1 глави 2 розділу І Положення для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).
Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (приймають постанови. Постанови ВЛК оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця.
Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.
Згідно з пунктом 2.2 глави 2 розділу І Положення штатні ВЛК є військово-медичними установами. Вони мають гербову печатку, кутовий штамп та утримуються за окремим штатом. До штатних ВЛК належать: Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК); ВЛК регіону; ВЛК евакуаційного пункту; ВЛК пересувної госпітальної бази.
Пунктом 2.3.1 глави 2 розділу І Положення визначено, що ЦВЛК є органом військового управління, який здійснює керівництво ВЛК регіонів у Збройних Силах України та є керівним органом із військово-лікарської експертизи в Збройних Силах України.
Відповідно до пункту 2.3.3 глави 2 розділу І Положення на ЦВЛК покладається організація військово-лікарської експертизи у Збройних Силах України.
Згідно з пунктом 2.4.4 глави 2 розділу І на ВЛК регіону покладаються: організація військово-лікарської експертизи, керівництво підпорядкованими ВЛК, контроль за їхньою роботою та надання їм методичної і практичної допомоги в зоні відповідальності; контроль за організацією та проведенням медичного огляду осіб, визначених у пункті 1.2 розділу I Положення, поповнення, що прибуває для комплектування Збройних Сил України, з метою правильного розподілу його за родами військ, військовими частинами (кораблями), підрозділами та військовими спеціальностями, а також кандидатів на навчання за військовими спеціальностями з урахуванням стану здоров`я та фізичного розвитку; розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи.
Пунктом 1.1 глави 1 розділу ІІ Положення визначено, що медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях у мирний та воєнний час.
Відповідно до пп. 2.4.6 п. 2.4 глави 2 розділу І Положення № 402 рішенням штатної ВЛК може бути проведений повторний або контрольний медичний огляд.
Згідно п. 6.10 глави 6 розділу ІІ Положення медичний огляд військовослужбовців, які отримали захворювання, травми (поранення, каліцтва, контузії), з метою визначення ступеня придатності до військової служби проводиться при визначеному лікарсько-експертному наслідку (результаті) захворювання, травми (поранення, каліцтва, контузії).
Визначений наслідок (результат) захворювання, поранення, травми, контузії, каліцтва - це такий стан здоров`я, коли результати обстеження та лікування дають підстави ВЛК (ЛЛК) винести постанову про ступінь придатності до військової служби (служби за військовою спеціальністю), а подальше лікування не призведе до відновлення придатності до військової служби.
Відповідно до п. 6.11 глави 6 розділу ІІ Положення постанова ВЛК про потребу військовослужбовця у відпустці за станом здоров`я приймається після закінчення стаціонарного лікування в разі, коли для повного відновлення функції і працездатності необхідний термін - не менше 30 календарних днів. Постанова про потребу у відпустці за станом здоров`я оформлюється довідкою ВЛК, яка підлягає контролю штатною ВЛК (без затвердження).
Постанова ВЛК про потребу у звільненні від виконання службових обов`язків (занять) за станом здоров`я оформлюється довідкою ВЛК, яка затвердженню штатною ВЛК не підлягає.

Згідно до п. 6.15 глави 6 розділу ІІ Положення відпустка за станом здоров`я надається військовослужбовцю командиром військової частини (закладу), де він проходить службу, на підставі постанови ВЛК.

При вибутті військовослужбовця у відпустку за станом здоров`я довідка ВЛК з постановою ВЛК видається йому на руки.

Після закінчення відпустки за станом здоров`я військовослужбовці (крім курсантів ВВНЗ) за рішенням військових комісарів, начальників гарнізонів або органів управління Військової служби правопорядку Збройних Сил України можуть пройти повторний медичний огляд за місцем проведення відпустки для визначення придатності їх до військової служби.

Відповідно до ст. 14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.

Згідно до ст. 254 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовці зобов`язані негайно повідомити про захворювання безпосередньому начальникові, який зобов`язаний направити хворого до медичного пункту частини.

Відповідно до ст. 260 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України на стаціонарне лікування поза розташуванням військової частини військовослужбовці направляються за висновком лікаря військової частини, а для подання невідкладної допомоги за відсутності лікаря - черговим фельдшером (санітарним інструктором) медичного пункту з одночасним доповіданням про це начальникові медичної служби і черговому військової частини. До лікувальних закладів хворі доставляються у супроводі фельдшера (санітарного інструктора).

Так, судом встановлено, що військово-лікарською комісією Комунального некомерційного підприємства «Криворізька міська лікарня № 16» Криворізької міської ради 24 лютого 2023 року проведено медичний огляд ОСОБА_1 та за результатами складено довідку № 202 (3063), якою вказано, що на підставі статті 54 графи ІІ Розкладу хвороб, графи ТДВ потребує відпустки за станом здоров`я на 30 (тридцять) календарних днів.

Не погоджуючись з таким висновком військової-лікарської комісії, позивач подав 20.03.2023 року скаргу до Центральної ВЛК ЗСУ МО України з вимогою провести повторний медичний огляд.

У відзиві проти позову Центральною військовою-лікарською комісією Збройних Сил України вказано, що скаргу ОСОБА_1 розглянуто в межах строків, встановлених статтею 20 Закону України «Про звернення громадян», а також надано копію відповіді на скаргу від 06.05.2023 року № 598/3679.

У відповіді на скаргу зазначено, що оскаржувана постанова ВЛК прийнята вірно та в разі погіршення стану здоров`я ОСОБА_1 необхідно звертатися до командування військової частини за місцем проходження військової служби, згідно вимог статей 14, 254, 260 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-ХІУ.

Верховний Суд у постанові від 13.06.2018 у справі № 806/526/16 зазначив: "…що у межах адміністративного процесу суд не вправі надавати оцінку професійним діям конкретних лікарів-членів ВЛК при застосуванні ними відповідних методів огляду позивача, дослідження медичної документації, визначенні діагнозів та відповідності їх конкретній статті Розкладу хвороб, оскільки це потребує спеціальних знань у медичній галузі".

Розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку. Однак суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки як попередньо зазначалося, суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку ВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права.

Разом з тим, суд зазначає, що питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу у позивача та його придатності (непридатності) до військової служби за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями військово-лікарської комісії, а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу.

Таким чином, надання оцінки діагнозу позивача на предмет того, чи підпадає він під дію статей Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступень придатності до військової служби, виходить за межі судового розгляду.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.06.2020 у справі № 810/5009/18.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Матеріалами справи встановлено що, 06.04.2023 ОСОБА_1 звернувся до ЦВЛК ЗС України з метою перегляду постанови ВЛК Комунального некомерційного підприємства Криворізька міська лікарня № 16, оформленої довідкою ВЛК № 202 від 24.02.2023 про потребу у відпустці за станом здоров`я.

При цьому позивачем не надані докази, що свідчили б про порушення процедури прийняття оскаржуваного рішення ВЛК, факту порушення відповідачем цієї процедури в межах даної справи не встановлено.

Позивач скористався правом оскарження висновку ВЛК до ЦВЛК. Надана відповідь від 06.05.2023 № 598/3679 свідчить про відсутність протиправної бездіяльності відповідача у справі.

Позивачем не надано доказів порушення процедури розгляду його скарги.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу було проведено хірургічне втручання 16.02.2023 р., тому відповідно до п. 6.11 глави 6 розділу ІІ Положення № 402 йому було надано відпустку на 30 календарних днів.

Відповідно до п. 6.15 глави 6 розділу ІІ Положення № 402 після закінчення відпустки за станом здоров`я військовослужбовці можуть пройти повторний медичний огляд для визначення придатності їх до військової служби.

Таким чином, після закінчення відпустки позивач може реалізувати своє право на проходження повторного медичного огляду.

Оскаржуваною постановою Комунального некомерційного підприємства «Криворізька міська лікарня № 16» Криворізької міської ради від 24.02.2023 р. № 202 не порушується право позивача на проведення медичного огляду для визначення придатності до військової служби.

Враховуючи сукупність викладених вище обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Згідно із частинами 1, 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частиною 1статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (частина 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 до відповідача-1: військово-лікарської комісії Комунального некомерційного підприємства «Криворізька міська лікарня № 16» Криворізької міської ради, відповідача-2: Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України Міністерства оборони України при Державній організації (установа, заклад) «Національний військово-медичний клінічний центр «Головний військовий клінічний госпіталь» про визнання протиправною постанови, зобов`язання вчинити певні дії.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, то відсутні підстави для вирішення питання розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 243-246, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до відповідача-1: військово-лікарської комісії Комунального некомерційного підприємства «Криворізька міська лікарня № 16» Криворізької міської ради, відповідача-2: Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України Міністерства оборони України при Державній організації (установа, заклад) «Національний військово-медичний клінічний центр «Головний військовий клінічний госпіталь» про визнання протиправною постанови, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Рябчук