Справа № 420/8559/23
Суддя: Скупінська О.В.
Дата ухвалення: 2023-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/8559/23
УХВАЛА
23 червня 2023 року м. Одеса
До Одеського окружного адміністративного суду 19 квітня 2023 року надійшов позов ОСОБА_1 до Військово-лікарської комісії Київського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Київського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, в якому позивач просить суд:
1) Визнати протиправним та скасувати рішення Військово-лікарської комісії Київського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 29 березня 2023 року про визнання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , здоровим та придатним до військової служби (оформлено довідкою №53/2569 від 29 березня 2023 року);
2) Визнати протиправними дії Київського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (ідентифікаційний код юридичної особи 09723838) призову на військову службу за мобілізацією ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ;
3) Визнати протиправним та скасувати наказ Київського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (ідентифікаційний код юридичної особи 09723838) від 29 березня 2023 року про призов на військову службу за мобілізацією ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ;
4) Визнати протиправним та скасувати наказ Київського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (ідентифікаційний код юридичної особи 09723838) №24 від 29 березня 2023 року про присвоєння ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , військового звання «солдат».
Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що 29 березня 2023 року він був доставлений до Київського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, де пройшов військово-лікарську комісію, якою був визнаний здоровим та придатним до військової служби, документований військовим квитком, отримав військове звання «солдат» та був направлений до військової частини НОМЕР_2 (навчальний центр у селі Старичі Яворівського району Львівської області). Станом на дату виникнення спірних правовідносин, ОСОБА_1 перебував на обліку у Біляївському районному територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки Одеської області, тобто за місцем реєстрації та за межами територіальної юрисдикції Київського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Позивачу у Київському РТЦК та СП видано військовий квиток серії НОМЕР_3 , до якого внесені персональні дані: ПІБ, дату та місце народження, ІНН (форцаз, 1 та 26 сторінки), відомості про призов за мобілізацією без дати (4 сторінка), відомості про проходження військово-лікарської комісії (6 сторінка), відбиток штампу «У Збройних Силах України не служив» на 8 аркуші, відомості про присвоєння військового звання «солдат» наказом №24 від 29.03.2023 (10 сторінка), відомості про взяття на облік 29.03.2023 (22 сторінка) та зняття з обліку (без дати, 22 сторінка). На 3 сторінці військового квитка є незаповненою графа 7 про прийняття військової присяги. Крім того, видано і обліково-послужну карту на сержантів та солдатів до військового квитка серії НОМЕР_3 . Позивач до 29 березня 2023 року ніколи не проходив військову службу за призовом або контрактом, не є колишнім військовослужбовцем та/або ветераном АТО та ООС, не навчався у вищих військових навчальних закладах або кафедрах військової підготовки; не є офіцером запасу та не здобув до призову будь-якої військової облікової спеціальності. Зазначене підтверджується і виданим 29 березня 2023 року військовим квитком серії НОМЕР_3 , 8 сторінка якого у графі 17 якої («Проходження військової служби» є відбиток штампу «У Збройних Силах України не служив». Дата в наступному записі у цій графі «А4138/курсант ВОС 100/31.01.2023 №93» вочевидь є механічною помилкою. Позивач станом на 29 березня 2023 року не проходив військову службу та не здобув військово-облікової спеціальності, а тому не мав бути прийнятий на військову службу, як особа, яка вже має військовий досвід або військову спеціальність. Рішенням Військово-лікарської комісії Київського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 29 березня 2023 року ОСОБА_1 визнано здоровим та придатним до військової служби. Доказом ухвалення цього рішення є довідка №53/2569 від 29 березня 2023 року. Фактично лікарями Військово-лікарської комісії Київського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки огляд позивача не проводився, до матеріалів справи не долучалися та не досліджувалися будь-які аналізи, медичні документи, передбачені пунктами 2.5., 3.4., 3.5 Розділу ІІ Порядку, що призвело до порушення процедури проходження ВЛК та ухвалення незаконних рішень.
Ухвалою судді від 25.04.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Ухвалою суду від 03.05.2023 задоволено клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Бакуліна Д.О., про витребування доказів. Окрім іншого, ухвалено Витребувати від Біляївського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Одеської області належним чином засвідчену копію облікової картки ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).
Ухвалою суду від 26.05.2023 залучено до участі у справі №420/8559/23 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Міністерство оборони України.
29.05.2023 суд ухвалив поновити Київському районному територіальному центру комплектування та соціальної підтримки строк для подання до Одеського окружного адміністративного суду відзиву по справі № 420/8559/23.
Розглянувши матеріали справи та заяви по суті справи, суд зазначає таке.
Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
При цьому, за приписами частини 3 цієї статті, основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є: верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі.
Відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ч.ч.1, 4 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.
За приписами КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ч.3 ст.77 КАС України докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.
Відповідно до висновків, викладених у постанові Верховного Суду по справі №826/3403/16 суди не повинні обмежуватись лише тими доказами, які були надані позивачем під час розгляду справи.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.94 КАС України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.
Згідно із ч.3 ст. 80 КАС України про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.
З метою дотримання принципів адміністративного судочинства, суд вважає за необхідне вдруге витребувати від Біляївського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Одеської області належним чином засвідчену копію облікової картки ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).
Частиною 7 статті 80 КАС України визначено, що особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.
Суд зазначає, що у відповідності до ч.8 ст.80 КАС України, у випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, судом буде застосовано до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом.
Згідно з ч.1 ст.145 КАС України, заходами процесуального примусу є: 1) попередження; 2) видалення із залу судового засідання; 3) тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; 4) привід; 5) штраф.
Згідно із ч.4 ст.236 КАС України про зупинення провадження у справі суд постановляє ухвалу. Ухвала суду про зупинення провадження у справі може бути оскаржена.
Згідно п.6 ч.2 ст.236 КАС України, суд має право зупинити провадження у справі в разі: направлення судового доручення щодо збирання доказів до надходження ухвали суду, який виконував доручення, про виконання доручення або неможливість виконання доручення.
Положення цієї норми передбачає право суду зупинити провадження у разі об`єктивної неможливості розгляду справи до отримання доказів.
Згідно ч.6 ст.7 КАС України, у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.
Аналогія закону - це засіб заповнення прогалин у законодавстві, який полягає в застосуванні до нього іншої норми закону, яка регламентує подібні відносини.
На думку суду, витребування судом доказів є подібним до направлення судом до іншого суду доручення щодо збирання доказів, у зв`язку із чим, суд вважає доцільним застосування у даному випадку аналогії закону та зупинити провадження у справі на підставі п.6 ч.2 ст.236 КАС України.
Зважаючи на витребування доказів, суд вважає за необхідне зупинити провадження у справі до надходження відповіді.
Керуючись ст.ст.7,12,44, 121, 162, 248, 256, 294 КАС України, суд
Вдруге витребувати від Біляївського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Одеської області належним чином засвідчену копію облікової картки ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).
Зазначені відомості надати до суду у 5-денний строк від дати отримання копії даної ухвали.
Зупинити провадження у справі №420/8559/23 до надходження витребуваних доказів.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала в частині зупинення провадження по справі може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Олена СКУПІНСЬКА