Справа № 560/8320/23
Суддя: Козачок І.С.
Дата ухвалення: 2023-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/8320/23
РІШЕННЯ

іменем України

22 червня 2023 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Козачок І.С.

при секретарі Нетичай Ю.В.

за участі представників сторін

розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Хмельницького відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Хмельницького відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 16.09.2022 ВП№ 69878759 щодо виконання постанови про стягнення виконавчого збору.

В обґрунтування позову зазначає, що виконавчий лист, який перебував на виконанні органу ДВС, був повернутий стягувачу, та у подальшому пред`явлений ним до виконання приватному виконавцю. Згідно з постановою про стягнення виконавчого збору від 09.07.2010 з позивачки як боржника у виконавчому провадженні ВП№20079899 підлягали стягненню виконавчий збір у розмірі 1592,32 долари США та 149,45 грн. Після повернення виконавчого листа стягувачу державним виконавцем прийнята оскаржена постанова про відкриття виконавчого провадження щодо виконання постанови про стягнення виконавчого збору. У той же час, державним виконавцем не враховано, що при примусовому виконанні виконавчого листа з позивачки було стягнуто не лише частину основної заборгованості, але і 2916,28 грн. виконавчого збору. Ці обставини не знайшли відображення у спірній постанові, яка прийнята стосовно усієї суми виконавчого збору, враховуючи вже стягнуту. Позивач вважає, що це може призвести до стягнення виконавчого збору у подвійному розмірі.

Розгляд справи призначений в межах строків, визначених КАС України у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідач надав матеріали виконавчого провадження та у відзиві позов не визнає. Зазначає, що у період з 01.07.2010 по 16.09.2022 у відділі ДВС на виконанні перебувало виконавче провадження ВП№20079899 з примусового виконання виконавчого листа Хмельницького міськрайонного суду від 11.06.2010, виданого у справі №2-3903, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ "Укргазбанк" заборгованості в сумі 15923,18 доларів США та 1494,54 грн. Під час примусового виконання рішення з боржниці було стягнуто 21704,59 грн. основної суми боргу та 2916,28 грн. виконавчого збору. Оскільки виконавчий збір не був стягнутий у повному обсязі, після повернення виконавчого документа стягувачу постанову про стягнення виконавчого збору було виокремлено у самостійне провадження, про що прийнята оскаржена позивачкою постанова про відкриття виконавчого провадження від 16.09.2022 ВП№69878759. З огляду на зазначене, відповідач вважає дії державного виконавця правомірними, а спірну постанову обґрунтованою, відтак у позові просить відмовити.

В судовому засіданні представники сторін підтримали доводи, викладені у поданих суду заявах.

Представник позивача зазначає, що оскільки основна сума заборгованості була частково стягнута з позивачки, і пропорційно також була стягнута сума виконавчого збору, державний виконавець не мав підстав приймати постанову про відкриття самостійного виконавчого провадження на всю суму виконавчого збору. Так як у подальшому стосовно виконання цього ж виконавчого документа приватним виконавцем було відкрите інше виконавче провадження, існування оскарженої постанови фактично створює можливість подвійного стягнення з позивачки суми виконавчого збору.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнає. Зазначає, що виявивши помилку щодо суми виконавчого збору з урахуванням тієї, яку було стягнуто з позивачки, державний виконавець своєю постановою вніс зміни до автоматизованої системи виконавчих проваджень, скоригувавши суму виконавчого збору. На вимогу суду виконавець надав інформацію про перерахунок. На запитання суду про те, чи вносились зміни в частині зменшення суми виконавчого збору безпосередньо до оскарженої постанови, державний виконавець зазначив, що ці зміни не вносились, оскільки відомості оновлені саме в системі реєстраційних даних виконавчого провадження.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що на виконанні Хмельницького відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває зведене виконавче провадження по виконанню декількох виконавчих документів за участі ОСОБА_1 , у тому числі виконавче провадження ВП№69878759 по виконанню постанови ВП№20079899 Хмельницького відділу ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції від 09.07.2010 про стягнення виконавчого збору в розмірі 1592,32 доларів США та 149,45 грн.

Зазначену постанову було прийнято у зв`язку з прийняттям 01.07.2010 постанови державного виконавця районного відділу ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 2-3903, виданого 11.06.2010 Хмельницьким міськрайонним судом у справі про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ "Укргазбанк" заборгованості в сумі 15923,18 доларів США та 1494,54 грн.

Як вбачається зі змісту постанови від 09.07.2010, виконавчий збір за примусове виконання за вищевказаним виконавчим листом визначений позивачці у розмірі 10% від суми боргу, що підлягала примусовому стягненню.

Зі змісту матеріалів виконавчого провадження, відзиву відповідача та пояснень представника в судовому засіданні встановлено, що за час примусового виконання рішення суду з боржника було фактично стягнуто 21704,59 грн. основної суми боргу та 2916,28 грн. виконавчого збору.

16.09.2022 головним державним виконавцем Хмельницького відділу ДВС у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.1 ч. 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження." У цій постанові вказується на те, що станом на 16.08.2022 з ОСОБА_1 стягнуто та перераховано 21704,59 грн. заборгованості за виконавчим документом та 2916,28 грн. виконавчого збору.

Того ж дня головним державним виконавцем прийнята постанова про відкриття виконавчого провадження з виконання постанови №20079899 від 09.07.2010 про стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 в сумі 1592,32 доларів США та 149,45 грн.

Вирішуючи спір, суд виходить з такого.

Згідно з ч. 1 статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 №1404-VІІІ (далі - Закон №1404-VІІІ) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців. Завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом (стаття 3) Згідно з ч. 1 статті 18 Закону №1404-VІІІ виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 37 Закону №1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа. За правилами частини п`ятої цієї статті повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Статті 40, 42 Закону №1404-VІІІ регулюють порядок прийняття постанови про стягнення виконавчого збору.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 Закону у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Як вбачається зі змісту ч. 4 ст. 42 Закону, на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

Пункт 22 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 №512/5, встановлює, що у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, розмір авансового внеску, який підлягає поверненню стягувачу, а також наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа, передбачені частиною першою статті 40 Закону. При закінченні виконавчого провадження, поверненні виконавчого документа стягувачу виконавець залишає у матеріалах виконавчого провадження копію виконавчого документа, а на виконавчому документі ставить відповідну відмітку, у якій зазначаються підстава закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа з посиланням на відповідну норму Закону, залишок нестягненої суми, якщо за виконавчим документом проводилося стягнення, сума стягнутого виконавчого збору або сума стягнутої основної винагороди приватного виконавця. Відмітка на виконавчому документі засвідчується підписом виконавця та скріплюється печаткою.

Виходячи зі змісту цієї норми Інструкції, у постанові про повернення виконавчого документа стягувачу виконавець зазначає про результати виконання (суму коштів, яку було фактично стягнуто), а на виконавчому документі робить відповідну відмітку щодо залишку нестягнутої суми та суми стягнутого виконавчого збору. Таким чином законодавець, передбачивши зазначені дії виконавця, встановив, що виконавчий збір стягується лише стосовно фактично стягнутої на користь стягувача суми за виконавчим документом.

Пунктом 20 розділу ІІІ Інструкції визначено, що повернення виконавчого документа стягувачу здійснюється за наявності підстав та у порядку, визначеному у статті 37 Закону №1404-VIII. У постанові про повернення виконавчого документа стягувачу обов`язково роз`яснюється порядок повторного пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Отже, з аналізу наведених норм Закону суд робить висновок про те, що підставою для стягнення виконавчого збору у межах виконавчого провадження про стягнення з боржника коштів, є здійснення державним виконавцем дій з фактичного виконання рішення органом ДВС, причому розмір виконавчого збору обчислюється в сумі 10 відсотків від фактично стягнутої суми коштів. Виконавчий збір за своїм призначенням та змістом фактично є винагородою державному виконавцю за вчинення заходів з примусового виконання рішення за умови, що ці заходи призвели до виконання рішення.

Отже, при стягненні виконавчого збору відповідно до ч. 3 статті 40 Закону №1404-VIII без реального стягнення суми боргу з боржника у разі повернення виконавчого документа стягувачу за його заявою створюються умови для стягнення з боржника подвійної суми виконавчого збору або ж стягнення його без фактичного виконання рішення суду. Зазначені правові висновки наведені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 11 березня 2020 у справі №2540/3203/18, Верховного Суду від 16 квітня 2020 у справі №640/8425/19, від 28 квітня 2020 у справі №826/2181/17, від 14 травня 2020 у справі №640/685/19, де розглядались аналогічні питання.

Як встановлено судом вище, під час процедури примусового виконання рішення суду виконавцем було стягнуто з ОСОБА_1 21704,59 грн. основної суми боргу та 2916,28 грн. виконавчого збору, тобто у розмірі, пропорційному стягнутій сумі.

Натомість, як передбачено вищезгаданою нормою ч. 3 ст. 40 Закону, виконавець може приймати рішення про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) лише якщо виконавчий збір не було стягнуто.

Судом встановлено, що у цій справі з боржниці був стягнутий виконавчий збір у сумі, пропорційній сумі стягнутої частини основного боргу. Так як сума виконавчого збору визначалась у 2010 році виходячи з усієї суми основного боргу, який у подальшому стягнутий у повному обсязі не був, державний виконавець відповідно не мав підстав виокремлювати у самостійне виконавче провадження суму виконавчого збору, вказану у постанові від 09.07.2010.

Як зазначає Верховний Суд у постанові від 22 січня 2021 у справі №400/4023/19, прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення виконавчого збору без реального стягнення суми боргу з боржника у разі повернення виконавчого документа стягувачу за його заявою, у подальшому передбачає ризик покладення на позивача додаткового тягаря у вигляді сплати подвійної суми стягнення виконавчого збору або ж стягнення його без реального виконання рішення.

У даному випадку слід також враховувати те, що на цей час стосовно виконання цього ж виконавчого документа відкрите виконавче провадження приватним виконавцем, яким прийнята постанова про стягнення з боржника основної винагороди в розмірі 10% суми, що підлягає стягненню. Разом з тим, одночасне виконання обох постанов, як державного так і приватного виконавця, призводить або призведе до стягнення з позивачки подвійного розміру виконавчого збору/ основної винагороди, що суперечить вимогам закону.

Також суд бере до уваги те, що незважаючи на внесення змін до АСВП, відповідна помилка в оскарженій постанові, в частині суми виконавчого збору, не виправлена. Отже, оскільки відповідач не довів правомірність вчинених дій і доводи позивача належними доказами не спростував, оскаржувана постанова є необґрунтованою та підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 242-246, 250, 255, 268-272, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов - задоволити.

Визнати протиправною і скасувати постанову головного державного виконавця Хмельницького відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 16.09.2022 ВП№69878759 про відкриття виконавчого провадження.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати на сплату судового збору в сумі 1073,60 грн. за рахунок асигнувань Хмельницького відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 22 червня 2023 року 17.03

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Хмельницький відділ державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (вул. Тернопільська, 13/2,Хмельницький,Хмельницька область,29000 , код ЄДРПОУ - 35014284)

Головуючий суддя І.С. Козачок