Справа № 420/4800/22
Суддя: Андрухів В.В.
Дата ухвалення: 2023-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4800/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В. за участю секретаря судового засідання Рижук В.І., позивача ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції), представника позивача адвоката Михайленко М.М., представника відповідача Левенця А.В., третя особа ОСОБА_2 не з`явився, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , про скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Одеській області, в якому відповідно до заяви про зміну предмету позову від 29.03.2023 року просить:

- поновити ОСОБА_1 на посаді начальника відділення поліції 1 Березівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області з 08 березня 2022 року;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 09 березня 2022 року і по день поновлення на роботі, з урахуванням суми 739,88 (сімсот тридцять дев`ять, 88) гривень на день;

- допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника відділення поліції 1 Березівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області та стягнення заробітної плати за один місяць;

- скасувати наказ про звільнення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з вересня 2021 року він займав посаду начальника відділення поліції №1 Березівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області. В органах внутрішніх справ позивач працює з 2000 року, за цей час жодних нарікань та/або стягнень не було.

08 березня 2022 року близько 22:30 години (робочий час з 08:45 до 17:45) під впливом морального та фізичного тиску з боку начальника ГУ НП в Одеській області Семенишина М.О. та заступника ГУ НП в Одеській області Хутняк А.М. позивача було змушено написати рапорт про звільнення із займаної посади. 09 березня 2022 року ОСОБА_1 подав рапорт до начальника ГУ НП в Одеській області з проханням не розглядати питання про звільнення, як передчасне. Однак, наказ про звільнення було нібито вже прийнято, але з наказом про звільнення його ніхто не знайомив, розрахунок не здійснювався, трудова книжка не видавалась.

Ухвалою від 05.04.2022 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву та відкрито провадження у справі. Ухвалено розглядати справу в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання.

Ухвалою від 11.04.2023 року прийнято до розгляду заяву позивача про зміну предмету позову.

Ухвалою від 04.05.2023 року продовжено строк підготовчого провадження у справі на 30 днів.

Ухвалою від 16.05.2023 року закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою від 29.05.2023 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , призначеного на посаду начальника відділення поліції №1 Березівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, з якої звільнено позивача.

У судове засідання, призначене на 12.06.2023 року на 12:00 год., з`явилися позивач (в режимі відеоконференції), представник позивача та представник відповідача.

30.05.2023 року третя особа ОСОБА_2 подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Під час судового розгляду справи позивач та його представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував з підстав, викладених у відзиві, вважав позов необґрунтованим, просив у його задоволенні відмовити.

04.05.2022 року від представника відповідача надійшов письмовий відзив на позов, у якому відповідач зазначив, зокрема, таке.

08.03.2022 року начальником відділення поліції №1 Березівського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області року полковником поліції Вініченком О.С. до УКЗ ГУНП в Одеській області було подано рапорт про звільнення його зі служби в поліції за п.7 ч.1 ст.77 Закону України Про Національну поліцію за власним бажанням з 09.03.2022 р. Зазначено, що рішення прийнято остаточно та на звільненні наполягає. Надано згоду на відрахування з грошового забезпечення вартості виданих йому предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився.

Зазначений рапорт завізовано начальником управління кадрового забезпечення ГУНП в Одеській області підполковником поліції ОСОБА_3 (віза до наказу з 09.03.2022). У подальшому зазначений рапорт був зареєстрований в канцелярії УКЗ ГУНП в Одеській області за вхідним №1202 від 09.03.2022.

Наказом ГУНП в Одеській області від 09.03.2022 №426 о/с відповідно до Закону України Про Національну поліцію звільнено зі служби в поліції за п.7 ч.1 ст.77 (за власним бажанням) з 09 березня 2022 року полковника поліції ОСОБА_1 (0067445), начальника відділення поліції №1 Березівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, сплативши грошову компенсацію за 07 діб невикористаної чергової відпустки за період роботи з 01 січня 2022 року по день звільнення.

09.03.2022 ОСОБА_1 подано до управління документального забезпечення ГУНП в Одеській області рапорт, в якому він зазначив, що у зв`язку з тим, що рішення прийняте передчасно та не обдумано, просить не розглядати рапорт від 08.03.2022 р. щодо звільнення зі служби в Національній поліції України.

Зазначений рапорт надійшов до канцелярії УКЗ ГУНП в Одеській області відповідно до вхідної відмітки 10.03.2022 р.

12.03.2022 рекомендованим листом на адресу ОСОБА_1 направлено інформування про звільнення зі служби, неможливість у зв`язку з цим розглянути рапорт щодо нерозгляду рапорту про звільнення, наказ про звільнення.

Заслухавши вступне слово позивача, представника позивача та представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив такі обставини.

Судом встановлено, що в органах внутрішніх справ ОСОБА_1 працював з 2000 року, та з вересня 2021 року він обіймав посаду начальника відділення поліції №1 Березівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області.

08.03.2022 року після спливу робочого часу начальником відділення поліції №1 Березівського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області року полковником поліції ОСОБА_1 особисто начальнику ГУ НП в Одеській області було подано рапорт про звільнення його зі служби в поліції за п.7 ч.1 ст.77 Закону України Про Національну поліцію за власним бажанням з 09.03.2022 р. Начальником ГУ НП в Одеській області накладено резолюцію: «Ю.Мерденову до наказу з 09.03.22». Даний рапорт зареєстровано в Управлінні кадрового забезпечення за вхідним № 1202 від 09.03.2022 о 09:00 год. (а.с. 36).

09.03.2022 року ОСОБА_1 було подано рапорт до на ім`я начальника ГУ НП в Одеській області з проханням не розглядати рапорт про звільнення зі служби в поліції від 09.03.2022 р. як передчасне та необдумане рішення. Вказаний рапорт від 09.03.2022 року був зареєстрований в Управлінні документального забезпечення ГУ НП в Одеській області за вхідним № 1594 від 09.03.2022 о 09:00 год. (а.с. 37).

Наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області №426 о/с від 09.03.2022 року полковника поліції ОСОБА_1 , начальника відділення поліції №1 Березівського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області звільнено зі служби в поліції відповідно до п.7 ч.1 ст.77 Закону України Про Національну поліцію (за власним бажанням) з 09.03.2022 року. Підставою видання наказу про звільнення зазначено рапорт ОСОБА_1 від 08.03.0222 та подання начальника Березівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області від 09.03.2022 (а.с. 38).

12.03.2022 року відповідач надіслав позивачу рекомендованим листом інформування про звільнення зі служби в поліції від 10.03.2022 № 9/1216, згідно якого повідомив позивача про звільнення наказом від 09.03.2022 року № 426 о/с за власним бажанням з 09.03.2022 року, та про неможливість розгляду поданого позивачем рапорту (вхідний від 10.03.2022 № 1213) щодо нерозгляду рапорту про звільнення (а.с.37 зв.бік, 39 зв.бік).

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ст.77 Закону України Про Національну поліцію №580-VІІІ (далі за текстом Закон № №580-VІІІ) визначено вичерпний перелік підстав для звільнення поліцейського. Так, п.7 ч.1 вказаної статті визначено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється за власним бажанням.

Отже, поліцейський може бути звільнений зі служби в поліції, зокрема, за власним бажанням, тобто на підставі власного волевиявлення, яке оформлюється відповідним рапортом. При цьому, Законом №580-VIII не врегульована процедура та порядок звільнення особи за власним бажанням, зокрема, строки попередження поліцейським про таке звільнення та строки прийняття відповідного рішення про звільнення.

Відповідно до ст.60 Закону №580-VІІІ проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Пунктом 4 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №580-VIII передбачено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Так, до прийняття Закону №580-VІІІ порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, їх права і обов`язки визначалися Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою КМ УРСР від 29.07.1991 року № 114 з подальшими змінами та доповненнями (далі за текстом - Положення №114).

Відповідно до підпункту ж пункту 64 Положення №114, особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) за власним бажанням - при наявності поважних причин, що перешкоджають виконанню службових обов`язків.

Відповідно до пункту 68 Положення №114, особи рядового і начальницького складу, які виявили бажання звільнитися зі служби за особистим проханням, попереджають прямого начальника органу внутрішніх справ про прийняте ними рішення не пізніш як за три місяці до дня звільнення, про що подають рапорт за командою.

Таким чином, порядок звільнення зі служби в поліції за власним бажанням визначено пунктами 64 і 68 Положення №114, яке з огляду на положення пункту 4 розділу XI «Прикінцевих та перехідних положень» Закону №580-VIII у частині, що не суперечить Закону №580-VIII, є чинним спеціальним нормативно-правовим актом, що регулює порядок проходження служби в поліції та підлягає застосуванню до спірних правовідносин у даній справі.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 30.09.2020 року у справі № 826/16621/17, приписи Положення №114 у частині звільнення за власним бажанням не суперечать вимогам Закону №580-VIII, а лише встановлюють певні конкретизовані гарантії для осіб, що проходять службу, у разі звільнення за власним бажанням.

У межах передбаченого пунктом 68 Положення №114 строку з дня подання рапорту про звільнення, сторони трудового договору можуть домовитися про звільнення у більш короткий строк. Такою домовленістю, зокрема, слід вважати зазначення у рапорті конкретної дати, з якої (до настання якої) працівник має бажання звільнитися зі служби до закінчення передбаченого пунктом 68 Положення строку та згоду уповноваженого органу звільнити цього працівника у визначений ним термін. Якщо такої дати у рапорті про звільнення не було, то при звільненні особи за таких обставин, слід враховувати норми пункту 68 Положення №114.

Позивач зазначив у рапорті від 08.03.2022 року бажану дату звільнення « 09.03.2022р.», проте суд враховує, що на початку робочого дня 09.03.2022 року позивач подав у встановленому порядку рапорт про нерозгляд попереднього рапорту від 08.03.2022 року про його звільнення, і цей рапорт був зареєстрований в Управлінні документального забезпечення ГУ НП в Одеській області о 09.00 годині 09.03.2022 року.

Наказом Національної поліції України №414 від 20.05.2016 року була затверджена Інструкція з діловодства в системі Національної поліції України (далі за текстом - Інструкція №414).

Ця Інструкція встановлює загальні вимоги до документування управлінської інформації та організації роботи з документами в центральному органі управління поліцією (далі - апарат поліції), міжрегіональних територіальних органах Національної поліції України, головних управліннях Національної поліції в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, областях, м. Києві, закладах та установах, що належать до сфери управління Національної поліції України (далі - органи та підрозділи поліції), незалежно від способу фіксації та відтворення інформації, яка міститься в документах, уключаючи їх підготовку, реєстрацію, облік і контроль за виконанням (п.1 розділу І Інструкції №414).

Безпосереднє ведення діловодства в органах та підрозділах поліції покладається на підрозділи документального забезпечення. Завдання, функції та порядок роботи ДДЗ регламентується положенням про нього, затвердженим наказом Національної поліції України. Основним завданням ДДЗ є встановлення в Національній поліції України єдиного порядку документування управлінської інформації і роботи з документами із застосуванням сучасних автоматизованих систем, методичне керівництво і контроль за дотриманням установленого порядку роботи з документами в структурних підрозділах апарату поліції. ДДЗ відповідно до покладених на нього завдань серед іншого: здійснює реєстрацію та веде облік документів; організовує документообіг, формування справ, їх зберігання та підготовку до передачі на архівне зберігання; забезпечує впровадження та контролює дотримання структурними підрозділами апарату поліції вимог інструкцій, регламентів та національних стандартів з питань діловодства; уживає заходів до зменшення обсягу службового листування в апараті поліції; здійснює контроль за своєчасним розглядом та проходженням документів в органах та підрозділах поліції. (п.п.8-11 розділу І Інструкції №414).

Приймання кореспонденції, адресованої Національній поліції України, її керівництву та структурним підрозділам апарату поліції, здійснює ДДЗ. Кореспонденцію, адресовану структурним підрозділам апарату поліції, розташованим в інших місцях, а також органам чи підрозділам поліції, приймають підрозділи документального забезпечення або уповноважені особи. Працівники структурного підрозділу апарату поліції, які отримали документи без реєстрації в підрозділі документального забезпечення, повинні невідкладно особисто передати такі документи у відповідний підрозділ (працівнику) документального забезпечення органу чи підрозділу поліції для здійснення реєстрації у загальному порядку. Документи, які надані для реєстрації, обов`язково повинні містити відмітки про дату, посаду та прізвище особи, яка їх передала для реєстрації, інформацію про додатки та їх місцезнаходження (у разі їх наявності). Працівникам органів та підрозділів поліції незалежно від їх службового становища забороняється приймати для виконання незареєстровані в підрозділах документального забезпечення документи. Службові документи, отримані, як виняток, безпосередньо працівниками органу чи підрозділу поліції й адресовані цьому органу чи підрозділу поліції або конкретно комусь з його керівників, а також документи, одержані електронною поштою та факсимільним зв`язком, необхідно передавати до підрозділу документального забезпечення для реєстрації, крім документів, які отримані безпосередньо слідчими під час досудового розслідування і які долучаються до матеріалів кримінальних проваджень. (пп 5, 6, 18, 19 п.4 розділу ІІ Інструкції №414).

Реєстрація документа - це здійснення запису облікових даних про документ за встановленою реєстраційною формою, яким фіксується факт створення, відправлення або одержання документа шляхом проставляння на ньому реєстраційного індексу з подальшим записом у зазначених формах необхідних відомостей про документ. Основним принципом реєстрації документів є однократність. Кожний документ реєструють лише один раз: вхідні - у день надходження або не пізніше першого робочого дня, якщо він надійшов у неробочий час; створювані - у день підписання або затвердження. Якщо зареєстрований документ передають з одного структурного підрозділу в інший, його повторно не реєструють. Реєстрація кореспонденції, яка надходить на адресу керівників структурних підрозділів, здійснюється підрозділом документального забезпечення або уповноваженою особою цього підрозділу. Працівники підрозділу документального забезпечення не відповідають за документи, які були передані без їх участі (керівником особисто виконавцю, інше) та відповідної реєстрації у підрозділі документального забезпечення.

Відповідальність за документи, які були передані керівником особисто виконавцю без відповідної реєстрації (обліку) у підрозділі документального забезпечення, покладається на осіб, які прийняли таке рішення. У разі, якщо до структурного підрозділу надійшов документ, адресований його керівникові, який потребує розгляду Головою Національної поліції України, першим заступником або заступником Голови Національної поліції України, керівник цього підрозділу, після реєстрації в підрозділі, рапортом (доповідною запискою) доповідає керівництву Національної поліції України. Після визначення керівництвом Національної поліції України основного виконавця (виконавців) цього документа та надання доручень щодо його виконання зазначений рапорт (доповідна записка) передаються до ДДЗ для їх реєстрації та передачі виконавцям. Звернення (рапорти) працівників органів та підрозділів поліції, що не стосуються їх службової діяльності реєструються та розглядаються в установленому порядку. Звернення (рапорти), які стосуються їх службової діяльності, у разі необхідності, реєструються в підрозділі документального забезпечення органу або підрозділу, у якому проходять службу такі особи та опрацьовуються відповідно до вимог цієї Інструкції, якщо інше не встановлено законодавчими або нормативно-правовими актами (пп. 1, 4, 13, 14, 15 п.6 розділу ІІ Інструкції №414).

Попередній розгляд документів повинен здійснюватися в день надходження або в перший наступний робочий день у разі надходження їх після закінчення робочого дня, у вихідні, святкові та неробочі дні. Доручення органів вищого рівня, телеграми, телефонограми розглядаються негайно (п.п.4 п.10 розділу ІІ Інструкції №414).

Аналіз наведених норм свідчить про те, що при надходженні до органу чи підрозділу поліції документ першочергово реєструється підрозділом документального забезпечення відповідного органу чи підрозділу поліції та не пізніше наступного дня після реєстрації (а стосовно документа термінового характеру - негайно) подається до керівництва відповідного органу чи підрозділу, яке визначає виконавців, встановлює строки виконання документа та необхідність здійснення контролю. Резолюція на документі складається з таких елементів: прізвище та ініціали виконавця (виконавців), зміст доручення (конкретні дії щодо виконання документа), термін виконання, особистий підпис керівника, дата.

У спірних правовідносинах підрозділом документального забезпечення ГУ НП в Одеській області є Управління документального забезпечення ГУ НП в Одеській області, в якому повинні реєструватися усі вхідні документи.

Суд не бере до уваги доводи відповідача, що рапорт про відкликання рапорту про звільнення надійшов до Управління кадрового забезпечення ГУНП в Одеській області (далі УКЗ ГУ НП) лише 10 березня 2022 року, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, рапорт від 09.03.2022 року про відкликання рапорту про звільнення зареєстровано 09.03.2022 року о 09:00 годині Управлінням документального забезпечення ГУНП в Одеській області (далі - УДЗ ГУ НП), і повторна його реєстрація в УКЗ ГУ НП порушує встановлений пп.4 п.6 розділу ІІ Інструкції принцип однократності реєстрації документів.

До того ж, всупереч приписам п.п.4 п.10 розділу ІІ Інструкції №414 попередній розгляд рапорту позивача від 09.03.2022 про відкликання рапорту про звільнення не було здійснено в день надходження.

У той же час, всупереч Інструкції №414 рапорт про звільнення позивача від 08.03.2022 року в Управлінні документального забезпечення ГУНП в Одеській області взагалі зареєстрований не був, а подання начальника Березівського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області, який є безпосереднім керівником позивача, датоване 09.03.2022 року, яке разом із рапортом від 08.03.2022 року зазначене як підстава для звільнення, взагалі не було зареєстроване ані в УДЗ ГУ НП, ані в УКЗ ГУ НП, хоча при цьому воно містить погодження начальника УКЗ ГУ НП Юрія Мерденова та рішення по поданню начальника ГУ НП в Одеській області (а.с.165-167). Обґрунтованих пояснень щодо причин нереєстрації вказаного подання у встановленому порядку в Управлінні документального забезпечення ГУ НП відповідач суду не надав.

Отже, як вбачається з матеріалів справи, поданий позивачем рапорт від 09.03.2022 року, який о 09.00 годині 09.03.2022 року зареєстрований в УДЗ ГУ НП в Одеській області ані до керівника ГУ НП, ані до начальника УКЗ ГУ НП того ж дня не потрапив, і в той же час подання від 09.03.2022 року, яке не було зареєстроване в ГУ НП взагалі, без супровідного листа з Березівського РВП ГУ НП в Одеській області, потрапило до УКЗ ГУ НП у той же день, і на підставі цього подання було видано оскаржуваний наказ.

За викладених вище обставин, суд дійшов висновку, що на момент видання оскаржуваного наказу у відповідача знаходився рапорт позивача від 09.03.2022 року, з якого вбачається відсутність вільного волевиявлення позивача на звільнення з поліції за власним бажанням. Є очевидним, що спірний наказ було видано вже після подання позивачем вказаного рапорту від 09.03.2022 року. За таких обставин, неможна стверджувати і те, що дата звільнення « 09.03.2022 року» погоджена позивачем з керівництвом ГУ НП, оскільки до видання наказу позивач відкликав свій рапорт про звільнення.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області від 09.03.2022 року № 426 о/с в частині звільнення зі служби в поліції за власним бажанням з 09.03.2022 року ОСОБА_1 є протиправним та підлягає скасуванню, а ОСОБА_1 підлягає поновленню на посаді начальника відділення поліції № 1 Березівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області.

Стосовно часу, з якого позивач підлягає поновленню на службі, суд зазначає таке.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.77 Закону №580-VIII днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення.

День звільнення вважається останнім днем служби.

Оскільки позивача звільнено з 09.03.2022 року, то цей день 09.03.2022 року вважається останнім днем служби позивача. Тому ОСОБА_1 підлягає поновленню на службі з 10.03.2022 року, а не з 08.03.2022 року, як просить позивач у позові.

За таких обставин, позов ОСОБА_1 в цій частині вимог підлягає частковому задоволенню через неправильно визначену дату, з якої позивача слід поновити на службі.

Щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд зазначає таке.

Відповідно до ч.2 ст.235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Критерії виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - ВНЗ МВС із специфічними умовами навчання) визначені Порядком виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженим наказом МВС України 06.04.2016 №260.

Відповідно до абзацу 1 п. 6 Розділу III Порядку №260 поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв`язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення.

Постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 року затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати. Так, відповідно до п. 2 вказаного Порядку №100 обчислення середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється, виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Оскільки позивача було звільнено з 09.03.2022 року, і день звільнення (09.03.2022 року) є останнім робочим днем позивача, то вимушений прогул ОСОБА_1 розпочався з 10.03.2022 року та фактично триває до 12.06.2023 року день ухвалення рішення у даній справі.

Тому виплаті позивачу підлягає середній заробіток за час вимушеного прогулу з 10.03.2022 року по 12.06.2023 року включно, що складає 460 календарних днів.

Згідно довідки про доходи ОСОБА_1 , наданої відповідачем, грошове забезпечення за останні два повні місяці служби, що передували звільненню - за січень і лютий 2022 р. становить 46 854,92 грн. (21574,94 грн. (січень 2022) + 25279,98 грн. (лютий 2022) = 46854,92 грн.) (а.с. 172).

З урахуванням кількості календарних днів у січні та лютому 2022 року - 59 днів, середньоденний заробіток позивача становить 794,15 грн. (46854,92 грн. / 59 дн. = 794,15 грн.).

Тому стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 10.03.2022 року по 12.06.2023 року включно у розмірі 365309 грн. (794,15 грн. * 460 календарних днів = 365 309 грн.), з відрахуванням з вказаної суми належних до сплати податків і зборів.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У відповідності з п. 2, 3 ч.1 ст.371 КАС України, негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на службі в поліції з 10.03.2022 року та стягнення середнього грошового забезпечення в межах суми стягнення за один місяць. Така сума середнього заробітку за один місяць складає 23824,50 грн. (794,15 грн. х 30 дн. = 23824,50 грн.).

З метою ефективного захисту порушених прав позивача, відповідно до приписів ч.2 ст.9 КАС України, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправним і скасувати наказ ГУ НП в Одеській області від 09.03.2022 року № 426 о/с в частині звільнення позивача зі служби в поліції, з огляду на те, що позивач заявив вимогу лише про скасування цього наказу.

Керуючись ст.ст. 2, 5-6, 9, 72, 77, 90, 139, 241-246, 293, п. 2, 3 ч.1 ст.371 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Одеській області (адреса: вул. Академіка Філатова, 15А, м. Одеса, 65080, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2 ) задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області від 09.03.2022 року № 426 о/с в частині звільнення зі служби в поліції за власним бажанням з 09.03.2022 року ОСОБА_1 .

Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника відділення поліції № 1 Березівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області з 10 березня 2022 року.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_1 середнє грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 10.03.2022 року по 12.06.2023 року включно у розмірі 365309 грн. (триста шістдесят п`ять тисяч триста дев`ять гривень, з відрахуванням з вказаної суми належних до сплати податків і зборів.

У задоволенні решти позову відмовити.

Допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на службі в поліції з 10.03.2022 року та стягнення середнього грошового забезпечення в межах суми стягнення за один місяць 23824,50 грн. (двадцять три тисячі вісімсот двадцять чотири гривні п`ятдесят копійок), з відрахуванням з вказаної суми належних до сплати податків і зборів.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 793,92 грн. (сімсот дев`яносто три гривні дев`яносто дві копійки).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 22 червня 2023 року.

Суддя В.В. Андрухів