Справа № 520/3661/22
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2023-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2023 р. Справа № 520/3661/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Курило Л.В. , Мельнікової Л.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.10.2022, головуючий суддя І інстанції: Бабаєв А.І., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 24.10.22 по справі № 520/3661/22

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області , Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області

про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просила суд:

- визнати незаконним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 35 від 25.01.2022 про відмову в призначенні ОСОБА_1 , пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 21.07.1980 року по 09.07.1993 року на Ворошиловградському дослідно-експериментальному заводі керамічних виробів;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з наступного дня після досягнення пенсійного віку -16.01.2022 року;

- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 , збитки у вигляді витрат на юридичні послуги у розмірі 11 200 (одинадцять тисяч двісті) гривень.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 35 від 25.01.2022 про відмову в призначенні ОСОБА_1 , пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на думку позивача, є незаконним та підлягає скасуванню.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 24.10.2022 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 35 від 25.01.2022 про відмову в призначенні ОСОБА_1 , пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 18.01.2022 року про призначення пенсії за віком, з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Сягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 793 (сімсот дев`яносто три) грн. 92 коп.

Не погодившись з вказаним рішенням, відповідачем, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 24.10.2022 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що рішення Головного управління ПФУ в Донецькій області вмотивоване недостатністю у позивача страхового стажу, а саме наявність у неї стажу 24 роки 11 місяців 28 днів замість 29 років. Результати розгляду документів наданих позивачем до заяви про призначення пенсії встановлено, що до страхового стажу не зараховано період роботи з 21.07.1980 по 09.07.1993 згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 25.07.1980, оскільки запис про звільнення завірено відтиском печатки підприємства, який не можливо прочитати та встановити її достовірність. Оскільки у позивача відсутній необхідний страховий стаж для призначення пенсії відповідно до ст. 26 Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (не менше 29 років), тому Головним управлінням ПФУ в Донецькій області правомірно винесено рішення про відмову в призначенні пенсії від 25.01.2022 №35, яке не підлягає скасуванню, отже підстави для повторного розгяду заяви про призначення пенсії позивачу відсутні. Враховуючи зазначене, Головне управління ПФУ в Донецькій області вважає рішення суду першої інстанції необгрунтованим та таким, що підлягає скасуванню.

Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що позивач звернулась до пенсійного органу із заявою від 18.01.2022 року про призначення пенсії за віком.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області прийнято рішення № 35 від 25.01.2022 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком.

У вищевказаному рішенні зазначено, що до страхового стажу не зараховано період роботи з 21.07.1980 року по 09.07.1993 року, оскільки запис про звільнення завірений слабким відтиском печатки не придатним для сприйняття змісту.

Позивач, вважаючи протиправним оскаржуване рішення, звернулась до суду.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з визнання незаконним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 35 від 25.01.2022 про відмову в призначенні ОСОБА_1 , пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 18.01.2022 року про призначення пенсії за віком, з урахуванням висновків суду.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Таким чином, право особи на отримання пенсії, як складова права на соціальний захист, є її конституційним правом.

Відповідно до Преамбули Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003 року цей Закон, зокрема, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій.

Згідно частини другої статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до абз. 1. 2 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу. З 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року страховий стаж має бути не менше 29 років.

Приписами статті 56 Закону України від 05.11.1991 №1788-XII "Про пенсійне забезпечення" визначено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Згідно до пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області прийнято рішення № 35 від 25.01.2022 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком.

Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 35 від 25.01.2022 мотивоване неможливістю зарахувати ОСОБА_1 період роботи з 21.07.1980 року по 09.07.1993 року до страхового стажу, оскільки запис про звільнення завірений слабким відтиском печатки не придатним для сприйняття змісту.

Колегія суддів зазначає, що за загальним правилом відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, якій ця трудова книжка належить, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Водночас, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, а тому вказані обставини не можуть бути підставою для позбавлення позивача конституційного права на соціальний захист в частині призначення пенсії за віком.

Вказана позиція суду узгоджується із висновками Верховного Суду викладеними у постанові від 30 вересня 2021 року у справі №300/860/17, які враховуються судом апеляційної інстанції в силу приписів ч. 5 ст. 242 КАС України.

Між тим, Верховний Суд у постанові від 24 травня 2018 року у справі № 490/12392/16-а (провадження № К/9901/2310/18) висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Згідно зі статтею 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обгрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Положеннями частини 3 статті 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Отже, пенсійний орган в силу діючого законодавства наділений повноваженнями вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Відповідачами не надано до суду доказів вчинення ним дій щодо перевірки записів у трудовій книжці позивача, якими б можливо було підтвердити або спростувати наявний у позивача стаж для призначення пенсії.

Тобто, органом пенсійного фонду не вчинено заходів, визначених Законом України "Про пенсійне забезпечення" та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", для з`ясування обставин наявності у позивача необхідного стажу для призначення пенсії.

Більш того, відповідачами не доведено невідповідність записів про періоди роботи в трудовій книжці позивача.

Пенсійним органом не здійснювалась перевірка, яка відноситься до його повноважень, на відповідність дотримання умов, передбачених чинними положеннями Закону для призначення позивачу пенсії за віком.

Таким чином, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 35 від 25.01.2022 є необґрунтованим та не може вважатись прийнятим з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття такого рішення.

Судовим розглядом встановлено, що оскаржуване у даній справі рішення прийнято Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області, а не Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області, а тому позовні вимоги щодо визнання незаконним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області задоволенню не підлягають.

З огляду на, що колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про визнання незаконним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 35 від 25.01.2022 про відмову в призначенні ОСОБА_1 , пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що порушення адміністрацією підприємства, де працювала ОСОБА_1 , порядку ведення трудової книжки не може бути наслідком позбавлення позивача права на пенсію.

З огляду на те, що відповідачем під час розгляду заяви позивача не вчинено заходів, визначених Законом України "Про пенсійне забезпечення" та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", для з`ясування обставин наявності у позивача спірного трудового стажу, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що для ефективного захисту прав позивача слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 18.01.2022 року про призначення пенсії за віком, з урахуванням висновків суду.

З огляду на ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.10.2022 по справі № 520/3661/22 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя А.О. Бегунц
Судді Л.В. Курило Л.В. Мельнікова