Справа № 520/7411/22
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2023-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2023 р. Справа № 520/7411/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Жигилія С.П.,

Суддів: Перцової Т.С. , Русанової В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Одеської митниці Держмитслужби на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.10.2022, головуючий суддя І інстанції: Ніколаєва О.В., по справі № 520/7411/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Талариа Трейд"

до Одеської митниці Держмитслужби

про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Талариа Трейд» (далі позивач, ТОВ «Талариа Трейд») звернулося до адміністративного суду з позовною заявою до Одеської митниці, утвореної на правах відокремленого структурного підрозділу Державної митної служби України (далі відповідач, Одеська митниця), в якому просило визнати протиправними та скасувати:

- рішення Одеської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів від 16.08.2022 №UA500020/2022/000229/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500020/2022/000428;

- рішення Одеської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів від 16.08.2022 №UA500020/2022/000230/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500020/2022/000429;

- рішення Одеської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів від 16.08.2022 №UA500020/2022/000231/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500020/2022/000430;

- рішення Одеської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів від 16.08.2022 №UA500020/2022/000233/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500020/2022/000431;

- рішення Одеської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів від 16.08.2022 №UA500020/2022/000234/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500020/2022/000433.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що подані ним документи містять достатні відомості про складові митної вартості, підтверджують правильність визначення ним митної вартості товару та спростовують необґрунтовані припущення відповідача про наявність розбіжностей, що є підставою для визнання протиправними та скасування рішень.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 27.10.2022 р. позов задоволено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, вважаючи рішення суду першої інстанції незаконним та необґрунтованим, прийнятим із порушенням норм матеріального права, просив скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.10.2022 та прийняти рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що Одеською митницею під час здійснення митного контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митними деклараціями було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, про що повідомлено декларанту у оскаржуваних Рішеннях про коригування митної вартості товарів.

У оскаржуваних рішеннях відповідач посилається на те, що зміна умов поставки з CFR Константа на СРТ Одеса не вплинула на вартість товару, тобто вартість перевезення не врахована у вартості товару, надані до митного контролю документи не містять інформації щодо страхування вантажу продавцем, копії митних декларацій країни відправлення та транзиту надані до митного контролю без перекладу на державну мову, у зв`язку з чим вказані документи не можуть враховуватись для підтвердження митної вартості товару. У зв`язку з цим, а також з урахуванням того, що декларантом не подані витребувані митницею додаткові документи, які підтверджують митну вартість товарів, у відповідача були правові підстави для прийняття оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів та відмови митним органом у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

Позивач надав до суду відзив на апеляційну скаргу в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що між позивачем та компанією «Zohra Rice Enterprises» укладено контракт від 30.10.2018 №30102018 на поставку рису.

З метою декларування товарів, позивачем (замовник) укладено з приватним підприємством «Національні Традиції» (виконавець) договір про надання послуг по декларуванню товарів від 03.12.2018 №02/12-18, відповідно до якого замовник доручає, а виконавець зобов`язується за обумовлену плату і в обумовлений термін надавати послуги по декларуванню товарів, майна, транспортних засобів та інших предметів Замовника, що переміщуються через митний кордон України, та їх оформленню у митницях України, а також надавати інші, пов`язані із зовнішньоекономічною діяльністю Замовника, послуги.

На виконання умов договору від 03.12.2018 №02/12-18, приватним підприємством «Національні Традиції» подано 12.08.2022 до Одеської митниці електронну митну декларацію від 12.08.2022 №UA500020/2022/014096.

На підтвердження заявленої у цій митній декларації інформації, зокрема, митної вартості товару, яка становить 16 200,00 доларів США, разом із декларацією було подано наступні документи: сертифікат якості (Certificate of quality) від 14.06.2022; пакувальний лист (Packing list) від 06.06.2022; рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) від 06.06.2022 №ZRTC-0190-2022; коносамент (Bill of lading) від 21.06.2022 №MAEU218339863; автотранспортна накладна (Road consignment note) від 02.08.2022; фітосанітарний сертифікат (Phytosanitary certificate) від 06.06.2022 №PCKS/55742/21-22/18724/15-06-2; сертифікат про походження товару (Certificate of origin) від 06.06.2022 №472099; банківський платіжний документ, що стосується товару (платіжне доручення від 16.06.2022 №80, від 17.06.2022 №81; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 28.12.2019, від 30.12.2020; зовнішньоекономічний договір (контракт) від 30.10.2018 №30102018; договір про надання послуг митного брокера від 03.12.2018 №02/12-18; заява декларанта або уповноваженої ним особи, у вигляді внесення коду до митної декларації, про те, що товари не є генетично модифікованим організмом або продукцією, виробленою із застосуванням генетично-модифікованих організмів від 14.06.2022; копія митної декларації країни відправлення від 02.08.2022 №22ROCT80; комерційна пропозиція від 06.06.2022; копія транзитної декларації від 06.06.2022 №KPPE-SB-292093.

Відповідач 12.08.2022 надіслав позивачу повідомлення про надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товарів. У зв`язку з тим, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а саме: 1) у наданій до митного контролю та оформлення комерційній пропозиції зазначені умови поставки CFR Константа та зазначена вартість 585$/т., у гр.20 ЕМД зазначено СРТ Одеса при цьому зміна умови поставки не вплинула на вартість товару, тобто вартість перевезення з Константи до Одеси не врахована у вартості товару, у зв`язку з чим вказані документи не можуть враховуватись для підтвердження митної вартості партії товару, що розглядається; 2) враховуючи розбіжності в документах стосовно умов поставки, та з урахуванням суттєвих логістичних змін щодо доставки контейнеру до Одеси у зв`язку з блокуванням морського сполучення країною агресором, виникають сумніви щодо правдивих та повних відомостей щодо транспортних витрат; 3) надані до митного контролю документи не містять інформації щодо страхування вантажу, умови поставки CPT та CFR не передбачають страхування вантажу продавцем, проте не виключають страхування вантажу перевізником та покупцем; 4) копії митних декларацій країни відправлення та транзиту надані до митного контролю без перекладу на державну мову у зв`язку з чим вказані документи не можуть враховуватись для підтвердження митної вартості партії товару, що розглядається. Враховуючи зазначене, відповідно до частини 2, 3 статті 53, 54 Митного кодексу України необхідно протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 3) висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; 4) копію митної декларації країни відправлення, з перекладом на державну мову відповідно ст. 254 Митного кодексу України. У відповідності до частини 6 статті 53 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Позивачем на повідомлення відповідача надано відповіді від 15.08.2022 №18/1, №18/2, №18/3, №18/4, №18/5, в яких зазначено що до електронної митної декларації вже було надано копії інвойсу, прайс-листа, платіжних доручень на підтвердження оплати товару, коносаменту, контракту, митної декларації країни відправлення, фітосанітарного сертифікату, сертифікату походження, сертифікату ваги та якості та додатково надано експертний аналіз якісних та вартісних характеристик товару від 15.08.2022 №111/87, а страхування товару не здійснювалося.

Відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів від 16.08.2022 №UA500020/2022/000229/2, яким застосував резервний метод для визначення митної вартості товарів.

Крім того, на виконання умов договору від 03.12.2018 №02/12-18, приватним підприємством «Національні Традиції» подано 12.08.2022 до Одеської митниці електронну митну декларацію від 12.08.2022 №UA500020/2022/014097.

На підтвердження заявленої в цій митній декларації інформації, зокрема, митної вартості товару, яка становить 15 795,00 доларів США, разом із декларацією було подано наступні документи: сертифікат якості (Certificate of quality) від 14.06.2022; пакувальний лист (Packing list) від 06.06.2022; рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) від 06.06.2022 №ZRTC-0190-2022; коносамент (Bill of lading) від 21.06.2022 №MAEU218339863; автотранспортна накладна (Road consignment note) від 02.08.2022; фітосанітарний сертифікат (Phytosanitary certificate) від 06.06.2022 №PCKS/55742/21-22/18724/15-06-2; сертифікат про походження товару (Certificate of origin) від 06.06.2022 №472099; банківський платіжний документ, що стосується товару (платіжне доручення від 16.06.2022 №80, від 17.06.2022 №81; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 28.12.2019, від 30.12.2020; зовнішньоекономічний договір (контракт) від 30.10.2018 №30102018; договір про надання послуг митного брокера від 03.12.2018 №02/12-18; заява декларанта або уповноваженої ним особи, у вигляді внесення коду до митної декларації, про те, що товари не є генетично модифікованим організмом або продукцією, виробленою із застосуванням генетично-модифікованих організмів від 14.06.2022; копія митної декларації країни відправлення від 02.08.2022 №22ROCT72; комерційна пропозиція від 06.06.2022; копія транзитної декларації від 06.06.2022 №KPPE-SB-292093.

Відповідач 12.08.2022 надіслав позивачу повідомлення про необхідність надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товарів. У зв`язку з тим, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а саме: 1) у наданій до митного контролю та оформлення комерційній пропозиції зазначені умови поставки CFR Константа та зазначена вартість 600$/т., у гр.20 ЕМД зазначено СРТ Одеса при цьому зміна умови поставки не вплинула на вартість товару, тобто вартість перевезення з Константи до Одеси не врахована у вартості товару, у зв`язку з чим вказані документи не можуть враховуватись для підтвердження митної вартості партії товару, що розглядається; 2) враховуючи розбіжності в документах стосовно умов поставки, та з урахування суттєвих логістичних змін щодо доставки контейнеру до Одеси у зв`язку з блокуванням морського сполучення країною агресором, виникають сумніви щодо правдивих та повних відомостей щодо транспортних витрат; 3) надані до митного контролю документи не містять інформації щодо страхування вантажу, умови поставки CPT та CFR не передбачають страхування вантажу продавцем, проте не виключають страхування вантажу перевізником та покупцем; 4) копії митних декларацій країни відправлення та транзиту надані до митного контролю без перекладу на державну мову у зв`язку з чим вказані документи не можуть враховуватись для підтвердження митної вартості партії товару, що розглядається. Враховуючи вищезазначене, відповідно до частини 2, 3 статті 53, 54 Митного кодексу України необхідно протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 3) висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; 4) копію митної декларації країни відправлення, з перекладом на державну мову відповідно статті 254 Митного кодексу України. У відповідності до частини 6 статті 53 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Позивачем на повідомлення відповідача надано відповіді від 15.08.2022 №17/1, №17/2, №17/3, №17/4, №17/5, в яких зазначено що до електронної митної декларації вже було надано копії інвойсу, прайс-листа, платіжних доручень на підтвердження оплати товару, коносаменту, контракту, митної декларації країни відправлення, фітосанітарного сертифікату, сертифікату походження, сертифікату ваги та якості та додатково надано експертний аналіз якісних та вартісних характеристик товару від 15.08.2022 №111/87, а страхування товару не здійснювалося.

Відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів від 16.08.2022 №UA500020/2022/000230/2, яким застосував резервний метод для визначення митної вартості товарів.

Також, на виконання умов договору від 03.12.2018 №02/12-18, приватним підприємством «Національні Традиції» подано 12.08.2022 до Одеської митниці електронну митну декларацію від 12.08.2022 №UA500020/2022/014098.

На підтвердження заявленої в цій митній декларації інформації, зокрема, митної вартості товару, яка становить 16 200,00 доларів США, разом із декларацією було подано наступні документи: сертифікат якості (Certificate of quality) від 14.06.2022; пакувальний лист (Packing list) від 06.06.2022; рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) від 06.06.2022 №ZRTC-0190-2022; коносамент (Bill of lading) від 21.06.2022 №MAEU218339863; автотранспортна накладна (Road consignment note) від 02.08.2022; фітосанітарний сертифікат (Phytosanitary certificate) від 06.06.2022 №PCKS/55742/21-22/18724/15-06-2; сертифікат про походження товару (Certificate of origin) від 06.06.2022 №472099; банківський платіжний документ, що стосується товару (платіжне доручення від 16.06.2022 №80, від 17.06.2022 №81; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 28.12.2019, від 30.12.2020; зовнішньоекономічний договір (контракт) від 30.10.2018 №30102018; договір про надання послуг митного брокера від 03.12.2018 №02/12-18; заява декларанта або уповноваженої ним особи, у вигляді внесення коду до митної декларації, про те, що товари не є генетично модифікованим організмом або продукцією, виробленою із застосуванням генетично-модифікованих організмів від 14.06.2022; інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами та підприємствами за принципом «єдиного вікна» з використанням електронних засобів передачі інформації (в якості відомостей про документ зазначається ідентифікатор справи, зґенерований інформаційною системою та переданий декларанту в автоматичному режимі) №8847376; копія митної декларації країни відправлення від 02.08.2022 №22ROCT48; комерційна пропозиція від 06.06.2022; копія транзитної декларації від 06.06.2022 №KPPE-SB-292093

Відповідач 12.08.2022 надіслав позивачу повідомлення про надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товарів. У зв`язку з тим, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а саме: 1) у наданій до митного контролю та оформлення комерційній пропозиції зазначені умови поставки CFR Константа та зазначена вартість 600$/т., у гр.20 ЕМД зазначено СРТ Одеса при цьому зміна умови поставки не вплинула на вартість товару, тобто вартість перевезення з Константи до Одеси не врахована у вартості товару, у зв`язку з чим вказані документи не можуть враховуватись для підтвердження митної вартості партії товару, що розглядається; 2) враховуючи розбіжності в документах стосовно умов поставки, та з урахування суттєвих логістичних змін щодо доставки контейнеру до Одеси у зв`язку з блокуванням морського сполучення країною агресором, виникають сумніви щодо правдивих та повних відомостей щодо транспортних витрат; 3) надані до митного контролю документи не містять інформації щодо страхування вантажу, умови поставки CPT та CFR не передбачають страхування вантажу продавцем, проте не виключають страхування вантажу перевізником та покупцем; 4) копії митних декларацій країни відправлення та транзиту надані до митного контролю без перекладу на державну мову у зв`язку з чим вказані документи не можуть враховуватись для підтвердження митної вартості партії товару, що розглядається. Враховуючи вищезазначене, відповідно до частини 2, 3 статті 53, 54 Митного кодексу України необхідно протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 3) висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; 4) копію митної декларації країни відправлення, з перекладом на державну мову відповідно статті 254 Митного кодексу України. У відповідності до частини 6 статті 53 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Позивачем на повідомлення відповідача надано відповіді від 15.08.2022 №19/1, №19/2, №19/3, №19/4, №19/5, в яких зазначено що до електронної митної декларації вже було надано копії інвойсу, прайс-листа, платіжних доручень на підтвердження оплати товару, коносаменту, контракту, митної декларації країни відправлення, фітосанітарного сертифікату, сертифікату походження, сертифікату ваги та якості та додатково надано експертний аналіз якісних та вартісних характеристик товару від 15.08.2022 №111/87, а страхування товару не здійснювалося.

Відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів від 16.08.2022 №UA500020/2022/000231/2, яким застосував резервний метод для визначення митної вартості товарів.

Крім того, на виконання умов договору від 03.12.2018 №02/12-18, приватним підприємством «Національні Традиції» подано 12.08.2022 до Одеської митниці електронну митну декларацію від 12.08.2022 №UA500020/2022/014100.

На підтвердження заявленої в цій митній декларації інформації, зокрема, митної вартості товару, яка становить 15 795,00 доларів США, разом із декларацією було подано наступні документи:

сертифікат якості (Certificate of quality) від 14.06.2022; пакувальний лист (Packing list) від 06.06.2022 рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) від 06.06.2022 №ZRTC-0190А-2022 коносамент (Bill of lading) від 21.06.2022 №MAEU218339676 автотранспортна накладна (Road consignment note) від 02.08.2022 фітосанітарний сертифікат (Phytosanitary certificate) від 06.06.2022 №55741/21-22/18723/15-06-2 сертифiкат про походження товару (Certificate of origin) від 06.06.2022 №472095 банківський платіжний документ, що стосується товару (платіжне доручення від 16.06.2022 №80, від 17.06.2022 №81 доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 28.12.2019, від 30.12.2020; зовнішньоекономічний договір (контракт) від 30.10.2018 №30102018; договір про надання послуг митного брокера від 03.12.2018 №02/12-18; заява декларанта або уповноваженої ним особи, у вигляді внесення коду до митної декларації, про те, що товари не є генетично модифікованим організмом або продукцією, виробленою із застосуванням генетично-модифікованих організмів від 14.06.2022; інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами та підприємствами за принципом «єдиного вікна» з використанням електронних засобів передачі інформації (в якості відомостей про документ зазначається ідентифікатор справи, зґенерований інформаційною системою та переданий декларанту в автоматичному режимі) №8847376; копія митної декларації країни відправлення від 02.08.2022 №22ROCT21; комерційна пропозиція від 06.06.2022; копія транзитної декларації від 06.06.2022 №KPPE-SB-292093;

Відповідач 12.08.2022 надіслав позивачу повідомлення про надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товарів. У зв`язку з тим, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а саме: 1) у наданій до митного контролю та оформлення комерційній пропозиції зазначені умови поставки CFR Константа та зазначена вартість 585$/т., у гр.20 ЕМД зазначено СРТ Одеса при цьому зміна умови поставки не вплинула на вартість товару, тобто вартість перевезення з Константи до Одеси не врахована у вартості товару, у зв`язку з чим вказані документи не можуть враховуватись для підтвердження митної вартості партії товару, що розглядається; 2) враховуючи розбіжності в документах стосовно умов поставки, та з урахування суттєвих логістичних змін щодо доставки контейнеру до Одеси у зв`язку з блокуванням морського сполучення країною агресором, виникають сумніви щодо правдивих та повних відомостей щодо транспортних витрат; 3) надані до митного контролю документи не містять інформації щодо страхування вантажу, умови поставки CPT та CFR не передбачають страхування вантажу продавцем, проте не виключають страхування вантажу перевізником та покупцем; 4) копії митних декларацій країни відправлення та транзиту надані до митного контролю без перекладу на державну мову у зв`язку з чим вказані документи не можуть враховуватись для підтвердження митної вартості партії товару, що розглядається. Враховуючи вищезазначене, відповідно до частини 2, 3 статті 53, 54 Митного кодексу України необхідно протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 3) висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; 4) копію митної декларації країни відправлення, з перекладом на державну мову відповідно статті 254 Митного кодексу України. У відповідності до частини 6 статті 53 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Позивачем на повідомлення відповідача надано відповіді від 15.08.2022 №15/1, №15/2, №15/3, №15/4, №15/5, в яких зазначено що до електронної митної декларації вже було надано копії інвойсу, прайс-листа, платіжних доручень на підтвердження оплати товару, коносаменту, контракту, митної декларації країни відправлення, фітосанітарного сертифікату, сертифікату походження, сертифікату ваги та якості та додатково надано експертний аналіз якісних та вартісних характеристик товару від 15.08.2022 №111/87, а страхування товару не здійснювалося.

Відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів від 16.08.2022 №UA500020/2022/000233/2, яким застосував резервний метод для визначення митної вартості товарів.

Також, на виконання умов договору від 03.12.2018 №02/12-18, приватним підприємством «Національні Традиції» подано 12.08.2022 до Одеської митниці електронну митну декларацію від 12.08.2022 №UA500020/2022/014101.

На підтвердження заявленої в цій митній декларації інформації, зокрема, митної вартості товару, яка становить 16 200,00 доларів США, разом із декларацією було подано наступні документи: сертифікат якості (Certificate of quality) від 14.06.2022; пакувальний лист (Packing list) від 06.06.2022; рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) від 06.06.2022 №ZRTC-0190А-2022; коносамент (Bill of lading) від 21.06.2022 №MAEU218339676; автотранспортна накладна (Road consignment note) від 02.08.2022; фітосанітарний сертифікат (Phytosanitary certificate) від 06.06.2022 №55741/21-22/18723/15-06-2; сертифiкат про походження товару (Certificate of origin) від 06.06.2022 №472095;банківський платіжний документ, що стосується товару (платіжне доручення від 16.06.2022 №80, від 17.06.2022 №81; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 28.12.2019, від 30.12.2020; зовнішньоекономічний договір (контракт) від 30.10.2018 №30102018; договір про надання послуг митного брокера від 03.12.2018 №02/12-18; заява декларанта або уповноваженої ним особи, у вигляді внесення коду до митної декларації, про те, що товари не є генетично модифікованим організмом або продукцією, виробленою із застосуванням генетично-модифікованих організмів від 14.06.2022; інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами та підприємствами за принципом «єдиного вікна» з використанням електронних засобів передачі інформації (в якості відомостей про документ зазначається ідентифікатор справи, зґенерований інформаційною системою та переданий декларанту в автоматичному режимі) №8847376; копія митної декларації країни відправлення від 02.08.2022 №22ROCT90; комерційна пропозиція від 06.06.2022; копія транзитної декларації від 06.06.2022 №KPPE-SB-292093.

Відповідач 12.08.2022 надіслав позивачу повідомлення про необхідність надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товарів. У зв`язку з тим, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а саме: 1) у наданій до митного контролю та оформлення комерційній пропозиції зазначені умови поставки CFR Константа та зазначена вартість 600$/т., у гр.20 ЕМД зазначено СРТ Одеса при цьому зміна умови поставки не вплинула на вартість товару, тобто вартість перевезення з Константи до Одеси не врахована у вартості товару, у зв`язку з чим вказані документи не можуть враховуватись для підтвердження митної вартості партії товару, що розглядається; 2) враховуючи розбіжності в документах стосовно умов поставки, та з урахування суттєвих логістичних змін щодо доставки контейнеру до Одеси у зв`язку з блокуванням морського сполучення країною агресором, виникають сумніви щодо правдивих та повних відомостей щодо транспортних витрат; 3) надані до митного контролю документи не містять інформації щодо страхування вантажу, умови поставки CPT та CFR не передбачають страхування вантажу продавцем, проте не виключають страхування вантажу перевізником та покупцем; 4) копії митних декларацій країни відправлення та транзиту надані до митного контролю без перекладу на державну мову у зв`язку з чим вказані документи не можуть враховуватись для підтвердження митної вартості партії товару, що розглядається. Враховуючи зазначене, відповідно до частини 2, 3 статті 53, 54 МКУ необхідно протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 3) висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; 4) копію митної декларації країни відправлення, з перекладом на державну мову відповідно ст. 254 Митного кодексу України. У відповідності до частини 6 статті 53 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Позивачем на повідомлення відповідача надано відповіді від 15.08.2022 №16/1, №16/2, №16/3, №16/4, №16/5, в яких зазначено що до електронної митної декларації вже було надано копії інвойсу, прайс-листа, платіжних доручень на підтвердження оплати товару, коносаменту, контракту, митної декларації країни відправлення, фітосанітарного сертифікату, сертифікату походження, сертифікату ваги та якості та додатково надано експертний аналіз якісних та вартісних характеристик товару від 15.08.2022 №111/87, а страхування товару не здійснювалося.

Відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів від 16.08.2022 №UA500020/2022/000234/2, яким застосував резервний метод для визначення митної вартості товарів.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем недоведено неповноту, неточність чи недостатність наданих позивачем митної декларації, документів для визначення митної вартості товару за основним методом; наявності встановлених МК України обмежень для застосування першого методу та обставин для відмови у митному оформленні товару за першим методом, а отже і підстав для застосування другорядного методу визначення митної вартості товару при недоведеності неможливості її визначення за основним. При цьому, надані позивачем документи кореспондуються між собою та містять чітку, недвозначну і зрозумілу інформацію про товар та його ціну, а отже у сукупності ті відомості, які підтверджують числові значення митної вартості (її складових), й не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом.

Надаючи оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно із ч. 1 ст. 246 Митного кодексу України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Відповідно до ч. 1 ст. 248 Митного кодексу України, митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи (ч. 1 ст. 257 Митного кодексу України).

Статтею 264 Митного кодексу України встановлено, що відмова органу доходів і зборів у прийнятті митної декларації повинна бути вмотивованою, а про причини відмови має бути письмово повідомлено декларанта; орган доходів і зборів відмовляє у прийнятті митної декларації виключно з таких підстав: митна декларація не містить усіх відомостей або подана без документів, передбачених статтею 335 цього Кодексу; електронна митна декларація не містить встановлених законодавством обов`язкових реквізитів; митну декларацію подано з порушенням інших вимог, встановлених цим Кодексом; у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою органу доходів і зборів заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Згідно із ч. 3 ст. 318 Митного кодексу України, митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Статями 49, 50 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Частинами 4, 5 статті 58 Митного кодексу України встановлено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Згідно із п. п. 5, 6, 7 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема, витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на страхування цих товарів.

Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом. Декларант зобов`язаний: заявляти митну вартість, визначену ним самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації (ч.ч. 1, 2 ст. 52 Митного кодексу України).

Відповідно до ст. 57 Митного кодексу України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. У разі неможливості визначення митної вартості товарів, згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу, за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Згідно із ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною 3 статті 53 Митного кодексу України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно із ч. 4 ст. 53 Митного кодексу України, у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 53 Митного кодексу України, передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Згідно із ч. ч. 1-3 ст. 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 6, 7 ст. 54 Митного кодексу України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості. У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Згідно із ч. 1 ст. 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

У разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях (ч. ч. 3, 4 ст. 64 Митного кодексу України).

Аналіз вищевказаних норм законодавства вказує, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості, митний орган зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у ст. 58 Митного Кодексу України.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митному органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Єдиними підставами, які надають контролюючому органу право відійти від встановлених обмежень, які пов`язані із перевіркою основного переліку документів що підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи, є лише наявність передбачених законодавцем обставин, а саме, у випадку якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

Як вбачається зі змісту оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів, підставою для їх прийняття стало встановлення відповідачем тієї обставини, що складові митної вартості достовірно документально не підтверджено, подано не всі документи для підтвердження митної вартості, а надані позивачем документи містять розбіжності, а саме:

1) у наданій до митного контролю та оформлення комерційній пропозиції зазначені умови поставки CFR Константа та зазначена вартість 585/600$/т., у гр.20 ЕМД зазначено СРТ Одеса, при цьому зміна умови поставки не вплинула на вартість товару, тобто вартість перевезення з Константи до Одеси не врахована у вартості товару, у зв`язку з чим вказані документи не можуть враховуватись для підтвердження митної вартості партії товару, що розглядається;

2) враховуючи розбіжності в документах стосовно умов поставки, та з урахування суттєвих логістичних змін щодо доставки контейнеру до Одеси у зв`язку з блокуванням морського сполучення країною агресором, виникають сумніви щодо правдивих та повних відомостей щодо транспортних витрат;

3) надані до митного контролю документи не містять інформації щодо страхування вантажу, умови поставки CPT та CFR не передбачають страхування вантажу продавцем, проте не виключають страхування вантажу перевізником та покупцем;

4) копії митних декларацій країни відправлення та транзиту надані до митного контролю без перекладу на державну мову у зв`язку з чим вказані документи не можуть враховуватись для підтвердження митної вартості партії товару, що розглядається.

Колегія суддів вважає за доцільне розглянути кожну з обставин окремо.

Щодо зміни умов доставки з CFR Константа на СРТ Одеса колегія суддів зазначає наступне.

В розділі 2 контракту №30102018 від 30.10.2018 передбачено, що поставка товару здійснюється у повній відповідності з ІНКОТЕРМС-2010. (а.с.52)

Однієї з підстав прийняття оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів стало те, що у наданій до митного контролю та оформлення комерційній пропозиції зазначені умови поставки CFR Константа та зазначена вартість 585/600$/т., у гр.20 ЕМД зазначено СРТ Одеса, при цьому зміна умови поставки не вплинула на вартість товару, тобто вартість перевезення з Константи до Одеси не врахована у вартості товару, у зв`язку з чим вказані документи не можуть враховуватись для підтвердження митної вартості партії товару, що розглядається.

Відповідно до ``Інкотермс-2010`` (офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (редакція 2010 року) ``CFR`` (Cost and Freight) - ``Вартість і фрахт`` означає, що продавець зобов`язаний сплатити витрати та фрахт, необхідні для доставки товару в зазначений порт призначення, але ризик втрати або ушкодження товару, а також ризик будь-якого збільшення витрат, що виникають після переходу товаром борту судна, переходить з продавця на покупця в момент переходу товару через поручні судна в порту відвантаження. За умовами ``CFR`` на продавця покладаються обов`язки щодо митного очищення товару для експорту.

Отже, поставка товару на умовах ``CFR`` (вартість і фрахт) зобов`язує продавця оплатити фрахт, необхідний для доставки товару до названого порту призначення.

Вищезазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладену у постанові від 09.09.2022 (справа № 820/2004/17).

Разом з цим, термін СРТ означає, що продавець доставить товар названому їм перевізнику. Крім цього, продавець зобов`язаний оплатити витрати, пов`язані з перевезенням товару до названого пункту призначення.

Тобто, як за CFR, так і за CPT обов`язок зі сплати витрат, пов`язаних з доставкою товару, покладається на продавця, а не на позивача.

Саме з цієї причини вартість товару не змінилася зі зміною умов поставки, проте це пов`язано виключно з тим, що витрати за CFR та CPT покладаються на продавця.

Отже, вартість товару вже включає в себе витрати на транспортування вантажу до пункту призначення, а тому доводи відповідача є хибними та такими, що не відповідають дійсності.

Щодо відсутності інформації про страхування вантажу, колегія суддів зазначає наступне.

Наступною підставою прийняття оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів стало те, що надані до митного контролю документи не містять інформації щодо страхування вантажу, умови поставки CPT та CFR не передбачають страхування вантажу продавцем, проте не виключають страхування вантажу перевізником та покупцем.

Так, за змістом п. 8 ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування, подаються у випадку, якщо здійснювалося страхування. В даному випадку, вантаж, що є предметом контракту, не страхувався, про що зазначено самим позивачем митному органу, оскільки страхування вантажу не є обов`язковим при поставці товару на умовах CFR так і CPT.

Умови поставки за базисом ``СFR`` не зобов`язують продавця або покупця здійснити страхування товару, у зв`язку з чим підстав стверджувати, що витрати щодо страхування є складовою вартості товару, який поставляється на умовах цього базису поставки, немає.

Вищезазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладену у постанові від 09.09.2022 (справа № 820/2004/17).

Верховний Суд у постанові від 24.12.2020 (справа № 814/1046/16) зазначив, що за офіційними правилами тлумачення торгівельних правил ІНКОТЕРМС, термін СРТ означає, що продавець здійснює поставку покупцю у вказане місце призначення. Відповідно до умов СРТ у покупця немає обов`язку перед продавцем щодо укладення договору страхування. При цьому страхування може бути здійснено продавцем, покупцем, ними двома, або зовсім не здійснюватися. Отже, термін СРТ передбачає можливість, а не обов`язок страхування товару.

Отже, якщо товар фактично не страхувався, про що декларантом були надані письмові обґрунтовані пояснення, то відсутність доказів страхування не може бути підставою для відмови у митному оформленні товару за заявленою декларантом митною вартістю.

З приводу посилання митного органу на ненадання позивачем перекладу українською мовою митних декларацій країни відправлення та транзиту, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 254 МК України документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, подаються митному органу українською мовою, офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування. Митні органи вимагають переклад українською мовою документів, складених іншою мовою, ніж офіційна мова митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, тільки у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації. У такому разі декларант забезпечує переклад зазначених документів за власний рахунок.

Зі змісту зазначеної статті вбачається, що для митного оформлення можуть подаватися документи українською мовою, офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування та не передбачено обов`язку подання документів саме українською мовою.

Верховний Суд у постанові від 06.02.2020 у справі №520/10709/188 зазначив, що митний орган відповідно до статті 254 МК України вимагає переклад українською мовою документів, складених іншою мовою, ніж офіційна мова митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, тільки у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації.

Проте, відповідачем не надано доказів на підтвердження звернення до позивача з вимогою про необхідність надання перекладу на українську мову документів, які були подані до митного оформлення, з обґрунтуванням необхідності перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації (із зазначенням про те, які саме відомості необхідно перевірити або підтвердити).

Вказані висновки відповідають правовій позиції, викладеній в постановах Верховного Суду від 06.02.2020 у справі № 520/10709/18, від 31.03.2020 у справі № 160/7049/19, від 25.11.2020 у справі № 640/4941/19.

Разом з цим, відповідачем ні в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості, ні під час розгляду справи в суді першої інстанцій не наведено обставин в обґрунтування необхідності надання перекладу вказаної експортної декларації, пов`язаних з перевіркою або підтвердженням відомостей, зазначених у митній декларації, у зв`язку з чим вказане твердження є хибним.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що всі фактичні підстави для прийняття оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів є хибними та такими, які не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, про те, що наявні в матеріалах справ документи, які подавались позивачем під час митного оформлення товарів свідчать про те, що відповідачем недоведено неповноту, неточність чи недостатність наданих позивачем митної декларації, документів для визначення митної вартості товару за основним методом; наявності встановлених МК України обмежень для застосування першого методу та обставин для відмови у митному оформленні товару за першим методом, а отже і підстав для застосування другорядного методу визначення митної вартості товару при недоведеності неможливості її визначення за основним.

Згідно із ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суд апеляційної інстанції зазначає, що надані позивачем на підтвердження митної вартості товару документи підтверджували митну вартість товару, узгоджувалися між собою та містили чітку, недвозначну і зрозумілу інформацію про товар та його ціну.

До того ж, колегія суддів зазначає, що в силу ч.4 ст.54 МК України саме по собі ненадання документів на вимогу митного органу не є підставою для коригування митної вартості, за відсутності обґрунтування митним органом того, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які конкретно документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника, чого відповідачем під час судового розгляду зроблено не було.

Аналогічну позицію викладено в Постанові Верховного Суду від 22.01.2021 у справі №826/21860/15.

Прийняті оскаржувані рішення відносно всіх декларацій містять аналогічні посилання відповідача на одні й ті самі обставини, які були спростовані судом апеляційної інстанції, а тому, як правильно зазначив суд першої інстанції рішення відповідача про коригування митної вартості товарів від 16.08.2022 №UA500020/2022/000229/2, №UA500020/2022/000230/2, №UA500020/2022/000231/2, №UA500020/2022/000233/2, №UA500020/2022/000234/2 є протиправними та підлягають скасуванню.

Суд першої інстанції всебічно дослідив обставини справи, вірно застосував норми матеріального права, у зв`язку з чим дійшов правильного висновку щодо наявності підстав для задоволення позову.

Інші доводи апеляційної скарги на висновки колегії суддів не впливають. Відповідно до Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Одеської митниці Держмитслужби - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.10.2022 по справі № 520/7411/22 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)С.П. Жигилій
Судді(підпис) (підпис) Т.С. Перцова В.Б. Русанова