Справа № 160/8921/23
Суддя: Рябчук Олена Сергіївна
Дата ухвалення: 2023-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 червня 2023 року Справа № 160/8921/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Рябчук О.С.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю, третя особа: Управління соціальної політики Нікопольської міської ради про зобов`язання вчинити певні дії, -
27.04.2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Управління соціальної політики Нікопольської міської ради, з вимогами:
- зобов`язати Дніпропетровське обласне відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю забезпечити ортопедичним взуттям ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що має на утриманні неповнолітнього сина, інваліда дитинства, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та самостійно виховує сина. 01.11.2021 року позивач звернулась до Управління соціальної політики Нікопольської міської ради з заявою про забезпечення дитини ортопедичним взуттям та долучила всі необхідні документи до заяви. У відповідь на звернення відповідачем було відмовлено у вчиненні таких дій через відсутність серед наданих документів реєстраційного номера облікової картки платника податків. Позивач не погоджується з такою відмовою та вважає її протиправною, оскільки разом з поданою заявою нею було повідомлено про відмову від отримання реєстраційного номеру облікової картки платника податків через релігійні переконання, про що наявна відмітка у паспорті.
Вважаючи, що відповідачем порушено її право на забезпечення дитини з інвалідністю, позивач звернулась з цим позовом до суду.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями зазначена справа розподілена судді О.С. Рябчук.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.04.2023 р. відкрито провадження у адміністративній справі; справу №160/8921/23 призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні).
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
12.05.2023 року Дніпропетровським обласним відділенням Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю було надано письмовий відзив проти позову, в якому відповідачем позовні вимоги заперечуються з огляду на наступне. Відповідно до Порядку забезпечення допоміжними засобами реабілітації (технічними та іншими засобами реабілітації) осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю та інших окремих категорій населення і виплати грошевої компенсації вартості самостійно придбані такі засоби, їх переліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.04.2012 року № 321 особи з інвалідністю та діти з інвалідністю забезпечуються відповідними засобами реабілітації, отримують за бажанням компенсацію за відповідні самостійно придбані засоби реабілітації в порядку черговості згідно з індивідуальною програмою реабілітації. Для взяття на облік до органу соціального захисту населення (ЦНАП) пред`являються (подаються) разом із заявою про забезпечення засобом реабілітації (виплату компенсації) серед іншого: копія одного з передбачених Податковим кодексом України документів з даними про реєстраційний номер облікової картки платника податків або паспорт громадянина України (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку в паспорті).
Положенням № 822, яке затверджено наказом Міністерства фінансів України від 29.09.2017 року встановлено, що облік осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстарційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідниий контролюючий орган, ведеться в окремому реєстрі Державного реєстру за прізвищем, ім`ям, по батькові (за наявності), серією та/або номером паспорта. До паспортів зазначених осіб вноситься відмітка, яка свідчить про наявність права здійснювати будь-які платежі за серією та/або номером паспорта.
Оскільки разом з заявою позивачем не було надано ІПН відповідно до Порядку № 321, ОСОБА_1 не усунула недоліки щодо надання всіх необіхдних документів, передбачених пунктом 14 Порядку № 321 для забезпечення своєї неповнолітньої дитини з інвалідністю ОСОБА_2 ортопедичним взуттям.
З огляду на викладене, вважає позовні вимоги необгрунтованими та просить відмовити в їх задоволенні.
25.05.2023 року засобами поштового зв`язку Управлінням соціальної політики Нікопольської міської ради надано пояснення у справі. Третя особа у справі просить відмовити в задоволенні позовних вимог з огляду на наступне. Управління соціальної політики, як виконавчий орган місцевого самоврядування, що реалізує державну соціальну політику з питань забезпечення соціально незахищенних громадян на території міста, здійснює відповідні повноваження згідно Порядку забезпечення допоміжними засобами реабілітації (технічними та іншими засобами реабілітації) осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю та інших окремих категорій населення і виплати грошової компенсації вартості за самостійно придбані такі засоби, їх переліку, затвердженого постановю Кабінету Міністрів України від 05 квітня № 321.
Згідно п. 17 Порядку, після подання заяви про забезпечення засобом реабілітації (виплату компенсації) та документів, зазначених у пункту 14 цього порядку, сформована електронна особова справа у банку даних опрацьовується протягом трьох робочих днів територіальними відділеннями Фонду за місцем реєстрації проживання особи з інвалідністю, дитини з інвалідністю, іншої особи, що зазначений у заяві про забезпечення засобом реабілітації (виплату компенсації).
Управління соціальної політики Нікопольської міської ради в розумінні цього Порядку є органом соціального захисту населення, до повноважень якого відносяться питання щодо передачі до відповідного територіального Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю заяви та документів, передбачених п. 14 Порядку.
16.12.2021 року третьою особою було надано відповідь позивачу за № 8803, якою вказано про передачу заяви ОСОБА_1 від 01.11.2021 разом з документами до Дніпропетровського обласного відділення фонду соціального захисту осіб з інвалідністю в електронному та паперовому вигляді. Після опрацювання вказаних документів позивача проінформовано про стан опрацьованих справ та зазначено, що справа ОСОБА_2 потребує доопрацювання (відсутній ІНН дитини згідно Порядку).
З огляду на викладене вказує, що в межах спірних правовідносин діяло у відповідності до чинного законодавства та просить врахувати пояснення при вирішенні публічно-правового спору.
Відповідно до ч.1 ст.257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
За змістом приписів п.8 ч.6 ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності, зокрема, є типові справи.
Частиною 4 статті 243 Кодексу адміністративного України встановлено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Згідно з ч.5 ст.250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Зважаючи на наведене та відповідно до вимог ст.ст. 257, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Згідно з ч. 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до свідоцтва про народження, що видано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Управлінням праці та соціального захисту населення 22.06.2016 року видано посвідчення серії НОМЕР_2 про видачу державної соціальної допомоги дитині-інваліду ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Законний представник (опікун) дитини-інваліда або інваліда з дитинства, визнаного недієздатним: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Номер особової справи 617900. Державну соціальну допомогу призначено з 04.09.2015р. до 04.09.2017 року у сумі 1359,79грн. Державну соціальну допомогу продовжено з 04.09.2017р. до 13.07.2029р. у сумі 1405,00грн.
01.11.2021 року ОСОБА_1 звернулась до Управління соціальної політики Нікопольської міської ради з заявою № 335 про забезпечення ортопедичним взуттям її сина ОСОБА_2 у зв`язку з закінченням строку експлуатації виробу.
Дніпропетровським обласним відділенням Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю надіслано начальнику управління соціального захисту населення Нікопольської міської ради повідомлення від 10.12.2021р. за № 1116/05-14 про доопрацювання особової справи особи з інвалідністю ОСОБА_2 в зв`язку з відсутністю ІНН дитини згідно Порядку.
Управлінням соціальної політики Нікопольської міської ради 16.12.2021р. листом за № 8803 повідомлено ОСОБА_1 , що заяву на забезпечення її сина ОСОБА_3 ортопедичним взуттям від 01.11.2021р. разом з копіями документів, а саме: свідоцтва про народження ОСОБА_4 , висновку ЛКК, ІПР, пенсійного посвідчення, її паспорту з відміткою про відмову прийняття РНОКПП та письмову відмову про прийняття РНОКПП для сина, було передано до ФСЗІ.
На виконання п. 17 постанови Кабінету Міністрів України від 05.04.2012 року № 321 «Про Порядок забезпечення технічними та іншими засобами реабілітації осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю та інших окремих категорій населення і виплати грошової компенсації вартості за самостійно придбані технічні засоби реабілітації», спеціалісти ФСЗІ, після розгляду документів, листом № 1116-105-14 від 10.12.2021р. повідомили управління про необхідність доопрацювання документів для сформування електронного направлення на забезпечення ортопедичним взуттям ОСОБА_4 тобто необхідність подання відсутнього документу, передбаченого Податковим кодексом України з даними про реєстраційний номер облікової картки платника податків.
В зв`язку з тим, що письмова відмова матері про прийняття РНОКПП для сина в заяві не передбачена чинним законодавством, було запропоновано ОСОБА_1 надати передбачену чинним законодавством копію одного з передбачених Податковим кодексом України документів з даними про реєстраційний номер облікової картки платника податків або паспорт громадянина України (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номеру облікової картки платника податків і мають відмітку в паспорті), для передачі до ФСЗІ.
Позивач, вважаючи, що відповідачем протиправно не вчинено передбачені законодавством дії для забезпечення її сина, дитини з інвалідністю, ортопедичним взуттям, звернулась з цим позовом до суду.
Статтею 10 Закону України "Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні" від 06.10.2005 № 2961-IV встановлено, що центральні органи виконавчої влади беруть участь у здійсненні державної політики у сфері реабілітації осіб з інвалідністю та в межах своїх повноважень забезпечують, зокрема: контроль за втіленням державної політики у сфері реабілітації осіб з інвалідністю; розробку нормативно-правових актів з питань соціального захисту осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю, контроль за додержанням законодавства, що регламентує правовідносини у сфері соціального захисту осіб з інвалідністю.
Порядок забезпечення технічними та іншими засобами реабілітації осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю та інших окремих категорій населення і виплати грошової компенсації вартості за самостійно придбані технічні та інші засоби реабілітації (далі - Порядок №321, в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 05.04.2012 р. № 321.
Відповідно до п. 1 Порядку №321, цей Порядок визначає механізм, зокрема, безоплатного забезпечення осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю та інших окремих категорій населення технічними та іншими засобами реабілітації; виплати особам з інвалідністю, дітям з інвалідністю та іншим окремим категоріям населення грошової компенсації вартості за самостійно придбані технічні та інші засоби реабілітації (далі - компенсація).
Як визначено п. 2 Порядку №321, до технічних та інших засобів реабілітації, якими забезпечуються особи з інвалідністю, діти з інвалідністю та інші окремі категорії населення, належать, зокрема:
- протезно-ортопедичні вироби, у тому числі ортопедичне взуття;
- меблі та оснащення.
Особи з інвалідністю та діти з інвалідністю забезпечуються відповідними технічними та іншими засобами реабілітації, отримують за бажанням компенсацію за відповідні самостійно придбані технічні та інші засоби реабілітації в порядку черговості згідно з індивідуальною програмою реабілітації (далі - індивідуальна програма), якщо інше не передбачено цим Порядком.
Відповідно до п. 6. Порядку №321, медичні показання для забезпечення технічними та іншими засобами реабілітації, а також для виплати компенсації визначаються для дітей з інвалідністю та інших осіб, за винятком учасників антитерористичної операції, яким не встановлено інвалідність, - ЛКК або лікарсько-консультативною комісією клініки Українського науково-дослідного інституту протезування, протезобудування та відновлення працездатності (далі - УкрНДІпротезування) з оформленням відповідного висновку.
Медичні показання для забезпечення відповідними технічними та іншими засобами реабілітації визначаються на підставі функціональних призначень і переліку діагнозів згідно з Міжнародною статистичною класифікацією хвороб та споріднених проблем охорони здоров`я, що затверджується Мінсоцполітики разом із МОЗ.
Як визначено пп.4 п. 20 Порядку №321, орган соціального захисту населення на підставі документів, зазначених у пункті 15 цього Порядку, зокрема, формує окремо на кожний виріб направлення у банку даних на забезпечення особи з інвалідністю, дитини з інвалідністю, іншої особи технічними та іншими засобами реабілітації з урахуванням медичних висновків (далі - направлення) та видає або надсилає особі з інвалідністю, дитині з інвалідністю, іншій особі або їх законному представнику оригінал направлення у паперовому вигляді за формою, затвердженою Мінсоцполітики, в одному примірнику.
Відповідно до пп. 5 п. 20 Порядку №321 орган соціального захисту населення у разі повторного забезпечення особи з інвалідністю, дитини з інвалідністю, іншої особи технічними та іншими засобами реабілітації інформує особу з інвалідністю, дитину з інвалідністю, іншу особу та їх законних представників про завершення строку, на який видано технічний та інший засіб реабілітації за два місяці до закінчення зазначеного строку та видає або надсилає особі з інвалідністю, дитині з інвалідністю, іншій особі або їх законним представникам оригінал направлення у паперовому вигляді на підставі поданої особою з інвалідністю, дитиною з інвалідністю, іншою особою або їх законним представником заяви за формою, затвердженою Мінсоцполітики.
Відповідно до абз. 2 п. 22 Порядку №321 У разі повторного забезпечення осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю, інших осіб технічними та іншими засобами реабілітації обов`язковим є отримання ними оригіналу направлення у паперовому вигляді.
Таким чином, відповідно до норм Порядку №321 для належного забезпечення засобом реабілітації, який визначений ІПР, особа з інвалідністю має отримати від органів соціального захисту населення відповідне направлення, яке є підставою для виготовлення спеціалізованими підприємствами відповідного засобу реабілітації.
Окремими положеннями Порядку №321 визначені особливості забезпечення осіб протезно-ортопедичними виробами, у тому числі ортопедичним взуттям, та допоміжними засобами для особистого догляду та захисту.
Як визначено п. 31 Порядку №321, особа з інвалідністю, дитина з інвалідністю, інша особа або їх законні представники звертаються до підприємства із заявою про забезпечення протезно-ортопедичним виробом, ортопедичним взуттям, допоміжними засобами для особистого догляду та захисту (далі - індивідуальні засоби реабілітації) за формою, затвердженою Мінсоцполітики, оригіналом направлення та документом, що посвідчує особу та підтверджує повноваження, свідоцтвом про народження (для дітей віком до 14 років).
Пунктом 32 Порядку №321 передбачено, що підприємство за зверненням особи з інвалідністю, дитини з інвалідністю, іншої особи або їх законного представника на підставі оригіналу направлення оформляє замовлення на виготовлення індивідуального засобу реабілітації не раніше ніж за два місяці до закінчення строку, на який його видано.
Пунктом 36 Порядку №321 визначено, що підприємство вносить до банку даних інформацію про забезпечення особи з інвалідністю, дитини з інвалідністю, іншої особи індивідуальним засобом реабілітації.
Відповідно до п. 37 Порядку №321, строк, на який видано індивідуальний засіб реабілітації, визначено у переліку згідно з додатком 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 5 квітня 2012 р. № 321 «Про затвердження Порядку забезпечення технічними та іншими засобами реабілітації осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю та інших окремих категорій населення і виплати грошової компенсації вартості за самостійно придбані технічні та інші засоби реабілітації, переліку таких засобів».
Додатком 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 5 квітня 2012 р. № 321 визначений Перелік технічних та інших засобів реабілітації, якими забезпечуються особи з інвалідністю, діти з інвалідністю та інші окремі категорії населення, в якому вказано строк, на який видається засіб реабілітації в залежності від його виду та вікової категорії особи, якій він видається.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 01.11.2021 року ОСОБА_1 звернулась до Управління соціальної політики Нікопольської міської ради з заявою № 335 про забезпечення ортопедичним взуттям її сина ОСОБА_2 у зв`язку з закінченням строку експлуатації виробу.
Дніпропетровським обласним відділенням Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю надіслано начальнику управління соціального захисту населення Нікопольської міської ради повідомлення від 10.12.2021р. за № 1116/05-14 про доопрацювання особової справи особи з інвалідністю ОСОБА_2 в зв`язку з відсутністю ІНН дитини згідно Порядку.
Управлінням соціальної політики Нікопольської міської ради 16.12.2021р. листом за № 8803 повідомлено ОСОБА_1 , що заяву на забезпечення її сина ОСОБА_3 ортопедичним взуттям від 01.11.2021р. разом з копіями документів, а саме: свідоцтва про народження ОСОБА_4 , висновку ЛКК, ІПР, пенсійного посвідчення, її паспорту з відміткою про відмову прийняття РНОКПП та письмову відмову про прийняття РНОКПП для сина, було передано до ФСЗІ.
Цим же листом запропоновано для вирішення питання забезпечення Богдана ортопедичним взуттям, надати до управління, передбачену чинним законодавством, копію одного з передбачених Податковим кодексом України документів з даними про реєстраційний номер облікової картки платника податків або паспорту громадянина України (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номеру облікової картки платника податків і мають відмітку в паспорті), для передачі до ФСЗІ.
ОСОБА_1 в своїх позовних вимогах вказує, що з релігійних переконань вона та її неповнолітній син відмовились від отримання РНОКПП, про що в її паспорті зроблена відповідна відмітка, а разом з заявою до відповідача було надано письмову відмову від отримання РНОКПП її сина.
Відповідно до абзацу шостого пункту 70.1 статті 70 Податкового кодексу України облік фізичних осіб - платників податків, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган, ведеться в окремому реєстрі Державного реєстру за прізвищем, ім`ям, по батькові та серією і номером паспорта без використання реєстраційного номера облікової картки.
Фізична особа - платник податків, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, зобов`язана особисто подати відповідному контролюючому органу повідомлення та документи для забезпечення її обліку за прізвищем, ім`ям, по батькові і серією та номером паспорта, а також пред`явити паспорт. Для заповнення облікової картки фізичної особи - платника податків використовуються дані документа, що посвідчує особу. Для заповнення повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків) використовуються дані паспорта (пункт 70.5 статті 70 ПК України).
Позивач у паспорті серії НОМЕР_3 має відмітку такого змісту «має право здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта».
Пунктом 2 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-XII, передбачено, що паспорт громадянина України видається кожному громадянинові України центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, після досягнення 16-річного віку.
Відтак, оскільки позивач вказала про те, що вона та її син через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття РНОКПП, а у сина, зважаючи на його вік (11 повних років ), відсутній паспорт громадянина України, що унеможливлює проставляння відповідної відмітки в паспорті, тому у заяві про отримання засобу реабілітації позивач не зобов`язана була вказувати РНОКПП дитини.
Таким чином, суд погоджується з доводами позивача щодо протиправності дій відповідача, як органу, що відповідає за вказаним позовом, в частині відмови позивачу у видачі ортопедичного взуття, яке рекомендоване Апшаю Богдану його індивідуальною програмою реабілітації дитини з інвалідністю, та такими, що порушують його законні права як дитини з інвалідністю.
Частиною 1 статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Згідно з частиною 2 статті 5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Виходячи зі змісту позовних вимог та доказів, наданих на підтвердження правової позиції відповідачем, суд доходить висновку, що належним способом відновлення порушеного права позивача на отримання ортопедичного взуття ОСОБА_2 буде визнання протиправними дій Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю щодо у відмови забезпечити засобами реабілітації дитину з інвалідністю з підстав надмірного формалізму та зобов`язати відповідача забезпечити ортопедичним взуттям ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно до п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Приписами ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно з ч. 1ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи викладене, суд вважає, що позовна заява ОСОБА_5 до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області підлягає частковому задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.
Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 243-246, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю, третя особа: Управління соціальної політики Нікопольської міської ради про зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.
Визнати протиправними дії Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю щодо відмови забезпечити засобами реабілітації дитину з інвалідністю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Зобов`язати Дніпропетровське обласне відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю забезпечити ортопедичним взуттям ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Розподіл судових витрат не здійснюється.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Рябчук