Справа № 280/1065/22
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2023-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 червня 2023 року м. Дніпросправа № 280/1065/22

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Бишевської Н.А. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпро

апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Запорізькій області

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 11 січня 2023 року

у справі № 280/1065/22

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Придніпровського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки

про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

20 січня 2022 р. фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Придніпровського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки, у якому, з урахуванням уточненої позовної заяви, просив визнати протиправною та скасувати постанову від 16.11.2021, видану Придніпровським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки про застосування адміністративно-господарського штрафу №308243 на загальну суму 17000 грн.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 11 січня 2023 року у справі № 280/1065/22 адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №308243 від 16.11.2021, винесену Придніпровським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки відносно фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про застосування адміністративно-господарського штрафу у сумі 17000 грн.

Судом зазначено, що згідно тверджень позивача, останній не був повідомлений про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, а відповідач дане твердження позивача не спростував. Таким чином вбачається, що Укртрансбезпекою не повідомлено позивача про час та місце розгляду справи до початку такого розгляду, чим порушено право позивача на участь у процесі прийняття оскаржуваної постанови, внаслідок чого позивач не мав об`єктивної можливості висловити свої заперечення щодо відсутності підстав для притягнення до відповідальності на підставі абз.15 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт». Відтак, постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу №308243 від 16.11.2021 прийнята передчасно, без повідомлення суб`єкта господарювання про час та місце розгляду справи та без урахування усіх обставин, що мають значення для її винесення, а тому є необґрунтованою та підлягає визнанню протиправною і скасуванню.

Не погодившись з рішенням суду, Державна служба України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Запорізькій області подала апеляційну скаргу, згідно якої скаржник просить скасувати рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 11 січня 2023 року у справі № 280/1065/22, як таке що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Скаржник вказує, що ним не отримана ухвала суду першої інстанції, якою відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі № 280/1065/22 і якою у відповідача витребувано всі документи та матеріали, якими він керувався під час прийняття оскаржуваної постанови, а отже відповідач був позбавлений можливості надати докази правомірності спірної постанови. Зазначає, що 11.10.2021 за результатами габаритно-вагового контролю транспортного засобу марки RENAULT номерний знак НОМЕР_1 встановлено, що маса на здвоєні осі складає 17850 кг при нормативно допустимій 16 т для цього типу транспортного засобу, у зв`язку з чим складений акт №0070627 від 11.10.2021 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів згідно квитанції зважування №220272. В свою чергу, водій ОСОБА_1 з актом №0070627 від 11.10.2021 ознайомлений, про що свідчить підпис водія, а заперечення щодо змісту акту водієм не вказано. Звертає увагу, що 04.11.2021 року на адресу позивача направлено запрошення на розгляд справи про порушення транспортного законодавства, яке зафіксоване в акті №0070627 від 11.10.2021, однак 16.11.2021 року позивач на розгляд справи не з`явився, у зв`язку з чим справу про порушення розглянуто 16.11.2021 за наявними матеріалами. Вважає, що спірна постанова є правомірною.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ст. 311 КАС України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вбачає підстави для задоволення апеляційної скарги, з таких підстав:

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, 11.10.2021 на адміністративній дорозі М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, посадовою особою Укртансбезпеки проведено перевірку транспортного засобу RENAULT MAGNUM 430 номерний знак НОМЕР_1 за кермом якого був позивач.

Перевіркою встановлено перевищення максимально допустимого осьового навантаження на здвоєну вісь на 11,56%, а саме, встановлено навантаження 17,850 т при максимально допустимому 16 т.

За результатами перевірки складені: довідка про результати здійснення габаритно-вагового контролю №0067338 від 11.10.2021, Акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №0070627 від 11.10.2021 та Розрахунок плати за проїзд великовагових або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування №0070627 від 11.10.2021.

16.11.2021 відповідачем винесено постанову №308243 про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу на загальну суму 17000 грн.

Вважаючи прийняту відповідачем постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу протиправною, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить із такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами статті 34 Закону України від 05.04.2001 № 2344-III «Про автомобільний транспорт» визначено, що автомобільний перевізник повинен зокрема виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів.

Положеннями абз. 15 ч.1 ст.60 Закону № 2344-III передбачено, що у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 відсотків, але не більше 20 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу до автомобільних перевізників застосовується штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п.22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. №1306 (далі ПДР, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 р. № 879 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг» затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі Порядок №879 в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 1 Порядку №879 визначено, що цей порядок визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі - великовагові та/або великогабаритні транспорті засоби), що використовуються на автомобільних дорогах.

Відповідно до пп.2, 4, 11 пункту 2 Порядку №879, вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології;

габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів;

точний габаритно-ваговий контроль - визначення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу на стаціонарному або пересувному пункті.

Габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції (пункт 3 Порядку №879).

Згідно з пунктами 4, 6 Порядку №879 робота пунктів габаритно-вагового контролю в частині організації та проведення робіт із зважування транспортних засобів забезпечується Укртрансбезпекою, її територіальними органами, службами автомобільних доріг в Автономній Республіці Крим, областях та м. Севастополі і підприємствами, визначеними в установленому законодавством порядку. Габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.

Відповідно до приписів пунктів 15, 16, 18, 20 Порядку №879 контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють уповноважені підрозділи Національної поліції, та територіальні органи Укртрансбезпеки, які здійснюють габаритно-ваговий контроль.

Габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль.

За результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення.

За результатами габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних.

Оформлення результатів перевірки та застосування адміністративно-господарських штрафів, передбачені приписами Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті (далі Порядок №1567, в редакції чинній станом на час виникнення спірних правовідносин), який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2006 р. № 1567 «Про затвердження Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті».

Пунктом 21 Порядку №1567 визначено, що у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Відповідно до пункту 25 Порядку №1567 справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Пунктом 26 Порядку № 1567 передбачено, що справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання.

Згідно приписів пункту 27 Порядку №1567 у разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.

За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Зі змісту матеріалів справи вбачається, що 11.10.2021 за результатами габаритно-вагового контролю транспортного засобу марки RENAULT номерний знак НОМЕР_1 відповідачем встановлено, що маса на здвоєні осі складає 17850 кг при нормативно допустимій 16 т для цього типу транспортного засобу.

З цих підстав, відповідачем складений акт №0070627 від 11.10.2021 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів згідно квитанції зважування №220272.

В подальшому, 16.11.2021 відповідачем винесено постанову №308243 про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу на загальну суму 17000 грн. у відповідності до приписів абз. 15 ч.1 ст.60 Закону № 2344-III.

Колегія суддів враховує, що під час розгляду справи №825/2328/16 (постанова від 22.05.2020) Верховним Судом сформульовано таку правову позицію: «саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом. Виходячи із міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти не як вимоги до самого акта, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття. Ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення». Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття».

Крім цього, Верховним Судом у справі №820/4810/17 від 01.03.2018 зроблено такий висновок: «відсутність особи під час розгляду справи про накладення адміністративно-господарського штрафу не позбавляє особу спростовувати вину у суді, та, у зв`язку з цим, не може бути самостійною підставою для скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу».

Колегія суддів звертає увагу, що згідно приписів п. 22.2 ПДР водій перед початком руху зобов`язаний перевірити надійність розташування і кріплення вантажу, а під час руху - контролювати це, щоб запобігти його падінню, волочінню, травмуванню супроводжуючих осіб чи створенню перешкод для руху.

Відповідно до пунктів 8.1, 8.2 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 року №363, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 20.02.1998 року за №128/2568 (далі Правила №363), типи та кількість рухомого складу, потрібного для виконання перевезень вантажів, визначаються перевізником залежно від обсягу і характеру перевезень.

Пунктами 12.1, 12.5 Глави 12 Правил № 363 передбачено, що при транспортуванні вантажів слід дотримувати вимог Правил дорожнього руху України. Для транспортування вантаж треба рівномірно розміщувати в кузові таким чином, щоб не була порушена стійкість автомобіля і не утруднювалося керування ним. Вантаж не повинен зміщуватися під час руху, випадати з кузова, волочитися і створювати небезпеку для пішоходів та інших учасників дорожнього руху.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що водій, який здійснює вантажні перевезення, зокрема сипучого (подільного) вантажу великоваговим автомобільним транспортом, зобов`язаний дотримуватись встановлених правил, з метою уникнення порушень законодавства про автомобільний транспорт.

Відтак, доводи позивача щодо перевезення сипучого (подільного) вантажу, який постійно переміщується, колегія суддів відхиляє.

Відносно доводів позивача про відсутність відповідної методики зважування.

Дійсно, на момент виникнення спірних правовідносин, відсутня затверджена Мінекономрозвитком методика виконання вимірювань поосьових навантажень на осі вантажних транспортних засобів у русі, якою мали б керуватися органи Укртрансбезпеки під час проведення габаритно-вагового контролю.

Водночас, оскільки за змістом статей 4 і 29 Закону № 3353-ХІІ, статті 33 Закону України від 08.09.2005 № 2862-IV «Про автомобільні дороги» визначення порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування віднесено до компетенції Кабінету Міністрів України, і такий механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів визначено Порядком № 879, яким керувався відповідач, апеляційний вважає, що відповідачем правомірно проведений габаритно-ваговий контроль транспортного засобу.

Наведене узгоджується з нормативним регулюванням, а саме скасування постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 671 пункту 19 Порядку № 879, в якій вказано, що під час проведення габаритно-вагового контролю Укртрансбезпека або її територіальні органи керуються методикою, затвердженою Мінекономрозвитку.

Отже, законодавець виключив норму про необхідність застосування будь-якої затвердженої методики визначення у спірних правовідносинах.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 22.12.2021 року у справі № 420/3371/21.

Відтак, доводи позивача про відсутність відповідної методики зважування є безпідставними.

Разом з тим, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що згідно тверджень позивача, останній не був повідомлений про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, а відповідач дане твердження позивача не спростував.

Колегія суддів не приймає докази, які долучені відповідачем до апеляційної скарги, оскільки останній, у відповідності до приписів ч. 4 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, не довів неможливість подання цих доказів до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Так, є безпідставними доводи скаржника про те, що він не отримував ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 17 лютого 2022 року у справі № 280/1065/22, якою відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі і якою у відповідача витребувано всі документи та матеріали, якими він керувався під час прийняття оскаржуваної постанови, адже ця ухвала надіслана в електронний кабінет відповідача 25.02.2022 року, що підтверджено наявною в матеріалах справи довідкою про доставку електронного листа.

Водночас, оскільки у спірному випадку позивачем не спростовано його вину у порушенні законодавства про автомобільний транспорт, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що сам факт неповідомлення позивача про розгляд справи не може бути самостійною підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Надаючи оцінку тому, чи вплинуло неповідомлення позивача про розгляд справи на результати розгляду такої справи, суд апеляційної інстанції приймаючи до уваги підстави заявленого позову приходить до висновку про те, у спірному випадку рішення відповідача не могло бути іншим за умови участі позивача у розгляді справи.

Відтак, колегія суддів дійшла висновку, що спірна постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу №308243 є правомірною.

Натомість, суд першої інстанції помилково дійшов висновку про наявність підстав для визнання спірної постанови протиправною.

Згідно ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, за результатами перегляду справи колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 241-245, 250, 315, 317, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Запорізькій області - задовольнити.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 11 січня 2023 року у справі № 280/1065/22 - скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки передбачені ст.ст.328,329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко