Справа № 440/3175/23
Суддя: Л.М. Петрова
Дата ухвалення: 2023-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2023 року м. ПолтаваСправа № 440/3175/23

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Петрової Л.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки), -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки), а саме просить:

- визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Полтавській області про сплату боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску № Ф-3332-51/1574-У від 12.02.2020 на суму 29293,44 грн;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Полтавській області виключити з інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 шляхом включення даних про наявність недоїмки з єдиного внеску, нарахованої відповідно до вимогу Головного управління ДПС у Полтавській області про сплату боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску № Ф-3332-51/1574-У від 12.02.2020 на суму 29293,44 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що 06.10.2008 позивач був зареєстрований в якості фізичної особи-підприємця та перебував на обліку до 24.02.2020 року за №5539 як платник податків і платник єдиного внеску в органі 1602 ГУ ДПС у Полтавській області, Кременчуцьке управління, Горішньоплавнівська ДПІ (м. Горішні Плавні). 24.02.2020 рік на підставі рішення позивача до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців державним реєстратором було внесено запис №2004005 про припинення його підприємницької діяльності. 14.11.2019 року Головним управлінням ДПС у Полтавській області було прийнято вимогу №Ф-3332- 51/7044 про сплату позивачем боргу (недоїмки), що виникла станом на 31.10.2019 року у сумі 26539,26 грн. Не погодившись із вказаною вимогою, позивач оскаржив її до Полтавського окружного адміністративного суду. 03.04.2020 рішенням Полтавського окружного адміністративного суду по справі №440/1112/20 залишено без змін згідно постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 27.07.2020 року), адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Полтавській області вул. Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область, 36014,') про визнання протиправною та скасування вимоги, задоволено повністю, зокрема визнано протиправною та скасовано вимогу Головного управління ДПС у Полтавській області про сплату боргу (недоїмки) від 14.11.2019 №Ф-3332-51/7044 про визначення суми боргу платника єдиного внеску на суму 26539,26 грн. В період із 25.10.2004 року по 23.03.2021 рік, позивач працював в ПРАТ «Полтавський гірничо- збагачувальний комбінат» у цеху: ГЦ. Гірничий цех на посаді - Машиніста бурової установки у кар`єрі. В період із 24.03.2021 року і по сьогоднішній день, працює в ТОВ «Єристівський ГЗК» в ЦВР Дільниця механічних ремонтів гірничого обладнання в кар`єрі на посаді - Механіка з ремонту устаткування у кар`єрі. В період із 25.10.2004 року і по сьогоднішній день, позивач перебував та наразі перебуває у трудових відносинах, як найманий працівник, за нього роботодавцями самостійно сплачувався та продовжує сплачуватись до Пенсійного фонду України єдиний соціальний внесок із заробітної плати. Після припинення своєї підприємницької діяльності (тобто з 24.02.2020 року), позивач повторно не був зареєстрований в якості фізичної особи-підприємця, підприємницькою діяльністю не займався, доходу від її провадження не отримував. 22.02.2023 року позивач за допомогою засобів поштового зв`язку отримав лист (трек-номер: 483), у який було вміщено постанову Старшого державного виконавця Горішньоплавнівського відділу державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції - Ковтун Наталії Андріївни від 26.01.2023 року про відкриття виконавчого провадження ВП №70859964 з примусового виконання вимоги Головного управління ДПС у Полтавській області про сплату боргу (недоїмки) №Ф-3332-51/1574-У від 12.02.2020 року про стягнення з нього, як фізичної особи-підприємця, боргу по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 29293,44 грн. 23.02.2023 позивач через свого представника ОСОБА_2 в приміщенні Горішньоплавнівського відділу державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ознайомився із усіма матеріалами виконавчого провадження ВП №70859964. За наслідками ознайомлення, було встановлено, що на адресу Горішньоплавнівського відділу державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Головним управлінням ДПС у Полтавській області було подано заяву про примусове виконання №22531/10/16-31-51-10-18 від 03.06.2020 року, щодо відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вимоги, про сплату позивачем як фізичною особою-підприємцем боргу (недоїмки) в сумі 29293,44 грн, яка згідно реєстраційного штампу була зареєстрована органом ДВС - 26.01.2023року за вх.№522. Позивач вважаючи зазначену вимогу протиправною, звернувся до суду із цим позовом.

Ухвалою суду від 29.03.2023 заяву представника позивача про поновлення строку звернення до суду з позовом задоволено, поновлено позивачу строк звернення до суду з даним позовом, прийнято позов до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі 440/3175/23, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

17.04.2023 до суду від відповідача надійшов відзив на позов в якому вказано, що відповідно до даних інформаційної системи органів ДПС ОСОБА_1 перебував на обліку з 06.10.2008 по 24.02.2020 як платник податків в ГУ ДПС у Полтавській області (Горішньоплавнівській ДПІ). Платник податків перебував на загальній системі оподаткування. Згідно зазначених норм, ФОП ОСОБА_1 є платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Крім того, фізична особа ОСОБА_1 значиться в реєстрі страхувальників з 07.10.2008. Інформацію про платників єдиного внеску, які були зареєстровані до 1 жовтня 2013 року та не зняті з обліку, отримано від Пенсійного фонду України та імпортовано до інформаційних систем ДПС України відповідно до Закону № 406-VI. Зазначено, що станом на 11.04.2023 згідно даних інформаційної системи ДПС України в інтегрованій картці платника податків ОСОБА_1 по єдиному соціальному внеску (технологічний код 71040000) рахуються заборгованість в сумі 29293,44 грн., тому оскаржувана вимога є правомірною.

21.04.2023 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив в якій указано, що починаючи із 25.10.2004 позивач перебував та наразі перебуває у трудових відносинах, як найманий працівник, за нього роботодавцями самостійно сплачувався та продовжує сплачуватись до Пенсійного фонду України єдиний соціальний внесок із заробітної плати. Вказане підтверджується наступними доказами, котрі наявні в матеріалах справи, зокрема: витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 16.02.2023 року, повідомленням про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця №13-15/63 від 24.02.2020 року, трудовою книжкою серії: НОМЕР_2 , довідкою ПРАТ «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат» за вих. №25 від 17.02.2023 року, довідкою ТОВ «Єристівський ГЗК» за вих. №271/02-23 від 17.02.2023 року, довідкою за формою №ОК-5 та довідкою за формою №ОК-7. Після припинення своєї підприємницької діяльності (тобто з 24.02.2020 року), позивач повторно не був зареєстрований в якості фізичної особи-підприємця, підприємницькою діяльністю не займався, доходу від її провадження не отримував, доказів протилежного відповідачем до відзиву не надано. Тому позивач наполягає на тому, що оскаржувана вимога є протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Розгляд даної справи, відповідно до статті 258, частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Відповідно до частини 4 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 03.04.2020 у справі №440/1112/20, яке набрало законної сили 27.07.2020, судом встановлено наступне.

Як свідчать інформаційні дані з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 зареєстрований у якості фізичної особи-підприємця 06.10.2008, у період із 06.10.2008 по 24.02.2020 перебував на обліку в Головному управлінні ДПС у Полтавській області (Кременчуцьке управління, Горішьоплавнівська ДПІ (м. Горішні Плавні), підприємницьку діяльність припинено за власним рішенням підприємця 24.02.2020.

Таким чином, в період з 06.10.2008 по 24.02.2020 згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань позивач перебував в статусі фізичної особи-підприємця.

Головним управлінням ДПС у Полтавській області сформовано та направлено ОСОБА_1 вимогу про сплату боргу (недоїмки) по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування №Ф-3332-51/7044 від 14.11.2019 на суму 26539,26 грн.

Позивач не погодився із вказаною вимогою та оскаржив її до суду.

Рішенням суду від 03.04.2020 у справі №440/1112/20 адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) задоволено; визнано протиправною та скасовано вимогу Головного управління ДПС у Полтавській області про сплату боргу (недоїмки) від 14.11.2019 № Ф-3332-51/7044 про визначення суми боргу платника єдиного внеску на суму 26539,26 грн; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 копійок).

Зазначено, що станом на 11.04.2023 згідно даних інформаційної системи ДПС України в інтегрованій картці платника податків ОСОБА_1 по єдиному соціальному внеску рахуються заборгованість в сумі 29293,44 грн.

З огляду на наявність по єдиному соціальному внеску заборгованості відповідачем винесено оскаржувану вимогу.

Позивач не погодившись із вимогою, оскаржив її до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У силу вимог пп.19-1.1.1 п.19-1.1 ст.19 Податкового кодексу України, контролюючі органи, зокрема, здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків.

Відповідно до пп.19-1.1.2 п.19-1.1 ст.19 Податкового кодексу України, контролюючі органи контролюють своєчасність подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 №2464-VI (далі - Закон №2464-VI).

Відповідно до п.2 ч.1 ст.1 Закону №2464-VI, єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Пунктом 6 частини 1 статті 1 Закону №2464-VI встановлено, що недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що формує податкову і митну політику (в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів, єдиного внеску) та забезпечує її реалізацію (центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), та його територіальні органи (п.3-1. ч.1. ст.1 Закону №2464-VI).

Згідно з ч.ч.1-4 ст.25 Закону №2464-VI рішення, прийняті органами доходів і зборів та органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов`язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами. Положення цієї статті поширюються лише на тих платників, які відповідно до цього Закону зобов`язані нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

У разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею. Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів. Орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

З 10.06.2016 набув чинності Порядок ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджету, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 №422 (далі - Порядок №422), згідно з яким оперативний облік податків і зборів, митних та інших платежів до бюджету, єдиного внеску здійснюється органами ДФС в інформаційній системі органів ДФС.

Зазначений Порядок №442 був чинним до 05.04.2021, а тому підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Згідно з п.п.3-5 Порядку №422, відповідальними за достовірність відображення в інформаційній системі органів ДФС первинних показників є працівники структурних підрозділів органів ДФС за напрямами роботи. Контроль достовірності первинних показників за податками і зборами, митними та іншими платежами до бюджетів та єдиним внеском здійснюється керівниками структурних підрозділів органів ДФС за напрямами роботи. Загальний контроль за достовірністю відображення в ІКП облікових показників забезпечується підрозділом, який здійснює облік платежів та інших надходжень.

Пунктом 1 глави 1, пунктами 1, 2 глави 4, підпунктом 4 пункту 2 глави 4 розділу V Порядку №422 зобов`язано працівників органів ДФС при проведенні процедури судового оскарження прийнятих вимог та/або рішень щодо єдиного внеску забезпечувати внесення даних до інформаційних систем, які забезпечують відображення результатів судового оскарження, у день отримання чи складання відповідних документів або отримання інформації з подальшим збереженням даних та встановленням зв`язків записів зазначених інформаційних систем із записами підсистеми, що відображає результати контрольно-перевірочної роботи.

Відображенню в інформаційній системі органів ДФС підлягає, зокрема, рішення суду, прийняте по суті. Із внесенням рішення суду в інформаційній системі органів ДФС одночасно змінюється статус рішення щодо єдиного внеску, в ІКП відображається інформація щодо оскарження донарахованих сум та прийнятого рішення (п.п.1, 2 гл.4 розд.V Порядку №422).

Відповідно до пп.4 п.2 гл.4 розд.V Порядку №422, статус повідомлень-рішень/рішень/вимог та/або рішень щодо єдиного внеску змінюється відповідно до суті рішення (постанови) ("Скасовується в судовому порядку"/"Вручено, судовий розгляд"/"Анульовано").

У підсистемі, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи, статус повідомлень-рішень/рішень/вимог та рішень щодо єдиного внеску змінюється на "Скасовується в судовому порядку"/"Вручено, судовий розгляд"/"Анульовано" при частковому скасуванні.

У разі якщо за результатами судового оскарження донарахована/зменшена сума з урахуванням її складових (платіж, санкція, пеня) у повному обсязі скасовується (статус повідомлень-рішень/рішень/вимог та/або рішень щодо єдиного внеску в підсистемі, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи, змінюється на "Скасовується в судовому порядку"), то в ІКП відображення облікових показників (операцій) щодо донарахування /зменшення суми не проводиться.

Таким чином, рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 03.04.2020 у справі №440/1112/20, яке набрало законної сили, було достатньою підставою для внесення до інформаційної системи відповідача інформації про скасування вимог від 14.11.2019 № Ф-3332-51/7044, та, відповідно, зміни статусу таких вимог на "Скасовується в судовому порядку".

Натомість, відповідач дій, передбачених Порядком №422, не вчинив, а сформував для позивача оспорювану вимогу № Ф-3332-51/1574-У від 12.02.2020.

З досліджених судом розрахунку боргу з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування згідно з вимогою № Ф-3332-51/1574-У від 12.02.2020 та витягу з інтегрованої картки платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування вбачається, що складовими суми боргу, що підлягає сплаті позивачем згідно із оспорюваною вимогою, є суми боргу, які були визначені вже скасованими судом вимогами від 14.11.2019 № Ф-3332-51/7044.

Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до ст.14 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VIII встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 N3477-IV, суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід`ємною частиною "права на суд", а ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення.

Зокрема, у пункті 40 рішення Європейського суду з прав людини від 19.03.1997 у справі "Горнсбі проти Греції" ("Hornsby v. Greece", заява №18357/91), суд наголошує, що, відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду (див. рішення у справі "Філіс проти Греції" (Philis v. Greece) (N1) від 27 серпня 1991 року, серія А, N209, с.20, п.59). Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію (995_690) (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom) від 21 лютого 1975 року, серія А, N18, с.16 - 18, п. 34 - 36). Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

Таким чином, відповідач, фактично не виконуючи рішення суду про скасування вимоги про сплату боргу від 14.11.2019 № Ф-3332-51/7044, створив перепони у завершенні судового розгляду та в реалізації позивачем гарантованого йому Конвенцією "права на суд".

Крім того, суд зазначає, що із записів у трудовій книжці ОСОБА_1 судом встановлено, що з 25.10.2004 позивач працює і отримує заробітну плату у ПрАТ "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат".

Також у період з 24.03.2021 позивач працює в ТОВ «Єристівський ГЗК».

Таким чином, позивач з 25.10.2004 по дату подання позову позивач перебував та перебуває в трудових відносинах як найманий працівник, тому за нього роботодавцем сплачуються страхові внески.

Суд зазначає, що особа, яка зареєстрована як фізична особа-підприємець, проте господарську діяльність не веде та доходи не отримує, зобов`язана сплачувати єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не нижче розміру мінімального страхового внеску незалежно від фактичного отримання доходу лише за умови, що така особа не є найманим працівником. В іншому випадку (якщо особа є найманим працівником), така особа є застрахованою і платником єдиного внеску за неї є її роботодавець, а мета збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування досягається за рахунок його сплати роботодавцем.

Інше тлумачення норм Закону № 2464-VI щодо необхідності сплати єдиного внеску особами, які перебувають на обліку в органах ДФС і зареєстровані як фізичні особи-підприємці (однак господарську діяльність не здійснюють і доходи не отримують), та які одночасно перебувають у трудових відносинах, спричиняє подвійну його сплату (безпосередньо особою та роботодавцем), що суперечить меті запровадженого державою консолідованого страхового внеску.

Вказаний правовий висновок сформовано у постанові Верховного Суду від 04.12.2019 року у справі № №440/2149/19.

Отже, суд дійшов висновку, що дії відповідача щодо формування для позивача вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-3332-51/1574-У від 12.02.2020 не відповідають критеріям правомірності, обґрунтованості, безсторонності, добросовісності та розумності, визначеним у ч.2 ст.2 КАС України, а власне оспорювана вимога є протиправною та підлягає до скасування.

З 21.04.2021 правила ведення в податкових органах оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування визначено Порядком ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженим наказом Міністерства фінансів України 12.01.2021 №5, зареєстровано в Міністерстві юстиції 15.03.2021 за №321/35943 (далі - Порядок №5).

За приписами Порядку №5, з метою обліку нарахованих і сплачених, повернутих та відшкодованих сум платежів територіальними органами ДПС відкриваються інтегровані картки платника за кожним платником та кожним видом платежу, які мають сплачуватися такими платниками на рахунки, відкриті в розрізі адміністративно-територіальних одиниць.

У підрозділі 4 розділу V Порядку №15 визначено механізм перенесення до інтегрованої картки платника результатів адміністративного та/або судового оскарження рішень податкових органів та методи контролю достовірності відповідних показників, положеннями якого передбачено, що інформація, внесена та збережена працівниками підрозділів адміністративного/судового оскарження до інформаційної системи податкових органів, яка забезпечує відображення результатів судового оскарження, та інформаційної системи податкових органів, яка забезпечує відображення результатів адміністративного оскарження, щоденно автоматично відображається в реєстрі "Апеляційне та судове оскарження" підсистеми, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи.

Аналізуючи наведені правові норми, суд дійшов висновку, що оскаржуючи індивідуальний акт, яким контролюючим органом здійснено нарахування податків і зборів, в тому числі і єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, платник податків і зборів має матеріально-правовий інтерес в тому, щоб дані інтегрованих карток правильно відображали фактичний стан розрахунків з бюджетом, реальну структуру його податкових вигод та зобов`язань.

Така позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 13.02.2018 у справі №816/2042/16 (№К/9901/3492/17), які є обов`язковими для врахування судами в силу вимог ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи викладене, ефективним та належним способом захисту порушеного права позивача буде як визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДПС у Полтавській області про сплату боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску № Ф-3332-51/1574-У від 12.02.2020 на суму 29293,44 грн та зобов`язання Головне управління ДПС у Полтавській області виключити з інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 даних про наявність недоїмки з єдиного внеску, нарахованої відповідно до вимогу Головного управління ДПС у Полтавській області про сплату боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску № Ф-3332-51/1574-У від 12.02.2020 на суму 29293,44 грн.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд зазначає, що відповідачем не доведено правомірності оспорюваної вимоги, а позивачем повністю доведено обґрунтованість позовних вимог.

Відтак, адміністративний позов підлягає задоволенню.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи задоволення позову, на користь позивача підлягають відшкодуванню судові витрати, сплачені позивачем за подання цього позову.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область, 36014, код ЄДРПОУ ВП 44057192) про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Полтавській області про сплату боргу (недоїмки) № Ф-3332-51/1574-У від 12.02.2020 про визначення суми боргу платника єдиного внеску на суму 29293,44 грн.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Полтавській області виключити з інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 відомості щодо недоїмки із сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування Головного управління ДПС у Полтавській області про сплату боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску № Ф-3332-51/1574-У від 12.02.2020 на суму 29293,44 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 1073,60 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Л.М. Петрова