Справа № 420/12224/23
Суддя: Токмілова Л.М.
Дата ухвалення: 2023-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2023 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Токмілова Л.М., розглянувши в порядку ст. 287 КАС України в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), в якій позивач просить: визнати протиправною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження №71335505 від 16.05.2023 року Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач не перевірив повноти виконання боржником (297 комендатурою охорони та обслуговування) рішення суду у справі №420/4457/22 та передчасно і необґрунтовано прийняв оскаржувану постанову про закінчення виконавчого провадження, тому вона є протиправною та підлягає скасуванню.

Ухвалою від 13.06.2023 року відкрито провадження в адміністративній справі та визначено, що розгляд справи буде проводитись з урахуванням особливостей 287 КАС України. Судове засідання призначено на 21.06.2023 року о 15 годині 00 хвилин.

Суд зазначає, що відповідачем до суду не подано відзиву на адміністративний позов.

Відповідно до ч.6 ст.162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У судове засідання призначене на 21.06.2023 року учасники справи не з`явились, про дату, час та місце проведення останнього повідомлялися належним чином.

За приписами ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Згідно ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про можливість розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.

Рішенням рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.06.2022 року у справі №420/4457/22, зокрема, зобов`язано 297 комендатуру охорони та обслуговування нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 26.12.2016 року по 28.02.2018 року включно, із застосуванням місяця, в якому відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців - січень 2008 року.

15.03.2023 року ОСОБА_1 з метою виконання рішення суду від 30.06.2022 року у справі №420/4457/22 звернулась з заявою про стягнення коштів до Першого Приморського ВДВС у м. Одесі ПМУМЮ (м. Одеса).

21.03.2023 року відкрито виконавче провадження №71335505, код доступу 3ЕА0Г1ДА64В6.

22.03.2023 року до Першого Приморського ВДВС у м. Одесі ПМУМЮ (м. Одеса) від боржника 297 комендатури охорони та обслуговування, надійшла заява про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з виконанням рішення суду у справі № 420/4457/22. На підтвердження вказаного надано розрахунково-платіжну відомість №29 від 14.02.2023 року на суму 25927,88 грн. та платіжне доручення №2257 від 14.02.2023 про перерахунок на рахунок позивача 25927,88 грн.

Враховуючи зазначене повідомлення, 16.05.2023 року старшим державним виконавцем Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Жорновим Павлом Вікторовичем прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з виконанням рішення суду у справі № 420/4457/22.

Вважаючи вказану постанову про закінчення виконавчого провадження протиправною, позивач звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що даний позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від02.06.2016№1404-VIII (далі Закон №1404-VIII), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змісту оскаржуваної постанови про закінчення виконавчого провадження №71335505 від 16.05.2023 року вбачається, що виконавче провадження закінчене у порядку пункту 9 частини першої статті 39 Закону №1404-VIII.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 39 Закону №1404-VIII, виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Тобто, державним виконавцем при прийнятті постанови про закінчення виконавчого провадження №71335505 від 16.05.2023 року констатовано факт фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Такі висновки державного виконавця базуються на інформації заяви боржника з додатками, умови виконавчого документа виконано в повному обсязі 14.02.2023 року, про що також зазначено в оскаржуваній постанові від 16.05.2023 року.

Суд звертає увагу, що на підтвердження виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.06.2022 року по справі №420/4457/22 відповідачем до Першого Приморського ВДВС у м. Одесі ПМУМЮ (м. Одеса) надано копію платіжного доручення №2257 від 14.02.2023 року, згідно якого позивачу на його картковий рахунок виплачено індексацію грошового забезпечення у сумі 25927,88 грн. На підтвердження вказаного розрахунку відповідачем надано довідку довільної форми №350/174/29/2/62 від 22.03.2023 року, в якій зазначено, що індексація виплачена позивачу за період з 26.12.2016 року по 28.02.2018 року із застосуванням базового місяця січень 2008 року у сумі 25927,88 грн.

Крім того, додано розрахунково-платіжну відомість №29 від 14.02.2023 року, в якій зазначено, про нараховану індексацію у сумі 26322,72 грн. та виплачену на картковий рахунок 25927,88 грн.. При цьому, суд зауважує, що в графі «нараховано» зазначено «індексація БМ 01.2014 року».

За правилами частини першої статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом (частина друга статті 370 КАС України).

Відповідно до частини другої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII від 02.06.2016, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Суд звертає увагу на те, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30.06.2022 року у справі №420/4457/22, зокрема, зобов`язано 297 комендатуру охорони та обслуговування нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 26.12.2016 року по 28.02.2018 року включно, із застосуванням місяця, в якому відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців - січень 2008 року.

Таке формулювання резолютивної частини судового рішення є чітким та вичерпним, тобто виконання судового рішення полягає у нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення з урахуванням січня 2008 року, як базового місяця, за увесь визначений судом період - з 26.12.2016 року по 28.02.2018 року.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону №1404-VIII, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (пункт 1 частини другої статті 18 Закону №1404-VIII).

Відповідно до частини третьої статті 18 Закону №1404-VIII, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право:

проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону;

з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну;

звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення;

залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання;

накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом;

вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження;

здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

За правилами частини першої статті 63 Закону №1404-VIII, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеногочастиною шостоюстатті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Суд констатує, що у порушення даних норм Закону №1404-VIII державний виконавець не вчинив належних дій та не вжив заходів для належного з`ясування обставин щодо повного виконання боржником судового рішення; натомість обмежився лише інформацією з розрахунково-платіжної відомості №29 від 14.02.2023 року на суму 25927,88 грн. та платіжного доручення №2257 від 14.02.2023 про перерахунок на рахунок позивача 25927,88 грн.

Між тим, суд звертає увагу, що у постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10.05.2023 року по справі №420/4457/22 року вказано наступне: " Як вбачається з матеріалів справи, на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.06.2022 року відповідачем відповідно до платіжного доручення №2257 від 14.02.2023 року виплачено на користь позивача індексацію грошового забезпечення у сумі 25927,88 грн..

На підтвердження вказаного розрахунку відповідачем надано довідку довільної форми №350/174/29/2/62 від 22.03.2023 року, в якій зазначено, що індексація виплачена позивачу за період з 26.12.2016 року по 28.02.2018 року із застосуванням базового місяця січень 2008 року у сумі 25927,88 грн..

Крім того, додано розрахунково-платіжну відомість №29 від 14.02.2023 року, в якій зазначено, про нараховану індексацію у сумі 26322,72 грн. та виплачену на картковий рахунок 25927,88 грн.. При цьому, варто зауважити , що в графі «нараховано» зазначено «індексація БМ 01.2014 року».

Судова колегія відхиляє доводи апелянта щодо того, що вказане зазначення у розрахунково-платіжній відомості «індексація БМ 01.2014» є опискою, допущеною під час складання розрахунково-платіжної відомості, з огляду на те, що доказів на спростування цього апелянтом не надано, а саме представником апелянта не надано ані до суду першої інстанції, ані до суду апеляційної інстанції доказів того, що розрахунок індексації позивача за період з 26.12.2016 року по 28.02.2018 року здійснювався саме з урахуванням базового місяця січень 2008 року, а не січня 2014 року як зазначено у розрахунково-платіжній відомості.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що надані представником 297 комендатури охорони та обслуговування документи не підтверджують виконання в добровільному порядку та в повному обсязі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.06.2022 року по справі №420/4457/22, яке набрало законної сили та виконавчого листа від 02.02.2023 року по справі №420/4457/22".

З матеріалів справи вбачається, що фінансовою службою 297 комендатури охорони та обслуговування у розрахунково-платіжній відомості про виплату позивачу індексації грошового забезпечення колонку із сумою індексації названо Індексація БМ 01.2014. Оскільки базовий місяць є головним елементом який впливає на суму індексації грошового забезпечення, можна дійти висновку, що Індексація БМ 01.2014 означає індексація базовий місяць січень 2014 року.

Так при використанні калькулятора індексації грошового забезпечення, який розміщений на офіційному сайті https://ips.ligazakon.net/calculator/zp при застосуванні базового місяця січень 2014 року за період з 26.12.2016 року по 28.02.2018 року сума нарахованої індексації складає 26322,70 грн. При цьому утриманню із нарахованої суми підлягає військовий збір 1,5%.

Отже, сума до перерахунку на картковий рахунок позивача складає: 26322,70 (26322,70 * 1,5%) = 25927,88 грн.

Таким чином можна заробити висновок, що 297 комендатурою охорони та обслуговування застосовано за період з 26.12.2016 року по 28.02.2018 року у якості базового місяця січень 2014 року замість січня 2008 року, як визначено рішенням суду.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження винесена передчасно й за відсутності доказів, які б підтверджували факт реального виконання судового рішення чи вжиття вичерпних заходів з його виконання.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку щодо обґрунтованості адміністративного позову ОСОБА_1 , наявності законодавчо передбачених підстав для задоволення позовних вимог та визнання протиправною та скасування постанови Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ВП №71335505 від 16.05.2023 року про закінчення виконавчого провадження.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно положень ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

З урахуванням висновку суду про задоволення позову, наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судового збору у розмірі 858,88 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 12, 139, 242-246, 255, 262, 263, 295, 297 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (Польський узвіз, 6, м.Одеса, Одеська область, 65026, ) про визнання протиправною та скасування постанови,- задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження №71335505 від 16.05.2023 року Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (Польський узвіз, 6, м.Одеса, Одеська область, 65026, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) грн. 88 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст.255 КАС України.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана відповідно до положень ч.6 ст.287 КАС України.

Суддя Токмілова Л.М.