Справа № 135/1254/22
Суддя: Корнієнко О. М.
Дата ухвалення: 2023-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 135/1254/22
Провадження № 2-а/135/3/23
РІШЕННЯ

іменем України

21.06.2023 Ладижинський міський суд Вінницької області

в складі: судді Корнієнка О.М.,

з участю секретаря судових засідань Кузьміних О.В.,

представника позивача Тонконога В.В.,

розглянувши адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Тонконог В.В. звернувся в суд з позовом до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, у якому просить скасувати постанову серії ДПО18 №793756 від 17.11.2022 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

У позові зазначено, що 17.11.2022 інспектором управління патрульної поліції Вінницької області ГУНП у Вінницькій області Руденком С.О. було винесено постанову серії ДПО №793756 про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі щодо ОСОБА_1 ..

Відповідно до вказаної постанови 17.11.2022 о 09 год. 35 хв. на а/д М-30, 347 км водій ОСОБА_1 керуючи т/з «Renault Laguna», н.з. НОМЕР_1 не виконав вимогу дорожньої розмітки 1.1 «суцільна лінія», а саме: перетнув її, чим порушив п.п.8.5.1 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.122 КУпАП та накладено штраф в сумі 340 грн..

Вважають постанову, такою що підлягає скасуванню, оскільки винесена з порушенням норм законодавства України та є такою, що порушує законні права та інтереси позивача. Так як інспектор не здійснив розгляд адміністративної справи, не досліджував та не оцінював докази, не надавав їх позивачу для огляду та ознайомлення. Позивач вимагав забезпечити йому участь адвоката у наданні правової допомоги, проте відповідач не здійснив виконання відповідної вимоги і не вжив жодних дій щодо надання можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги. Обов`язок доказування правомірності накладення адміністративного стягнення на позивача покладається в даній категорії справ на відповідача суб`єкта владних повноважень. Відповідачем, незважаючи на намір оспорити адміністративне стягнення, не було розглянуто адміністративну справу з дослідженням та оцінкою доказів та забезпечення водія у наданні правової допомоги адвокатом, тому в діях відповідача вбачається порушення норм ст.258 КУпАП та перешкоджання забезпечення реалізації права встановленого ст.268 КУпАП. На вимогу позивача надати докази або інші данні, які доводять здійснення порушення з його боку відповідачем було відмовлено. Таким чином, інспектор виніс постанову ґрунтуючись на своїх переконаннях без надання позивачу доказів його вини та ігноруючи його клопотання про бажання з ними ознайомитись.

Вважає, що до ОСОБА_1 було безпідставно застосоване стягнення у виді штрафу за дії в яких відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, яка передбачає відповідальність за перетин суцільної лінії дорожньої розмітки. Просив скасувати дану постанову, якою ОСОБА_1 було притягнено до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги викладені в позовній заяві підтримав, просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду відзив на позовну заяву, згідно якого зазначив, що вимоги позивача є безпідставними і такими, що не підлягають задоволенню.

Під час патрулювання 17.11.2022 року на А/Д М-30 347 км. поліцейським роти № 1 БУПП у Вінницькій області ДПП Бовкуном В.В. було зупинено автомобіль Renault Laguna д.н.з НОМЕР_2 , водiй якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом та не виконав вимоги дорожньої розмітки, чим порушив п. 8.5.1 ПДР України.

Встановивши всі обставини правопорушення, керуючись ст. ст. 33 та 284 КУпАП інспектором було прийнято рішення притягти водія до адміністративної відповідальності та в подальшому винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сферi забезпечення безпеки дорожнього руху cepiї ДНО 18 № 793756 за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Вiдеозаписи із нагрудних вiдеореєстраторів, якi були закріплені 17.11.2022 за працівниками управління патрульної поліції у Вінницькій області ДПП вiдсутні, оскільки згiдно Наказу МВС № 1026 від 18.12.2018 Про затвердження Iнструкції із застосування органами та пiдрозділами поліції технiчних приладів i технiчних засобiв, що мають функції фото- i кінозйомки, вiдеозапису, засобів фото- i кінозйомки, відеозаписи Розділу VIII. Загальний порядок зберiгання та видачі вiдеозаписiв «Строк зберiгання вiдеозаписiв становить: з портативних та вiдеореєстраторів, установлених у службових транспортних засобах, БпЛА -30 діб», та у зв`язку із наявною технічною можливістю строк збереження вiдеозаписiв із нагрудних вiдео реєстраторів є обмеженим.

За змістом пунктів 1 та 2 розділу III Iнструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адмiнiстративнi правопорушення у сферi забезпечення безпеки дорожнього руку, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженій наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року N 1395, зареєстрованій в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за N 1408/27853, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення, постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачена зокрема, ч.1 ст. 122 КУпАП виноситься на мicцi вчинення адмiнiстративного правопорушення.

Таким чином інспектор поліції мав всі законні підстави винести постанову, а також розглянути справу про адміністративне правопорушення на мicцi його вчинення. Оскільки у визначених законодавством випадках допускається скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, яке передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення i накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Крім того, реалізацiя права позивача щодо можливостi скористатися правовою допомогою забезпечується під час оскарження безпосередньо рішення суб`єкта владних повноважень у суді.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 17.11.2023 інспектором взводу №2 роти №3 БУПП у Вінницькій області Рудченком С.О. винесено постанову серії ДПО18 №793756 згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адмінстягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Як зазначено у постанові, 17.11.2023 о 09 год. 35 хв на а/д М-30, 347 км водій ОСОБА_1 керуючи т/з «Renault Laguna», н.з. НОМЕР_1 не виконав вимогу дорожньої розмітки 1.1 «суцільна лінія», а саме: перетнув її, чим порушив п.п.8.5.1 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, за що застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн..

Позивач у позові вказує, що заперечував щодо винесення постанови та вчинення правопорушення, що ставиться йому в провину, вказує, що хотів скористатись допомогою адвоката. Інспектор не здійснив розгляд адміністративної справи, не досліджував та не оцінював докази, не надавав їх для огляду та ознайомлення. Доказів правопорушення немає.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли суд враховує таке.

Згідно із статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності до закону. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно п.п.8.5.1 ПДР України горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 34.1 цих Правил.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 40 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото - і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото - і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Положення цього Закону надають право поліції використовувати інформацію відеозапису в якості речового доказу наявності або відсутності факту правопорушення.

Не встановлено обставин, які підтверджують вчинення позивачем адміністративного правопорушення, зокрема об`єктивної сторони його складу, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 122 КУпАП.

Доказів, вказаних у ст. 251 КУпАП, які надані суду по даній адміністративній справі та які б вказували на вчинення ОСОБА_1 правопорушення, вказаного у оскаржуваній постанові, в матеріалах справи немає.

Статтею 283 КУпАП передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Слід зазначити, що сама постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення позивачем правопорушення, оскільки така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення, містить лише опис обставин, які визнані поліцейським підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, без зазначення певних доказів на їх підтвердження.

Подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26.04.2018 року по справі № 338/1/17 та від 29.04.2020 року по справі № 161/5372/17.

Аналіз наведених вище положень чинного законодавства дає підстави для висновку, що вина водія у порушенні Правил дорожнього руху повинна доводитись суб`єктом владних повноважень певними доказами, серед яких показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, пояснення свідків тощо.

Водночас, візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксоване у встановленому законом порядку.

Верховним Судом зазначено, що у справах за позовом фізичної особи щодо оскарження постанов про притягнення до адміністративної відповідальності на суб`єкта владних повноважень в силу приписів статті 77 КАС України покладається обов`язок доказування правомірності своїх дій у разі, якщо останній заперечує проти позову. Докази, надані відповідачем по справі, мають бути належним чином досліджені судами першої та апеляційної інстанцій із наданням їм відповідної правової оцінки на предмет їх належності і допустимості, повноти та достатності для визнання правомірності дій та рішень суб`єкта владних повноважень.

Судом встановлено, що на підтвердження факту правопорушення, який викладено у оскаржуваній постанові, відповідачем не було надано належних доказів. Не спростовано доводи позивача, про те, що він не вчиняв адміністративного правопорушення.

В силу положень ч.1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ч.1 ст.75 КАС України достовірним є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а ч.1, 2 ст.76 КАС України передбачає, що достатнім є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування та суд вирішує питання про достатність доказів відповідно до свого внутрішнього переконання.

Отже, належні, допустимі, достовірні та достатні докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, у матеріалах справи відсутні.

У зв`язку з ненаданням суб`єктом владних повноважень доказів об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, здобутих та задокументованих у встановленому законом порядку, у суду відсутня можливість встановити та перевірити наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, в діях позивача ОСОБА_1 ..

Таким чином, об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, зазначеного в постанові серії ДПО18 №793756 від 17.11.2022, не підтверджено належними та допустимими доказами, що є підставою для визнання протиправною постанови про адміністративне правопорушення, ухваленої відносно позивача, та її скасування.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містить інформації про те на який технічний прилад була здійснена відеофіксація адміністративного правопорушення.

Таким чином, в порушення частини 3 статті 283 КУпАП у постанові по справі про адміністративне правопорушення не зазначено відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис правопорушення.

Відтак, пояснення відповідача про те, що відеозапис з камери поліцейського знищено відповідно до вимог відомчих нормативних актів, не спростовує доводи позивача про те, що по справі відсутні докази вчинення правопорушення.

Крім того, згідно із ч.ч. 3, 5, статті 258 КУпАП протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, та правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення. Постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, позивачем не доведено, що він на місці зупинки транспортного засобу та після пред`явлення обвинувачення у вчиненні правопорушення заперечував проти вчинення ним правопорушення, оспорював допущене порушення, просив забезпечити йому адвоката для надання йому правової допомоги.

Відтак, інспектор патрульної поліції, за відсутності заперечень позивача, мав право та повноваження на складання постанови про адміністративне правопорушення, в разі його вчинення, однак, лише за наявності відповідних доказів вчинення правопорушення.

Однак, оскільки суду не надано доказів, що підтверджували б факт вчинення правопорушення, тому суд зазначає, що при розгляді даної справи не знайшов свого підтвердження факт вчинення правопорушення позивачем.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП є недоведеним. Тому суд вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 9, 22 КУпАП, ст. 6, 77, 79, 241 246, 268, 269, 271,286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 №793756 від 17.11.2022, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340 грн, та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя