Справа № 480/843/23
Суддя: І.Г. Шевченко
Дата ухвалення: 2023-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 червня 2023 р. Справа № 480/843/23
Сумський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Шевченко І.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі - відповідач-1, ГУ ПФУ в Івано-Франківській області), в якій просив:
2) зобов`язати ГУ ПФУ в Івано-Франківської області призначити ОСОБА_1 пенсію державного службовця з часу звернення з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», виходячи із розрахунку 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади з урахуванням усіх складових заробітної плати, з яких було сплачено збір на обов`язкове державне пенсійне страхування.
Ухвалою суду від 06.02.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. У відповідача-1 витребувано додаткові докази.
Відзив на позовну заяву подано ГУ ПФУ в Івано-Франківській області, в якому представник просив відмовити у задоволенні позову, оскільки право на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» у позивача відсутнє, так як станом на 01.05.2016 позивач не обіймав посаду державного службовця та станом на 01.05.2016 у нього відсутній необхідний стаж державної служби.
Ухвалою суду від 01.03.2023 до участі у розгляді справи залучено як другого відповідача Головне управління Пенсійного фонду в Сумській області (далі - відповдіач-2, ГУ ПФУ в Сумській області) та встановлено йому строк для подання відзиву на позовну заяву, а також витребувано у нього додаткові докази у справі, які на виконання вимог ухвали суду ГУ ПФУ в Сумській області було надано (а.с.57-76). При цьому, відзиву на позовну заяву від ГУ ПФУ в Сумській області не надходило.
Частиною другою статті 175 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Відтак, вбачається можливим розглянути справу за наявними матеріалами у справі.
Справа розглядається у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження на підставі пункту 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України. У справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив (ч.3 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України).
Дослідивши наявні матеріали справи, заяви по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є пенсіонером за віком, пенсія призначена відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (а.с.4). 02.12.2022 згідно запису №48 позивача звільнено з посади головного державного інспектора відділу митного оформлення "Краснопілля" митного поста "Велика Писарівка" Сумської митниці (а.с.18-19, 69 зворот-70).
Після досягнення 62-річного віку, ОСОБА_1 звернувся 28.12.2022 до ГУ ПФУ в Сумській області із заявою про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» №889 від 10.12.2015 (а.с.59).
До заяви, серед іншого, було додано довідку Сумської митниці від 16.12.2022 №7.24-22-02/75 про складові заробітної плати ОСОБА_1 для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) станом на грудень 2022р., довідку Сумської митниці від 16.12.2022 №7.24-22-02/76 про складові заробітної плати ОСОБА_1 для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) за період серпень 2017р.-липень 2022р., а також довідку Харківської митниці від 20.12.2022 №7.1422.02/43 про складові заробітної плати ОСОБА_1 для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) за період грудень 2019р. - червень 2021р., в яких зазначено, що вони видані позивачу для призначення йому пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993 року (а.с.23-26, 29-30, 72-76).
Позивач не погоджуючись з таким рішенням відповідача-1, звернувся до суду за захистом своїх прав.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що згідно із частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини першої статті 5 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом та Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування".
Відповідно до частини 3 статті 45 Закону № 1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
При цьому, частинами першою, другою та четвертою статті 24 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Так, судом встановлено згідно записів трудової книжки позивача (а.с.6-19, 60-70) та довідки Сумської митниці (а.с.34-37), що ОСОБА_1 у період з 14.11.1996 по 06.12.2019 та з 06.07.2021 по 02.12.2022 проходив службу в Сумській митниці Державного митного комітету (у подальшому - Сумська митниця Державної митної служби України згідно наказу голови Державної митної служби України від 29.11.1996 №477-к, Сумська митниця Міндоходів згідно Постанови КМУ від 20.03.2013 №229 та Сумська митниця ДФС згідно Постанови КМУ від 06.08.2014 №311), а у період з 07.12.2019 по 05.07.2021 - у Слобожанській митниці.
ГУ ПФУ в Івано-Франківській області, відмовляючи рішенням у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України від 10.12.2015 № 889-VIII "Про державну службу", вказує на те, що позивач працював з 14.11.1996 по 02.12.2022 у Сумській митниці та Слобожанській митниці, однак оскільки згідно Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VІІІ його дія поширюється на державних службовців органів прокуратури і не поширюється на працівників митної служби, то вважає, що станом на 01.05.2016 позивач не займав посаду державного службовця, а також не набув необхідного стажу державної служби. При цьому, період роботи в прокуратурі Сумської області з 01.07.1988 по 15.02.1993, що складає 4 роки 7 місяців 15 днів, ГУ ПФУ в Івано-Франківській області зарахувало до його стажу державної служби. Вказане також підтверджується Формою РС-право (а.с.59 зворот).
Втім, суд не погоджується з відмовою ГУ ПФУ в Івано-Франківській області у переведенні позивача на пенсію за віком згідно Закону України "Про державну службу" та у не зарахуванні періодів служби позивача з 14.11.1996 по 02.12.2022 у Сумській митниці та Слобожанській митниці до стажу державної служби та вказує наступне.
01.05.2016 набув чинності Закон України від 10.12.2015 № 889-VIII "Про державну службу" (далі - Закон № 889-VIII), підпунктом 1 пункту 2 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" якого визнано таким, що втратив чинність, Закон України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-XII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.
Так, пунктом 10 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Пунктом 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII передбачено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Тобто, розділом XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VIII передбачено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 стажу державної служби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Водночас, для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, стаття 37 Закону № 3723-ХІІ передбачає додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.
Так, частиною першою статті 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-XII "Про державну службу" (далі - Закон № 3723-XII) передбачено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Аналіз положень частини першої статті 37 Закону № 3723-XII дає підстави вважати, що необхідною умовою для наявності у державних службовців, які на день набрання чинності Законом 889-VIII займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, та осіб, які на день набрання чинності Законом 889-VIII мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, права на пенсію відповідно до згаданої статті є досягнення такими особами певного віку та наявність страхового стажу, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону № 1058-IV.
Абзацом першим частини першої статті 26 Закону № 1058-IV визначено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
У свою чергу, мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, пенсії або аналогічної виплати, встановленої в інших державах, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі встановлюється з урахуванням зазначених сум (абзац перший частини першої статті 28 Закону № 1058-IV).
Тобто, до 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом № 889-VIII) право на пенсію державного службовця мали особи, які:
а) досягли певного віку та мають передбачений законодавством страховий стаж;
б) мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Після 01.05.2016 відповідно до статті 90 Закону № 889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
При цьому законодавець визначив певні умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ.
Аналізуючи зазначені норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону № 3723-ХІІ і пунктами 10, 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.
Отже, після 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом № 889-VIII) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України № 889-VIII, та мають передбачені частиною першою статті 37 Закону № 3723-ХІІ вік і страховий стаж.
Аналогічна правова позиція щодо застосування вищезазначених норм матеріального права висловлена у постановах Верховного Суду від 03.07.2018 у справі № 569/350/17, від 03.07.2018 у справі № 586/965/16-а та від 10.07.2018 року у справі № 591/6970/16-а, від 18 березня 2021 року у справі № 500/5183/17.
З матеріалів справи вбачається, що єдиною підставою для відмови у призначенні пенсії позивачу є недостатність стажу державної служби, а саме: незарахування служби позивача в митних органах до державної служби.
Пунктом 8 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII регламентовано, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.
Отже, стаж державної служби за періоди роботи до 01.05.2016 обчислюється відповідно до законодавства, що діяло раніше, та на тих умовах і в порядку, що були ними передбачені.
У свою чергу стаж державної служби до набрання чинності Законом № 889-VIII обчислювався відповідно до Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 року № 283 (далі - Порядок № 283), та додатку до нього (діяли до 01.05.2016 року).
Пунктом 5 постанови Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 № 283 "Про порядок обчислення стажу державної служби", якою затверджений Порядок обчислення стажу державної служби, регламентовано, що обчислений відповідно до цього Порядку стаж державної служби застосовується для встановлення державним службовцям надбавки за вислугу років, надання додаткових оплачуваних відпусток та призначення пенсії.
Пунктом 1 Порядку № 283 регламентовано, що цим Порядком визначаються посади і органи, час роботи в яких зараховуються до стажу державної служби.
Згідно з пунктом 2 Порядку № 283 до стажу державної служби зараховується робота (служба) серед іншого на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, м и т н о г о контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів; на посадах суддів, слідчих, прокурорів, інших службових осіб, яким присвоєно персональні звання.
Також варто відмітити, що спеціальним законом, що визначає статус посадових осіб митних органів в Україні, є Митний кодекс України від 13 березня 2012 року № 4495-VІ, зі змінами (далі - Митний кодекс).
Відповідно до частини 1 статті 569 Митного кодексу України (у редакції Закону №405-VII від 04.07.2013, чинній на час періодів роботи позивача в митних органах до 01.05.2016) працівники органів доходів і зборів, на яких покладено виконання завдань, зазначених у статті 544 цього Кодексу, здійснення організаційного, юридичного, кадрового, фінансового, матеріально-технічного забезпечення діяльності цих органів, є посадовими особами. Посадові особи органів доходів і зборів є державними службовцями.
Частиною 1 статті 588 Митного кодексу України (у редакції Закону № 405-VII від 04.07.2013, чинній на час періодів роботи позивача в митних органах) пенсійне забезпечення посадових осіб органів доходів і зборів здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу". При цьому період роботи (служби) зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) в органах доходів і зборів зараховується до стажу державної служби та до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.
Крім того, частиною сімнадцятою статті 37 Закону № 3723-ХІІ визначено, що період роботи посадових осіб в органах державної податкової та митної служб на посадах, на яких відповідно до закону присвоювалися спеціальні та/або персональні звання, зараховується до стажу державної служби, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
При цьому, суд зауважує, що Постановою Кабінету Міністрів України №306 від 20.04.2016 року "Питання присвоєння рангів державних службовців та співвідношення між рангами державних службовців і рангами посадових осіб місцевого самоврядування, військовими званнями, дипломатичними рангами та іншими спеціальними званнями" (далі - Постанова № 306) затверджено Порядок присвоєння рангів державних службовців, співвідношення рангів державних службовців і військовими званнями, дипломатичними рангами та іншими спеціальними званнями згідно з додатками 1-10.
Вищенаведені норми підтверджують, що посадові особи контролюючих органів, в даному випадку митного органу, віднесені до державних службовців за певними особливостями, тобто з присвоєнням спеціальних звань, які відповідають певним категоріям та рангам державних службовців.
Відтак спеціальні звання посадових осіб контролюючих органів - прирівнюються до рангів державного службовця, визначених Постановою №306.
Згідно даних трудової книжки позивача, 24.06.1997 позивачу присвоєно спеціальне звання "інспектор митної служби 2 рангу", 09.07.1999 - "інспектор митної служби 1 рангу", 30.07.2001 - "Радник митної служби 3 рангу", 30.04.2004 - "інспектор митної служби 4 рангу", 01.07.2005 - "інспектор митної служби 3 рангу", 27.10.2006 - "Радник митної служби 3 рангу", 15.01.2014 - "Радник податкової та митної справи 3 рангу", крім того, 01.06.2013 позивачу присвоєно 14 ранг державного службовця в межах 7 категорії посад державних службовців, а 07.12.2019 йому було присвоєно 6 ранг державного службовця (запис №41), 01.08.2020 присвоєно спеціальне звання Радник митної служби 3 рангу (запис №42), а 06.07.2021 - підтверджено спеціальне звання "Радник митної служби ІІІ рангу" (запис №47), у якому він перебував у період, який не враховано відповідачем-1 до стажу державної служби позивача.
Додатком 13 Постанови №306 передбачено, що спеціальне звання "радник митної служби ІІІ рангу" прирівнюється до 6 рангу державного службовця, "інспектор митної служби 3 та 4 рангу" прирівнюється до 9 рангу державного службовця, інспектор митної служби 2 рангу" прирівнюється до 8 рангу державного службовця, "інспектор митної служби 1 рангу", прирівнюється до 7 рангу державного службовця.
Крім того, п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України у зв`язку з проведенням адміністративної реформи 14 січня 2020 року № 440-IX, яким внесено зміни до Митного кодексу України було установлено, що спеціальні звання митної служби, встановлені Митним кодексом України, присвоюються посадовим особам митних органів, яким раніше було присвоєно спеціальні звання податкової та митної служби, за таким співвідношенням незалежно від займаних посад, зокрема: радник податкової та митної справи III рангу - радник митної служби III рангу.
Цим же п.2 Прикінцевих та перехідних положень цього ж Закону передбачено, що період роботи (служби) зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоювалися спеціальні та/або персональні звання) у митних органах та органах доходів і зборів зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.
Отже, законодавством, яке діяло в період роботи (служби) позивача, та яке діє на теперішній час, визначено, що посадові особи державної митної служби, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби в митних органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».
Враховуючи вищевикладене суд доходить висновку, що відповідач-1, розглядаючи заяву позивачу про перехід на пенсію за віком згідно статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ протиправно не зараховано до спеціального стажу державної служби ОСОБА_1 його роботу в митних органах.
Крім того, пунктом 3 Порядку 283 передбачено, що до стажу державної служби включається також час військової служби у Збройних Силах та інших військових формуваннях».
Таким чином позивач має право на врахування до стажу державної служби проходження служби у Збройних Силах та інших військових формуваннях України та колишнього СРСР в період з 30.10.1978 по 22.12.1980 (а.с.59зворот,7,21-22).
Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 27 грудня 2019 року у справі №500/2565/18.
Отже, стаж державної служби позивача, з урахуванням періоду проходження військової служби, періоду роботи позивача в органах прокуратури, який відповідачем враховано у спірному рішенні, та періоду роботи ОСОБА_1 в митних органах станом вже на 01.05.2016 складає більше 20 років, що є достатнім для призначення позивачу пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ.
Таким чином, суд зазначає, що на момент звернення позивача до відповідача із заявою про переведення на пенсію за віком державного службовця, позивачем було дотримано всіх необхідних вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону № 3723-ХІІI і пунктами 10, 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889-VІІІ для призначення пенсії у відповідності до вимог статті 37 Закону № 3723-ХІІ, а саме: він досяг необхідного віку, його страховий стаж складає більше 44 років: що визнається відповідачем-1 в оскаржуваному рішенні (а.с. 23), та його стаж державної служби, з урахуванням періоду його роботи в митних органах складає більше 20 років.
Що стосується позовних вимог про зобов`язання ГУ ПФУ в Івано-Франківської області призначити ОСОБА_1 пенсію державного службовця з часу звернення з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», судом враховано наступне.
Відповідно до ч.2 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з абз.1 пункту 4.1 розділу ІV "Приймання, оформлення і розгляд документів" Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 заяви про переведення з одного виду пенсії на інший приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.
Днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами (у разі подання заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія - дата реєстрації заяви зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів) (пункт 1.8 Порядку № 22-1).
З огляду на те, що під час розгляду справи судом встановлено, що відповідачем-1 протиправно не було зараховано позивачу до стажу державної служби, який дає право позивачу на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ, період його роботи з 14.11.1996 по 02.12.2022 у Сумській митниці та Слобожанській митниці на посадах, на яких були присвоєні спеціальні звання, та про що додатково видані Сумською митницею та Харківською митницею відповідні довідки, суд, на підставі ч.2 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, з метою ефективного захисту прав позивача вважає необхідним вийти за межі позовних вимог та зобов`язати ГУ ПФУ в Івано-Франківської області повторно розглянути заяву позивача від 28.12.2022 про переведення з пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком відповідно до Закону України Про державну службу та за результатами її розгляду прийняти рішення з урахуванням довідок, виданих Сумською митницею від 16.12.2022 №7.24-22-02/75, від 16.12.2022 №7.24-22-02/76 та Харківською митницею від 20.12.2022 №7.1422.02/43 про переведення з 28.12.2022 (дата звернення позивача з відповідною заявою) позивача на пенсію за віком відповідно до Закону України Про державну службу, зарахувавши до стажу державної служби ОСОБА_1 період його роботи з 14.11.1996 по 06.12.2019 та з 06.07.2021 по 02.12.2022 у Сумській митниці та період його роботи з 07.12.2019 по 05.07.2021 у Слобожанській митниці на посадах, на яких були присвоєні спеціальні звання.
При виході суду за межі позовних вимог судом враховано, що Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував у своїх рішеннях на тому, що правосуддя не повинно бути ілюзорним і має забезпечувати реальний захист прав особи і гарантії того, що справу буде вирішено остаточно рішенням в судовому провадженні (рішення від 09 грудня 2010 року у справі Буланов та Купчик проти України, від 13.02.2011 року у справі Чуйкіна проти України).
Конституційний Суд України у рішенні від 30.01.2003 №3-рп/2003 також наголосив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (п.9 абз.10).
Верховним Судом України у постанові від 16.09.2015 у справі №826/4418/14 була сформована правова позиція, що рішення суду, у випадку задоволення позову, має бути таким, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечувало його виконання та унеможливлювало необхідність наступних звернень до суду.
Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникало б необхідності повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
При цьому суд вважає необхідним відмітити, що захист прав позивача саме в такий спосіб не є втручанням у дискреційні повноваження відповідача, оскільки суд не втручається в дискреційні повноваження відповідача, не привласнює їх і не підміняє ГУ ПФУ в Івано-Франківській області, а лише зобов`язує відповідача вчинити певні дії, що повністю відповідає вимогам діючого законодавства.
Разом з тим, щодо позовних вимог про зобов`язання ГУ ПФУ в Івано-Франківській області позивачу пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», виходячи саме з розрахунку 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади, суд зазначає наступне.
Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.
Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.
Водночас, суд зауважує, що права позивача в частині розрахунку пенсії при переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" на виконання рішення у цій справі не порушені, оскільки переведення на пенсію на виконання цього рішення суду ще не проведено, а тому такі вимоги заявлені передчасно та задоволенню не підлягають.
Керуючись ст.ст. 90, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 255, 295, 297, п.15.5 Розділу VІІ Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 28.12.2022 про переведення з пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком відповідно до Закону України Про державну службу та за результатами її розгляду прийняти рішення з урахуванням довідок, виданих Сумською митницею від 16.12.2022 №7.24-22-02/75, від 16.12.2022 №7.24-22-02/76 та Харківською митницею від 20.12.2022 №7.1422.02/43, - про переведення позивача з 28.12.2022 на пенсію за віком відповідно до Закону України Про державну службу, зарахувавши до стажу державної служби ОСОБА_1 період його роботи з 14.11.1996 по 06.12.2019 та з 06.07.2021 по 02.12.2022 у Сумській митниці та період його роботи з 07.12.2019 по 05.07.2021 у Слобожанській митниці на посадах, на яких були присвоєні спеціальні звання.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 23.06.2023.

Суддя І.Г. Шевченко