Справа № 600/4197/23-а
Суддя: Анісімов Олег Валерійович
Дата ухвалення: 2023-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про забезпечення адміністративного позову

23 червня 2023 р. м. Чернівці Справа № 600/4197/23-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Анісімова О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Жабокріцької Я.В.,

представника позивача - Онофрея Ш.К.,

представника відповідача - Бойчука Б.А.,

розглянувши клопотання представника ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Вижницького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Чернівецької області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

І. РУХ ТА ІСТОРІЯ ЗАЯВИ

1.1. 21.06.2023 року представником ОСОБА_1 подано до суду позов ОСОБА_1 до Вижницького районного територіального центру комплектування і соціальної підтримки про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, в якому викладено клопотання про забезпечення позову шляхом:

- заборони Вижницькому районному територіальному центру комплектування та соціальної підтримки вчиняти дії відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо призову на військову службу по мобілізації, до моменту набрання законної сили рішенням по вказаній справі.

1.2. Заява подана до Чернівецького окружного адміністративного суду до відкриття провадження у справі, відповідно до положень статей 25,150,152,153 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

1.3. Ухвалою від 22.06.2023 року призначено клопотання представника ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі №600/4197/23-а до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 10:00 год. 23.06.2023 р.

ІІ. АРГУМЕНТИ ЗАЯВНИКА

2.1. Так, згідно змісту позову, та в судовому засіданні представник ОСОБА_1 зазначив, що 13.06.2023 року ОСОБА_1 була вручена повістка №5 представниками ІНФОРМАЦІЯ_2 згідно якої його було зобов`язано з`явитися 13.06.2023 року до Вижницького РТЦК та СП. В ході отримання повістки, представники центру комплектування відвезли ОСОБА_1 проходити військово-лікарську комісію, за результатами якої ОСОБА_1 визнаний придатним до військової служби на підставі ст.83 Б графи II розкладу хвороб ЗУ «Про військово-лікарську експертизу» та взято на військовий облік. Позивач за віком входить до категорії осіб призовного віку та не являється військовозобов`язаним, згоду на проходження військової служби у Збройних силах України не давав. Проте, цього ж числа представниками ІНФОРМАЦІЯ_2 вручена ОСОБА_1 повістка на відправку, згідно якої його було зараховано в команду НОМЕР_1 і зобов`язано прибути 16.06.2023 року на 10:00 год. до Вижницького РТЦК та СП.

2.2. Позивач вважає що його права порушені, а тому забезпечення позову в даному разі є обґрунтованим у зв`язку із очевидністю ознак протиправності дій Вижницького РТЦК та СП, як суб`єкта владних повноважень.

2.3. Представник відповідача суду пояснив, що на сьогодні немає жодних облікових даних щодо особи позивача, оскільки останній не перебуває на обліку в ТЦК та СП, а тому визначити його статус, а саме "призовник" чи "військовозобов`язаний", є не можливим. При цьому суду пояснив, що 16.06.2023 року позивач не був мобілізований, тому що не з`явився до Вижницького РТЦК та СП.

ІІІ. ПОЗИЦІЯ СУДУ

3.1. Інститут забезпечення позову за своєю сутністю та з урахуванням європейського досвіду є інститутом попереднього судового захисту порушеного права.

На цій стадії процесу суд не констатує факт порушення права, однак забезпечує можливість виконання рішення суду, яке може бути прийнято на користь позивача.

3.2. Конституційний Суд України в рішенні від 30.01.2003 року, №3-рн/2003 У справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини третьої статті 120, частини шостої статті 234, частини третьої статті 236 Кримінально-процесуального кодексу України (справа про розгляд судом окремих постанов слідчого і прокурора) зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13) (пункт 9 мотивувальної частини рішення).

3.3. Європейський суд з прав людини у своєму рішення від 23.01.2014 року, №19336/04 Справа East/West Alliance Limited проти України вказав на те, що межі обов`язків за статтею 13 різняться залежно від характеру скарги заявника відповідно до Конвенції. Незважаючи на це, засоби юридичного захисту, які вимагаються за статтею 13 Конвенції, повинні бути ефективними як у теорії, так і на практиці; використанню засобів захисту не повинні невиправдано та необґрунтовано перешкоджати дії чи бездіяльність органів влади держави-відповідача (див., серед інших джерел, вищезазначене рішення у справі "Аксой проти Туреччини", п. 95, та рішення у справі "Кудла проти Польщі" [ВП], заява N 30210/96, п. 157, ECHR 2000-XI) (пункт 227).

3.4. Окрім цього, в рішенні від 18.02.2010, № 54131/08 Справа Байсаков та інші проти України Європейський суд зазначив, " ... що процедура такого судового контролю становить, у принципі, ефективний засіб юридичного захисту у значенні статті 13 Конвенції стосовно скарг, пов`язаних з рішеннями про вислання та екстрадицію, але за умови існування можливості ефективної перевірки судами законності - з матеріально-правового та процесуального погляду - дискреційних дій органу виконавчої влади і можливості скасування ними такого рішення в разі необхідності (див. ухвалу у справі "Сливенко проти Латвії" [ВП], N 48321/99, п. 99, ЄСПЛ 2002-II). Однак, якщо заявник намагається запобігти своєму висланню з Договірної держави, такий засіб юридичного захисту буде ефективним лише в разі, якщо він автоматично зупиняє дію оскаржуваного рішення (див. рішення у справі "Жебремедин [Габерамадієн] проти Франції", N 25389/05, п. 66, ЄСПЛ 2007-V) (пункт 75).

3.5. Отже, підсумовуючи наведене, слід прийти до висновку, що існування інституту забезпечення позову, обумовлено потребою в ефективному юридичному захисті прав та інтересів людини. Ефективне використання інституту забезпечення позову унеможливить порушення права людини, яке на думку останньої є порушеним.

Відповідно до частини 2 статті 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

3.6. Окрім цього, згідно із частиною 1 статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

3.7. Частина 2 статті 151 КАС України передбачає, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

3.8. Із системного аналізу вимог наведених норм слідує, що заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим позовним вимогам, безпосередньо пов`язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення. При цьому, заявник обов`язково повинен обґрунтувати свою заяву і з цією метою подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язує застосування певного заходу забезпечення позову. Доказами у даному випадку вважатимуться будь-які відомості, що вказують на ймовірне порушення чиїхось прав (свобод, інтересів) під час провадження у справі.

3.9. У цій справі заявник стверджує, що позивач за віком входить до категорії осіб призовного віку та не являється військовозобов`язаним, згоду на проходження військової служби у Збройних силах України не давав. Проте, представниками ІНФОРМАЦІЯ_2 вручена ОСОБА_1 повістка на відправку, згідно якої його було зараховано в команду НОМЕР_1 і зобов`язано прибути 16.06.2023 року на 10:00 год. до Вижницького РТЦК та СП.

3.10. На цій стадії процесу суд не вправі надавати оцінку щодо правомірності дій Вижницького РТЦК та СП в Чернівецькій області щодо зарахування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до категорії військового обліку - військовозобов`язаних та щодо прийняття наказу про зарахування ОСОБА_1 в команду на відправку до НОМЕР_1 , а також щодо видачі начальником Вижницького РТЦК та СП в Чернівецькій області полковником ОСОБА_2 у якості військовозобов`язаного ОСОБА_1 повістку на відправку на 10 год.00 хв. 16 червня 2023 року із зарахуванням до команди НОМЕР_1 .

3.11. Однак, в даному разі суд стверджує, що без вжиття заходів забезпечення позову мобілізаційні заходи щодо ОСОБА_1 будуть завершені, а тому будь-яке рішення у цій справі не поновить порушені права, про які наголошено його представником.

3.12. За таких обставин, проаналізувавши викладене вище, суд вважає, що реалізація рішення Вижницького РТЦК та СП в Чернівецькій про зарахування ОСОБА_1 в команду на відправку до НОМЕР_1 , а повістки на відправку на 10 год.00 хв. 16 червня 2023 року із зарахуванням до команди НОМЕР_1 не можлива до надання судом оцінки на предмет правомірності їх видачі, оскільки в іншому разі при задоволенні цього позову, поновити порушенні права та інтереси позивача буде істотно ускладнено.

3.13. У наведених правовідносинах важливо знайти баланс між приватним інтересом ОСОБА_1 та публічним інтересом щодо забезпечення мобілізації в Україні. Однак, віднайти такий баланс можливо лише після розгляду цієї справи та прийнятті по ній рішення.

3.14. Судовий захист порушеного права має бути реальним, а не ілюзорним.

3.15. При прийнятті цього рішення суд виходь із балансу інтересів сторін у справі та критерію необхідності в демократичному суспільстві.

3.16. Представник ОСОБА_1 просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони Вижницькому районному територіальному центру комплектування та соціальної підтримки вчиняти дії відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо призову на військову службу по мобілізації, до моменту набрання законної сили рішенням по вказаній справі.

3.17. На думку суду, обрання такого способу забезпечення позову є логічним, а не вжиття таких заходів призведе до істотного ускладнення в поновленні порушених прав та інтересів ОСОБА_1 , у разі задоволення позову.

3.18. Також, суд зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову у запропонований заявником спосіб, не суперечить меті застосування правового інституту забезпечення позову та забезпечить ефективність судового захисту, у разі задоволення цього позову. Водночас такий захід забезпечення позову відповідає положенням КАС України та не відноситься до переліку заборон щодо забезпечення позову, передбачених цим Кодексом.

3.19. Таким чином, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, з урахуванням співмірності таких заходів, а також виходячи із принципів справедливості та гуманізму, суд приходить до висновку, що заявлене клопотання про забезпечення позову підлягає задоволенню.

З огляду на викладене, керуючись статтями 150,151,154,243,248,256 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

1. Клопотання представника ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Вижницького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Чернівецької області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, задовольнити.

2. Заборонити Вижницькому районному територіальному центру комплектування та соціальної підтримки Чернівецької області вчиняти дії щодо призову ОСОБА_1 на військову служу по мобілізації, до моменту набрання законної сили рішенням по цій справі.

3. Примірник ухвали про забезпечення позову негайно надіслати заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати.

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвалу в повному обсязі складено 23 червня 2023 р.

Суддя О.В. Анісімов