Справа № 580/6168/22
Суддя: Ключкович Василь Юрійович
Дата ухвалення: 2023-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №580/6168/22 Суддя (судді) першої інстанції: Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ключковича В.Ю.,

суддів Беспалов О.О,

Грибан І.О.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 14 березня 2023 року, прийнятого в порядку загального позовного провадження за правилами письмового провадження, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, в якому просив суд:

визнати протиправними дії та рішення відповідача щодо відмови позивачу в зарахуванні періоду роботи до страхового стажу;

зобов`язати відповідача внести зміни до відомостей Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування щодо позивача шляхом внесення відомостей щодо страхового стажу за період з 01.04.2004 по 31.12.2009 у ФОП ОСОБА_2 та перерахування останнім до органів Пенсійного фонду України єдиного соціального внеску із заробітної плати ОСОБА_1 за цей період.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 14.03.2023 адміністративний позов задоволено частково:

визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області в зарахуванні до страхового стажу ОСОБА_1 періодів її роботи у фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 з 01 квітня 2004 року по 31 грудня 2009 року;

зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, буд. 23, ) внести зміни до відомостей Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування щодо ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) шляхом внесення відомостей щодо страхового стажу за період з 01 квітня 2004 року по 31 грудня 2009 року у фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ).

Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, в якій просить скасувати рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 14.03.2023 та відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

Відповідач наголошує, що звертаючись до суду, позивач просила зобов`язати відповідача внести зміни до відомостей Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування щодо ОСОБА_1 шляхом внесення відомостей щодо страхового стажу за період з 01.04.2004 по 31.12.2009 у ФОП ОСОБА_2 та перерахування останнім до органів Пенсійного фонду України єдиного соціального внеску із заробітної плати ОСОБА_1 за цей період. Тобто, фактично позивач просила перенести документально підтверджені дані про сплату страхових внесків із електронної облікової картки сформованої на помилковий РНОКПП НОМЕР_3 на електронну облікову картку сформовану на РНОКПП НОМЕР_1 . Обидві картки зареєстровані на позивача - ОСОБА_1 .

Питання про зарахування до її страхового стажу періодів роботи за які не було сплачено страхові внески (квітень 2004 року, лютий 2006 року, січень, лютий та липень 2007 року, січень та лютий 2008 року, січень та лютий 2009 року) позивачем не порушувалось. Позивач не зверталася до пенсійного органу із заявою про зарахування до її страхового стажу періодів роботи за які її роботодавцем не було сплачено страхові внески, а ГУ ПФУ в Черкаській області не відмовляло їй у даній заяві. У позовній заяві відсутня вимога позивача про зарахування вказаних періодів до страхового стажу. Докази, що позивач у вказані періоди виконувала передбачені трудовим договором обов`язки і отримувала заробітну плату, відсутні (довідки про заробітну плату, картки обліку Т-2, книги нарахування заробітної плати тощо). Оскільки, відсутність сплати страхових внесків відслідковується в закономірній послідовності січень-лютий кожного року, відповідач припускає, що позивач у вказані періоди перебувала у відпустці без збереження заробітної плати через зниження торгівельного обігу у роботодавця.

Однак суд першої інстанції, не дивлячись на відсутність спору між сторонами щодо зарахування до страхового стажу позивача періодів роботи, за які не було сплачено страхові внески, безпідставно (оскільки, відсутні будь - які документальні докази) вийшов за межі позовних вимог, та зобов`язав ГУ ПФУ в Черкаській області зарахувати періоди квітень 2004 року, лютий 2006 року, січень, лютий та липень 2007 року, січень та лютий 2008 року, січень та лютий 2009 року.

На думку відповідача, суд першої інстанції виніс рішення з двох різних предметів спору:

Внесення змін до відомостей Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування документально підтверджених даних про сплату страхових внесків із електронної облікової картки сформованої на помилковий РНОКПП НОМЕР_3 на електронну облікову картку сформовану на РНОКПП НОМЕР_1 , які зареєстровані на позивача - ОСОБА_1 - передбачено Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Положенням про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, зарахування до страхового стажу позивача періодів роботи, за які не було сплачено страхові внески: квітень 2004 року, лютий 2006 року, січень, лютий та липень 2007 року, січень та лютий 2008 року, січень та лютий 2009 року - не передбачено жодним нормативним актом.

Відповідач вказує, що пенсійні органи не мають права самостійно вносити до Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування інформаційні дані про наявність страхового стажу особи без документального підтвердження сплати страхових внесків.

Втім, відповідач не заперечує, що, відповідно до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, ГУ ПФУ в Черкаській області може внести зміни до Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування шляхом перенесення документально підтверджених даних про сплату страхових внесків із електронної облікової картки сформованої на помилковий РНОКПП НОМЕР_3 на електронну облікову картку сформовану на РНОКПП НОМЕР_1 , які зареєстровані на позивача - ОСОБА_1 . Вказані дії можливо здійснити відповідно до рішення суду, в резолютивній частині якого буде чітко зазначено вказане зобов`язання.

Водночас, внесення змін в персональну електронну облікову картку особи про наявний страховий стаж без сплати страхових внесків, жодним нормативним актом не передбачено.

07.06.2023 до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить таку залишити без задоволення, а спірне рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Позивач вважає, що доводи відповідача спростовуються матеріалами справи, змістом позовної заяви, де ОСОБА_1 стверджувала, що в період з 01.04.2004 по 31.10.2010 була працевлаштована у ФОП ОСОБА_2 , на підтвердження надано копію трудової книжки та трудового договору, відсутність інформації про вказаний період роботи, а саме з 01.04.2004 по 31.12.2009 в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування зумовлено помилкою роботодавця, який невірно зазначав РНОКПП позивача, а тому відповідно позивач не може нести відповідальність за вказані дії.

Крім того, позивач просила внести відомості про страховий стаж за період роботи у ФОП ОСОБА_2 з 01.04.2004 по 31.12.2009, а тому доводи відповідача про відсутність спору між сторонами щодо зарахування до страхового стажу позивача періодів роботи, за які не було сплачено страхові внески, є неправдивими та спростовуються матеріалами справи.

Позивач вважає, що суд першої інстанції не виходив за межі позовних вимог, як стверджує відповідач, оскільки позивач просила зобов`язати ГУ ПФУ в Черкаській області внести зміни до відомостей Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування щодо ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) шляхом внесення відомостей щодо страхового стажу за період з 01.04.2004 по 31.12.2009 у ФОП ОСОБА_2 (код за ЄДРПОУ НОМЕР_2 ).

Щодо сплати внесків за квітень 2004 року, за лютий 2005 року, за січень, лютий та липень 2007 року, за січень та лютий 2008 року, за січень та лютий 2009 року, наявні підстави для зарахування вказаного періоду до його страхового стажу. Оскільки, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника. В той час, як матеріалами справи підтверджено, що позивач у період з 01.04.2004 по 31.12.2009 дійсно працювала продавцем у ФОП ОСОБА_2 , що підтверджується записами у трудовій книжці та трудовим договором, копії яких знаходиться у матеріалах адміністративної справи.

Відтак, позивач не може нести відповідальність у вигляді позбавлення права на включення періодів роботи за квітень 2004 року, за лютий 2005 року, за січень, лютий та липень 2007 року, за січень та лютий 2008 року, за січень та лютий 2009 року в ФОП ОСОБА_2 до страхового стажу за порушення, вчинене вказаним страхувальником (роботодавцем), оскільки згідно із Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник.

Керуючись частинами 1 та 2 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до відомостей трудової книжки НОМЕР_4 від 01.04.2004 ОСОБА_1 01.04.2004 прийнята на роботу продавцем у ФОП ОСОБА_2 (трудовий договір № 11109 від 01.04.2004) та 31.10.2010 звільнена за згодою сторін згідно з п. 1 ст. 36 Кодексу законів про працю України (трудовий договір № 11109 знято з реєстрації 03.11.2010).

Згідно з трудовим договором між працівником та фізичною особою від 01.04.2004, зареєстрований 06.04.2004 за № 11109, в період з 01.04.2004 по 31.10.2010 ОСОБА_1 перебувала у трудових відносинах з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 . Відповідно до п. 12 зазначеного трудового договору працівник за цим договором підлягає загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, сплата страхових внесків провадиться у розмірах і порядку, визначених законодавством.

Так, довідкою Пенсійного фонду України з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування форми ОК-5 від 27.05.2021 підтверджується нарахування та сплата відносно позивача єдиного внеску, зокрема, за період з січня по жовтень 2010 року страхувальником - ОСОБА_2 (код НОМЕР_2 ). В той же час з даної довідки вбачається відсутність у реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_1 у спірний період з 2004 по 2009 роки.

В подальшому було виявлено, що виникла помилка під час зарахування сплачених страхових внесків через неправильно вказаний РНОКПП позивача, а саме замість вірного РНОКПП " НОМЕР_1 " зазначено - " НОМЕР_3 ".

Відповідно до листа ГУ ДПС у Черкаській області № 7718/6/23-00-24-03-09 від 21.07.2022 ФОП ОСОБА_2 перебував на обліку в ДПІ у м. Черкасах з 20.12.1995 по 18.09.2014.

Позивач звернулася до відповідача із заявою від 05.08.2022 про зарахування до страхового стажу періоду роботи з 01.04.2004 по 31.10.2010 у ФОП ОСОБА_2 .

Листом № 5044-4890/Б-07/8-2300/22 від 07.09.2022 відповідач повідомив позивача про відсутність правових підстав для зарахування стажу позивача, у зв`язку з тим, що за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 18.09.2014 внесено запис про припинення підприємницької діяльності ОСОБА_2 , з яким позивач перебувала в трудових відносинах протягом 2004-2010 років. Оскільки ОСОБА_2 позбавлений статусу підприємця, здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) за зазначені в запиті періоди 2004 - 2010 років законом не передбачено.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не повинен відповідати за неналежне виконання страхувальником свого обов`язку щодо подання індивідуальних відомостей про застраховану особу до контролюючих органів та звітності щодо сплати внесків за застраховану особу. Така обставина не може бути підставою для не зарахування спірного періоду до страхового стажу особи.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За визначеннями, що містяться у ст. 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон № 1058-IV)

ззастрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування;

страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески;

страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

За визначенням, що міститься у ч. 1 ст. 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

За приписами ч. 2 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Пункт 1 ст. 11 Закону № 1058-IV встановлює, що загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають громадяни України, іноземці (якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України) та особи без громадянства, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, у тому числі які є резидентами Дія Сіті, у філіях, представництвах, відділеннях та інших відокремлених підрозділах цих підприємств та організацій, у громадських об`єднаннях, у фізичних осіб - підприємців, осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, та в інших фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або працюють на інших умовах, передбачених законодавством, або виконують роботи (надають послуги) на зазначених підприємствах, в установах, організаціях чи у фізичних осіб за гіг-контрактами, іншими договорами цивільно-правового характеру.

Відповідно до п. 1 ст. 14 Закону №1058-IV страхувальниками відповідно до цього Закону є: підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об`єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - підприємці та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - підприємців, які обрали особливий спосіб оподаткування (єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, - для осіб, зазначених у пунктах 1, 4-1, 10, 14 статті 11 цього Закону.

На виконання частин 5 та 6 ст. 20 Закону №1058-IV страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків.

Страхувальники - фізичні особи, які не мають банківських рахунків, сплачують страхові внески шляхом готівкових розрахунків через банківські установи.

Страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Базовим звітним періодом для страхувальників, зазначених у пунктах 1, 2, 4 статті 14 цього Закону є календарний місяць.

На виконання ч. 1 ст. 21 Закону №1058-IV для формування інформаційної бази системи персоніфікованого обліку використовуються відомості, що надходять від роботодавців.

Так, 05.08.2022 позивач звернулась до відповідача із заявою про зарахування до страхового стажу періоду роботи у ФОП ОСОБА_2 .

Втім, відповідачем не було зараховано до страхового стажу період роботи з 01.04.2004 по 31.12.2009 у ФОП ОСОБА_2 , у зв`язку із наявними розбіжностями в індивідуальних відомостях про застраховану особу. Як не заперечується сторонами у справі, такі розбіжності в РНОКПП позивача були допущені при складанні та поданні відповідної звітності до контролюючих органів страхувальником-роботодавцем, а саме із зазначенням неправильного РНОКПП ОСОБА_1 - НОМЕР_3 , замість - НОМЕР_1 .

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що у спірному випадку, позивач не повинен відповідати за неналежне виконання страхувальником свого обов`язку щодо подання індивідуальних відомостей про застраховану особу до контролюючих органів та звітності щодо сплати внесків за застраховану особу. Така обставина не може бути підставою для не зарахування спірного періоду до страхового стажу особи.

Аналогічний правовий підхід застосовано Верховним Судом у постановах від 27.03.2018 у справі № 208/6680/16-а, від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а, від 20.03.2019 у справі № 688/947/17, від 30.09.2019 у справі № 414/736/17, від 30.07.2019 у справі № 373/2265/16-а та від 23.03.2020 у справі № 535/1031/16-а.

За приписами пунктів 3, 4 розділу IV "Дані облікової картки Реєстру застрахованих осіб, зміни та уточнення до них" Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18.06.2014 № 10-1 (далі - Положення № 10-1) відомості до Реєстру застрахованих осіб, зміни, уточнення до них вносяться в електронній формі в автоматичному режимі на підставі: звітності, що подається страхувальниками до Пенсійного фонду України, відомостей центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

У разі припинення страхувальника зміни та уточнення до відомостей Реєстру застрахованих осіб вносяться на підставі відомостей, поданих правонаступником.

У разі припинення, або зняття з обліку у фіскальних органах страхувальника без визначення правонаступника зміни та уточнення до відомостей Реєстру застрахованих осіб вносяться відповідно до рішення суду, що набрало законної сили.

Внесення змін до відомостей про застраховану особу в Реєстрі застрахованих осіб відповідно до рішення суду, що набрало законної сили, здійснюється територіальними органами Пенсійного фонду України на підставі наказу керівника відповідного органу у десятиденний строк після надходження (надання особою) рішення суду.

Учасниками справи не заперечується, що за змістом відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань юридичну особу ФОП ОСОБА_2 припинено, що унеможливлює подання страхувальником змін до індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_1 до органу Пенсійного фонду.

За приписами п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 № 2464-VI (далі - Закон № 2464-VI) Пенсійний фонд України - орган, уповноважений відповідно до цього Закону вести реєстр застрахованих осіб Державного реєстру та виконувати інші функції, передбачені законом.

Керуючись пунктами 2, 3 ч. 1 ст. 14-1 Закону № 2464-VI Пенсійний фонд та його територіальні органи зобов`язані забезпечувати своєчасне внесення відомостей до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру та здійснювати контроль за достовірністю відомостей, поданих до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру. При цьому, на переконання суду, встановлення недостовірності (неповноти) відомостей у реєстрі застрахованих осіб через допущені помилки (описки) не позбавляє органи пенсійного фонду при наявності достатніх та достовірних підтверджуючих документів враховувати інші (дійсні, фактичні) відомості про застрахованих осіб.

Колегія суддів звернула увагу на те, що відповідно до Форми ОК-5 ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) за квітень 2004 року, за лютий 2005 року, за січень, лютий та липень 2007 року, за січень та лютий 2008 року, за січень та лютий 2009 року роботодавцем позивача не були сплачені страхові внески, втім, беручи до уваги вказані вище правові висновки Верховного Суду, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що дані періоди можуть бути зараховані до страхового стажу позивача, оскільки найманий робітник не повинен відповідати за неналежне виконання страхувальниками свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків. Припущення відповідача що у даний період позивач не працювала, не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки не підтверджені належними доказами.

Як вказано вище, позивач у період з 01.04.2004 по 31.12.2009 працювала продавцем у ФОП ОСОБА_2 , що підтверджується записами у трудовій книжці та трудовим договором.

Відтак, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що для належного захисту порушеного права позивача позов належить задовольнити шляхом прийняття рішення про визнання протиправною відмову ГУ ПФУ в Черкаській області щодо відмови ОСОБА_1 в зарахуванні періоду роботи до страхового стажу та зобов`язати відповідача внести зміни до відомостей Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування щодо ОСОБА_1 шляхом внесення відомостей щодо страхового стажу за період з 01.04.2004 по 31.12.2009 у ФОП ОСОБА_2 .

Крім того, теза апеляційної скарги, що позивач не просила відповідача та суд першої інстанції зарахувати спірні періоди до страхового стажу, спростовані матеріалами справи.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Натомість, вказані в апеляційній скарзі доводи відповідача не свідчать про наявність передбачених ст. 317 КАС України підстав для скасування рішення суду першої інстанції, зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують та не дають підстав вважати, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують зроблені судом першої інстанції висновки.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242-245, 308, 311, 315, 316, 321-322, 325, 328-329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 14 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя В.Ю. Ключкович

Судді О.О. Беспалов

І.О. Грибан