Справа № 640/9738/20
Суддя: Кузьменко Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2023-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/9738/20 Суддя (судді) першої інстанції: Вєкуа Н.Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2023 року м. Київ

Колегія Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Кузьменка В.В.,

суддів: Василенка Я.М., Ганечко О.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз" до Державної аудиторської служби про визнання протиправним та скасування висновку, за апеляційною скаргою Державної аудиторської служби України на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 січня 2022 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Акціонерне товариство "Укртрансгаз" звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної аудиторської служби України, в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати висновок Державної аудиторської служби України (оприлюднений в електронній системі закупівель 16.04.2020) про результати моніторингу процедури закупівлі «Послуг, пов`язаних з виробництвом сільськогосподарської продукції (Оброблення посівів сільськогосподарських культур Ковганівської дільниці сільськогосподарського виробництва)» за номером оголошення UA-2019-09-26-002533-b.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 січня 2022 року позов задоволено.

Визнано протиправними та скасовано висновок Державної аудиторської служби України (оприлюднений в електронній системі закупівель 16.04.2020) про результати моніторингу процедури закупівлі «Послуг, пов`язаних з виробництвом сільськогосподарської продукції (Оброблення посівів сільськогосподарських культур Ковганівської дільниці сільськогосподарського виробництва)» за номером оголошення UA-2019-09-26-002533-b.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що ухвалено з порушенням норм матеріального права, та відмовити у задоволенні позову.

Доводи апелянта аналогічні тим, які викладені у відзиві на позовну заяву та обґрунтовані тим, що рішення відповідача в межах спірних правовідносин прийнято з дотриманням вимог закону. Зауважено, що відповідачем виявлено порушення вимог законодавства про публічні закупівлі, зокрема, замовником, в порушення вимог пункту 2 наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 22 березня 2016 року № 490 «Про затвердження форм документів у сфері публічних закупівель», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 березня 2016 року за № 449/28579 не відображено: у формі оголошення про проведення відкритих торгів інформацію передбачену пунктом « 10-2. Джерело фінансування закупівлі», у формі повідомлення про намір укласти договір, інформацію передбачену пунктом « 11. Джерело фінансування закупівлі».

Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційної скарги, згідно з положеннями ст. 309 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розгляд справи проведено у порядку письмового провадження на підставі пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, Державна аудиторська служба України, відповідно до частини другої статті 7 Закону України від 25 грудня 2015 року № 922-VIII «Про публічні закупівлі», пункту 9 Положення про Державну аудиторську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 лютого 2016 року № 43, здійснила моніторинг процедури закупівлі в частині дотримання позивачем законодавства у сфері публічних закупівель за номером ID: UA-2019-09-26-002533-b послуг, пов`язаних з виробництвом сільськогосподарської продукції (Оброблення посівів сільськогосподарських культур Ковганівської дільниці сільськогосподарського виробництва), (ДК 021:2015:77110000-4- Послуги, пов`язані з виробництвом сільськогосподарської продукції), очікуваною вартістю 6 281 375,73 гривні.

Вказаний моніторинг було розпочато на підставі наказу Держаудитслужби від 08 квітня 2020 року № 83 «Про початок моніторингу закупівель». Підставою для прийняття рішення про початок моніторингу стали виявлені органом державного фінансового контролю ознаки порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель в інформації, оприлюдненій в електронній системі закупівель.

За результатами моніторингу відповідачем було встановлено порушення наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 22 березня 2016 року за № 490 «Про затвердження форм документів у сфері публічних закупівель» та порушення вимог абзацу другого частини другої статті 23 і пункту 4 частини першої статті 30 Закону № 922.

Зазначені порушення у сфері публічних закупівель зафіксовані у висновку про результати моніторингу закупівлі від 16.04.2020 № 323, що оприлюднений в електронній системі закупівель 16 квітня 2020 року.

Вважаючи вказаний висновок протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що висновки відповідача є необґрунтованими, а виявлені порушення не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи по суті, з урахуванням наявних в матеріалах справи доказах.

Даючи правову оцінку фактичним обставинам справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» від 26 січня 1993 року № 2939-XII (Закон № 2939-ХІІ) головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов`язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб`єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про закупівлі, діяльністю суб`єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.

Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, інспектування, перевірки закупівель та моніторингу закупівлі (частина 2 статті 2 Закон України від 26 січня 1993 року № 2939-ХІІ).

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України від 26 січня 1993 року № 2939-ХІІ контроль за дотриманням законодавства у сфері закупівель здійснюється шляхом проведення моніторингу закупівлі у порядку, встановленому Законом України «Про публічні закупівлі», проведення перевірки закупівель, а також під час державного фінансового аудиту та інспектування.

Положення про Державну аудиторську службу України (Положення № 43), затверджено постановою Кабінету Міністрів України № 43 від 03.02.2016.

Держаудитслужба, відповідно до п.п. 3 п. 4 Положення, реалізує державний фінансовий контроль через здійснення: державного фінансового аудиту; перевірки державних закупівель; інспектування (ревізії); моніторингу закупівель.

Правові та організаційні засади здійснення фінансового контролю в Україні, визначені Законом України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» (Закон № 2939).

Підстави для проведення моніторингу публічних закупівель викладені в ч. 2 ст. 7-1 Закону № 922, а саме: дані автоматичних індикаторів ризиків; інформація, отримана від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, про наявність ознак порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель; повідомлення в засобах масової інформації, що містять відомості про наявність ознаків порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель; виявлені органом державного фінансового контролю ознаки порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель в інформації, оприлюдненій в електронній системі закупівель; інформація, отримана від громадських об`єднань, про наявність ознак порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель, виявлених за результатами громадського контролю у сфері публічних закупівель відповідно до статті 9 цього Закону.

Перелік автоматичних індикаторів ризиків, затверджений наказом Державної аудиторської служби України від 11 вересня 2018 року № 196.

За наявності однієї або декількох таких підстав, як визначено ч. 2 ст. 7-1 Закону № 922, керівник органу державного фінансового контролю або його заступник приймає рішення про початок моніторингу закупівлі та відповідно до ч. 3 ст. 7-1 Закону № 922 таке рішення оприлюднюється протягом двох робочих днів з дня його прийняття в електронній системі закупівель органом державного фінансового контролю із зазначенням унікального номера оголошення про проведення процедури закупівлі, присвоєного електронною системою закупівель, та дати його оприлюднення на веб-порталі Уповноваженого органу та/або унікального номера повідомлення про намір укласти договір та дати його оприлюднення на веб-порталі Уповноваженого органу, а також опису підстав для здійснення моніторингу закупівлі.

Відповідно до ч. 4 ст. 7-1 Закону № 922 строк здійснення моніторингу закупівлі не може перевищувати 15 робочих днів з дати оприлюднення рішення про початок моніторингу закупівлі в електронній системі закупівель.

Відповідно до ч. 1 ст. 7-1 Закону України «Про публічні закупівлі» моніторинг закупівлі здійснюють центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, та його територіальні органи.

Відповідно до ч. 6 ст. 7-1 Закону України «Про публічні закупівлі» за результатами моніторингу закупівлі посадова особа органу державного фінансового контролю складає та підписує висновок про результати моніторингу закупівлі (далі - висновок), що затверджується керівником органу державного фінансового контролю або його заступником. Такий висновок підлягає оприлюдненню в електронній системі закупівель протягом трьох робочих днів з дня його складання.

Відповідно до п.п. 9 п. 4 Положення № 43 Держаудитслужба відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших осіб підприємств, установ та організацій, що контролюються, усунення виявлених порушень законодавства; здійснює контроль за виконанням таких вимог; звертається до суду в інтересах держави у разі незабезпечення виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів; застосовує заходи впливу за порушення бюджетного законодавства, накладає адміністративні стягнення на осіб, винних у порушенні законодавства; передає в установленому порядку правоохоронним органам матеріали за результатами державного фінансового контролю у разі встановлення порушень законодавства, за які передбачено кримінальну відповідальність або які містять ознаки корупційних діянь.

Як було зазначено, підставою для складення спірного висновку були порушення АТ «Укртрансгаз» законодавства в частині складання форм документів у сфері публічних закупівель, зокрема зазначено що замовником, в порушення вимог пункту 2 наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 22 березня 2016 року № 490 «Про затвердження форм документів у сфері публічних закупівель», не відображено: у формі оголошення про проведення відкритих торгів інформацію передбачену пунктом « 10-2. Джерело фінансування закупівлі», у формі повідомлення про намір укласти договір, інформацію передбачену пунктом « 11. Джерело фінансування закупівлі».

Згідно із пунктом 2 наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 22.03.2016 року № 490 «Про затвердження форм документів у сфері публічних закупівель» із змінами, внесеними згідно з наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі від 21.03.2019 № 463, які набрали чинності 03.05.2019 було визначено, зокрема, що формами документів зазначених у пункті 1 цього наказу (в тому числі і у формах оголошення про проведення відкритих торгів та повідомлення про намір укласти договір), затверджуються обов`язкові поля, що заповнюються замовником, шляхом внесення в них наявної інформації в електронній системі закупівель, (далі - ЕСЗ).

Суд першої інстанції з посиланням на лист ДП «Прозорро» вірно встановив, станом на 26 вересня 2019 року, тобто на момент публікації оголошення про проведення відкритих торгів з публікацією англійською мовою по закупівлі 77110000-4 - Послуги, пов`язані з виробництвом сільськогосподарської продукції (Оброблення посівів сільськогосподарських культур Ковганівської дільниці сільськогосподарського виробництва), обов`язковість заповнення поля «10-2. Джерело фінансування закупівлі» в електронній системі закупівель була функціонально відсутня.

Незважаючи на це, позивачем при створенні оголошення про проведення відкритих торгів у розділі «Інформація про предмет закупівлі» було зазначено про джерело фінансування закупівлі («Джерело фінансування: кошти підприємства), що підтверджується відображенням зазначеної інформації, яка оприлюднена в ЕСЗ (Додаток 1 «Інформація про предмет закупівлі»).

Станом на 21 листопада 2019 року, відповідно при оприлюдненні повідомлення про намір укласти договір, в ЕСЗ автоматично був сформований документ без інформації, передбаченої пунктом « 11. Джерело фінансування закупівлі».

Позивачем, на виконання вимог ч. 1 ст. 32 Закону України «Про публічні закупівлі» було опубліковано скановану версію повідомлення про намір укласти договір, яка містить та відображає таку інформацію щодо пункту « 11. Джерело фінансування закупівлі», у вигляді файлу з назвою «Повідомлення_про намір 19_066» у форматі PDF (Додаток 2 «Повідомлення про намір укласти договір»).

Починаючи з 1 листопада 2019 року в системі з`явився функціонал з новим полем - «джерело фінансування». Дане поле реалізоване в рамках наказу Мінекономрозвитку № 490 та є обов`язковим для заповнення по надпороговій закупівлі та звіту про укладений договір.

Водночас з 1 листопада 2019 року державні замовники мають заповнювати поле «джерело фінансування» під час створення річного плану. В усі інші форми інформація про джерело фінансування підтягується автоматично через зв`язок план-тендер.

Після 31 жовтня 2019 року при створенні закупівлі замовники отримали в особистому кабінеті на майданчиках сповіщення про необхідність внесення змін в річний план, де мають зазначити джерело фінансування. У випадку створення річного плану після 31 жовтня замовникам потрібно було відразу заповнювати таку інформацію в плані закупівель. Дана інформація додатково підтверджується, зокрема публікацією на офіційному веб-сайті ДП «Прозорро» за посиланням https://prozorro, gov.uа/news/novaciya-prozorro-dopomozhe-v- monitoringu-vitrat-byudzheti v.

Таким чином, позивач при оголошенні початку тендеру з об`єктивних причин не мав технічної можливості та інструментарію для заповнення в електронній системі закупівель відповідних окремих полів та внесення інформації про джерело фінансування закупівлі у зв`язку із його відсутністю.

Посилання апелянта на те, що інформацію про джерела фінансування закупівлі можна було відобразити у полі «Конкретна назва закупівлі» підтверджує факт відсутності такого поля на час оголошення початку процедури закупівлі.

Таким чином, порушення позивачем вимог пункту 2 наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 22 березня 2016року № 490 «Про затвердження форм документів у сфері публічних закупівель» - відсутнє.

Оцінюючи доводи щодо порушення норм абзацу другого частини другої статті 23 Закону щодо надання роз`яснень до тендерної документації та внесення до неї змін, колегія суддів враховує таке.

Згідно з ч. 2 ст. 23 Закону України «Про публічні закупівлі», зміни, які вносить замовник до тендерної документації, розміщують в електронній системі закупівель у вигляді нової редакції тендерної документації додатково до початкової редакції. Замовник разом зі змінами до тендерної документації в окремому документі оприлюднює перелік змін, які вносяться. Положення тендерної документації, до якої вносять зміни, відображаються у вигляді закреслених даних. Вони повинні бути доступними для перегляду після внесення змін до тендерної документації.

Наведена норма Закону була виконана позивачем в повному обсязі, про що свідчить інформація, яка оприлюднена в ЕСЗ (Додаток 3 «Тендерна документація. Історія змін»).

При цьому, відповідальним за функціонування веб-порталу є ДП "ПРОЗОРРО" щодо технічних питань, у тому числі пов`язаних з реалізацією в системі вимог законодавства у сфері публічних закупівель. Зокрема, ДП "ПРОЗОРРО" забезпечує виконання в ЕСЗ вимог ч. 2 ст. 23 Закону.

Отже, суд першої інстанції вірно вказав, що висновок відповідача про порушення AT «Укртрансгаз» законодавства у сфері закупівель, а саме: абз. 2 ч. 2 ст. 23 Закону України «Про публічні закупівлі» є безпідставним.

В п. 1 констатуючої частини Висновку відповідач зазначив: «У порушення пункту 4 додатку II до тендерної документації, ТОВ «Укрсоіл» не надав інформацію у вигляді документів, що підтверджують повноваження Клюя О.О. щодо підпису документів тендерної пропозиції. Однак на порушення пункту 4 частини першої статті 30 Закону Замовник не відхилив тендерну пропозицію учасника ТОВ «Укрсоіл» як таку, що не відповідає вимогам тендерної документації, а визнав його переможцем та уклав з ним договір про закупівлю».

Водночас, такі твердження відповідача спростовуються наявними в матеріалах справи документами, позаяк в ході проведення процедури із закупівлі «Послуг, пов`язаних з виробництвом сільськогосподарської продукції (Оброблення посівів сільськогосподарських культур Ковганівської дільниці сільськогосподарського виробництва) за номером оголошення UA-2019-09-26-002533-b, учасником ТОВ «Укрсоіл» було подано тендерну пропозицію на участь в торгах.

За результатами розгляду тендерних пропозицій було обрано переможцем торгів ТОВ «Укрсоіл» та укладено з ним договір.

Відповідно до п. 4 Додатку № 11 Тендерної документації учасник торгів у складі тендерної пропозиції надає інформацію у вигляді документа/-ів, що підтверджує/-ють повноваження посадової особи або представника учасника процедури закупівлі щодо підпису документів тендерної пропозиції.

На виконання п. 4 Додатку № 11 Тендерної документації учасник ТОВ «Укрсоіл» надав наступні документи: протокол загальних зборів від 19.12.2018 № 3 щодо призначення ОСОБА_1 директором та наказ на його призначення на посаду директора від 20.12.2018 № 4. Крім того, учасником надано протокол загальних зборів від 24.06.2019 № 2/19 відповідно до якого ОСОБА_1 мало бути звільнено з посади директора з 30.06.2019 на підставі його заяви.

Разом з тим, відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань керівником та підписантом ТОВ «Укрсоіл» з 20.12.2018 по теперішній час є ОСОБА_1 .

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» від 15.05.2003 № 755-IV державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців - офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, засвідчення факту наявності відповідного статусу громадського об`єднання, професійної спілки, організації або об`єднання, політичної партії, організації роботодавців, об`єднань організацій роботодавців та їхньої символіки, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу - підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом.

Статтею 10 Закону № 755-IV визначено, що у разі якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Позивач, керуючись частиною 7 статті 28 Закону України «Про публічні закупівлі» від 25.12.2015 № 922-VIII, звернувся до учасника, з метою уточнення інформації щодо достовірності даних, внесених в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Учасником було повідомлено, що відповідні реєстраційні дії не проведено, оскільки директором ОСОБА_1 відкликано заяву на звільнення, у зв`язку з чим він продовжує перебувати на посаді директора ТОВ «Укрсоіл», а відомості наведені в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є достовірними. На підтвердження вказаних обставин учасником було надано копію відповідної заяви, яка долучена до матеріалів справи.

Відповідно до протоколу загальних зборів від 24.06.2019 № 2/19 ОСОБА_1 мало бути звільнено з посади директора з 30.06.2019 на підставі його заяви. Однак, заява про звільнення з посади директора була відкликана ОСОБА_1 ще 26.06.2019, а отже, повноваження Клюя О.О. як директора ТОВ «Укрсоіл» були підтверджені протоколом загальних зборів від 19.12.2018 № 3 щодо призначення ОСОБА_1 директором та наказом на його призначення від 20.12.2018 № 4.

Рішенням № 5/19 засновника ТОВ «Укрсоіл» від 25.11.2019 було надано згоду директору ОСОБА_1 на підписання угоди за результатами закупівлі UA-2019-09-26-002533-b, що також спростовує висновок відповідача, викладений в п. 1 Констатуючої частини, що ОСОБА_1 «не був директором ТОВ «Укрсоіл» на той час та не мав права підпису».

В зв`язку із чим, на виконання умов Тендерної документації, ТОВ «Укрсоіл» надав скан-копії документів, які були підписані директором Клюєм О.О., посадове становище якого підтверджено відповідними документами.

За наведених обставин колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, який вказав, що викладені у висновку суд вважає необґрунтованими, а виявлені порушення не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції вважає, що відповідач приймаючи оскаржуваний висновок про результати моніторингу процедури закупівлі «Послуг, пов`язаних з виробництвом сільськогосподарської продукції (Оброблення посівів сільськогосподарських культур Ковганівської дільниці сільськогосподарського виробництва)» за номером оголошення UA-2019-09-26-002533-b діяв необґрунтовано, у зв`язку з чим згаданий висновок правомірно визнано протиправними та скасовано судом першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не спростовують висновки суду першої інстанцій та були враховані судом першої інстанції під час прийняття оскаржуваного рішення, яке, на переконання колегії суддів, є законним та прийнято з дотриманням норм матеріального права.

Згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду, врахувавши ст. 6 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку за наслідками розгляду даного спору.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Державної аудиторської служби на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 січня 2022 року у справі за адміністративним позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз" до Державної аудиторської служби про визнання протиправним та скасування висновку - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 січня 2022 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач В. В. Кузьменко

Судді: Я. М. Василенко

О. М. Ганечко