Справа № 320/20874/23
Суддя: Колеснікова І.С.
Дата ухвалення: 2023-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні позову

22 червня 2023 року 320/20874/23

Суддя Київського окружного адміністративного суду Колеснікова І.С., розглянувши у порядку письмового провадження заяву позивача про забезпечення позову в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Шевченківського районного у місті Києві територіального центру комплектування та

соціальної політики

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до Шевченківського районного у місті Києві територіального центру комплектування та соціальної підтримки, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Шевченківського районного у місті Києві територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо не виключення з військового обліку як такого, що визначений військово-лікарською комісією непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку;

- зобов`язати Шевченківський районний у місті Києві територіального центру комплектування та соціальної підтримки виключити ОСОБА_1 з військового обліку як такого, що визначений військово-лікарською комісією непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку;

-зобов`язати Шевченківський районний у місті Києві територіального центру комплектування та соціальної підтримки проставити відповідну відмітку про виключення з військового обліку у військовому квитку офіцера запису та видати його на руки.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 22.06.2023 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), встановлено відповідачу строк для надання відзиву.

Разом із позовом ОСОБА_1 подано до суду заяву про забезпечення позову шляхом заборони Шевченківському районному у місті Києві територіальному центру комплектування та соціальної підтримки здійснювати дії щодо направлення ОСОБА_1 на проходження військово-лікарської комісії до набрання законної сили судовим рішенням у справі №320/20874/23.

Заява мотивована тим, що невжиття заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся. Зауважив, що для поновлення прав позивачу доведеться прикласти значні зусилля та понести суттєві витрати поза межами цього судового провадження.

Вищезезначена заява передана на розгляд судді Колесніковій І.С. 21.06.2023 о 14 год. 37 хв. відповідно до протоколу передачі судової справи.

Дослідивши підстави, на яких ґрунтується заява про забезпечення позову, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України і матеріалів справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини першої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно із частиною другою статті 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову (частина четверта статті 150 КАС України).

З огляду на приписи наведеної статті, небезпека заподіяння шкоди до вирішення справи по суті не є фактом, який підлягає встановленню, а є елементом аргументації або оціночною категорією.

Частиною першою статті 151 КАС України визначено, що позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (частина друга статті 151 КАС України).

При цьому, співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії (зупинення оскаржуваного рішення). Заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Суди не вправі вживати такі заходи до забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Виходячи з системного тлумачення зазначених положень вбачається, що застосування заходів забезпечення позову можливе лише у випадку існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або якщо захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також наявність ознак, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень. При цьому, небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача має бути очевидною.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В силу статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Під час вирішення питання про наявність підстав для забезпечення позову обов`язок щодо доведення та обґрунтування наявності очевидної протиправності, небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, обґрунтованості та невідворотності додаткових зусиль і витрат у майбутньому, покладається саме на особу, яка заявляє клопотання.

Дослідивши зміст заяви про забезпечення позову суд зауважує, що в ній відсутні обґрунтування, в розумінні частини другої статті 150 КАС України.

Позивач, звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову просить заборони Шевченківському районному у місті Києві територіальному центру комплектування та соціальної підтримки здійснювати дії щодо направлення ОСОБА_1 на проходження військово-лікарської комісії до набрання законної сили судовим рішенням у справі №320/20874/23.

Проте, на переконання суду, забезпечення позову в спосіб, визначений позивачем, призведе до фактичного ухвалення рішення та вирішення публічно-правового спору без розгляду адміністративної справи по суті.

Однак можливість вирішення публічно-правового спору шляхом забезпечення позову не відповідає системним положенням ст. 150, 151 КАС України та змісту прав позивача, передбачених чинним законодавством.

Так, відповідно до приписів чинного законодавства, вирішуючи питання щодо забезпечення позову, суд позбавлений права прийняття рішення по суті позовних вимог без судового розгляду адміністративної справи в порядку, визначеному КАС України.

Крім того, твердження позивача щодо порушення відповідачем його права на приватне життя та професію є виключно припущеннями та не ґрунтуються на жодних об`єктивних, фактичних обставинах, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України,

Інших підстав для забезпечення позову в заяві не наведено.

З огляду на вкладене, суд доходить до висновку, що заява про забезпечення позову є необгрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 150, 151, 154, 156, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову відмовити.

2. Копію ухвали надіслати (видати) заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Суддя Колеснікова І.С.