Справа № 160/12268/22
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2023-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 червня 2023 року м. Дніпросправа № 160/12268/22

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Мельника В.В. (доповідач),

суддів: Чепурнова Д.В., Сафронової С.В.,

розглянувши в порядку

письмового провадження

в м. Дніпрі апеляційні скарги Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, Товариства з обмеженою відповідальністю «ІТ-ІНТЕГРАТОР»

на додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 березня 2023 року (головуючий суддя Савченко А.В.) в адміністративній справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІТ-ІНТЕГРАТОР»

до Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ІТ-ІНТЕГРАТОР» (далі - Позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області (далі Відповідач), в якому просило суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, викладені в листі від 21.03.2022 №04-06-06/3510, щодо повернення без виконання наказу від 26.07.2021 №904/2553/20 Господарського суду Дніпропетровської області про примусове виконання Додаткового рішення від 30.06.2021 р. по справі №904/2553/20 Господарського суду Дніпропетровської області;

- зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області здійснити дії щодо виконання наказу від 26.07.2021 №904/2553/20 Господарського суду Дніпропетровської області про примусове виконання Додаткового рішення від 30.06.2021 по справі №904/2553/20 Господарського суду Дніпропетровської області.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 березня 2023 року у справі №160/12268/22 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ІТ-ІНТЕГРАТОР» до Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Додатковим рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 березня 2023 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ІТ-ІНТЕГРАТОР» про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі №160/12268/22 - задоволено частково.

Стягнуто з Головного управління Державної казначейської служби у Дніпропетровській області (вул. Челюскіна, 1, м. Дніпро, 49000, ) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІТ-ІНТЕГРАТОР» (вул. Костянтинівська, буд.73, м. Київ, 04080, ) судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 11 500,00 грн.

В іншій частині заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ІТ-ІНТЕГРАТОР» - відмовлено.

Додаткове рішення суду обґрунтовано тим, що із акта приймання-передачі наданої правової (правничої, професійної) допомоги від 03.03.2023 вбачається, що до цього переліку включені такі роботи як: консультація щодо можливості звернення до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою Клієнта до Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області () про визнання дій протиправним та зобов`язання вчинити певні дії на загальну суму 3500,00 грн. Вивчення документів, наданих Клієнтом, для підготовки і подання позову, вивчення та аналіз нормативно-правової бази, однак, означені витрати не підлягають окремій компенсації за кожну з цих послуг, оскільки охоплюються одним поняттям - підготовка позовної заяви, що включено окремим пунктом до переліку наданих послуг. Таким чином, послуги на суму 3500,00 грн. вже охоплюються послугою щодо підготовки позовної заяви та мають бути включені в її оплату. Отже, заявлена сума до відшкодування витрат на правничу професійну допомогу 15 000,00 грн. є частково непідтвердженою, тому суд дійшов висновку, що розмір вказаних витрат має бути зменшений до 11 500,00 грн. (15 000,00 грн - 3500,00 грн).

Не погодившись із додатковим рішенням суду першої інстанції, Відповідач оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі Відповідач, із посиланням на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просив скасувати додаткове рішення та прийняти нове, яким у задоволенні заяви відмовити повністю.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано, зокрема, тим, що враховуючи, що Позивачем не надано до суду детального опису робіт здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат необхідних для надання правничої допомоги, Відповідач вважає, що судові витрати у розмірі 15 000 грн (фактично) та 11 500 грн (стягнутих на користь Позивача) є необґрунтованими, безпідставно завищеними та такими, що не підлягають задоволенню.

Позивач, не погодившись із додатковим рішенням суду першої інстанції в частині відмови у стягненні з Відповідача витрат на суму 3500 грн, оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі Позивач, із посиланням на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив скасувати додаткове рішення в частині відмови у задоволенні заяви та прийняти нове у цій частині, яким задовольнити стягнення з Відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3500 грн.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції при вирішенні питання щодо співмірності заявленого розміру витрат на правничу допомогу не було враховано відсутність у суду процесуального права оцінювати відповідність розміру витрат на правничу допомогу критеріям, що передбачені у ч. 5 ст. 134 КАС України та самостійно зменшувати розмір заявлених до відшкодування сум, оскільки це є безпосереднім процесуальним правом Відповідача.

Позивач також подав відзив на апеляційну скаргу Відповідача, в якому просив апеляційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області залишити без задоволення та задовольнити апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ІТ-ІНТЕГРАТОР». У відзиві Позивач наголосив на тому, що Відповідачем не подавалось до суду першої інстанції клопотання про зменшення розміру витрат на правничу професійну допомогу, що доводить обґрунтованість вимог заяви Позивача про стягнення з Відповідача вартості професійної правничої допомоги у розмірі 15 000 грн.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст. 311 КАС України.

Проаналізувавши вимоги та підстави апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла таких висновків.

Відповідно до статті 16 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини першої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У частині третій статті 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з частиною сьомою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною ж першою статті 138 КАС України передбачено встановлення судом розміру витрат, пов`язаних, зокрема, з підготовкою справи до розгляду, на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

За змістом частин сьомої, дев`ятої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

За положеннями статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року №5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

В той же час, відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

За практикою Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява №71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява №72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява №66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

З наведеного слідує, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

З матеріалів справи встановлено, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 березня 2023 року у даній справі адміністративний позов задоволено.

07 березня 2023 року Позивач звернувся до суду першої інстанції із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просив ухвалити додаткове судове рішення у цій справі, яким вирішити питання про розподіл судових витрат шляхом стягнення з відповідача понесені позивачем судові витрати на правову допомогу у розмірі 15 000,00 грн.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу в розмірі 15 000 грн, представником Позивача надано до суду першої інстанції: платіжну інструкцію №11341 від 06.03.2023 на суму 15 000 грн, рахунок на оплату №10 від 02.03.2023, акт №12 приймання-передачі наданої правової (правничої, професійної) допомоги від 03.03.2023, виписку по особовому рахунку за 06.03.2023, договір про надання правової допомоги від 09.01.2020, додаток від 08.08.2022 до договору про надання правової допомоги від 09.01.2020.

Так, 09 січня 2020 року між Адвокатським бюро «Тетяни Андріанової», в особі Керуючого бюро Андріанової Тетяни Анатоліївни, яка діє на підставі статуту, з однієї сторони та Товариством з обмеженою відповідальністю «ІТ-ІНТЕГРАТОР», в особі Директора департаменту з договірної роботи Спину Олега Вікторовича, який діє на підставі Протоколу Загальних зборів Товариства №83 від 17.12.2018, з іншої сторони, при спільному згадуванні у тексті «Сторони», уклали цей договір про надання правової допомоги.

Відповідно до Додатку від 08.08.2022 до Договору про надання правової допомоги від 09.01.2020 Адвокатське бюро «Тетяни Андріанової», в особі Керуючого бюро Андріанової Тетяни Анатоліївни, яка діє на підставі статуту, з однієї сторони та Товариство з обмеженою відповідальністю «ІТ-ІНТЕГРАТОР», в особі Директора департаменту з договірної роботи Спину Олега Вікторовича, який діє на підставі Протоколу Загальних зборів Товариства №83 від 17.12.2018, з іншої сторони, при спільному згадуванні у тексті «Сторони», уклали цей Додаток до Договору про надання правової допомоги від 09.01.2020 (далі за текстом - Договір) про таке:

1. Сторони керуючись пунктами 1.1., 1.2., 1.3. Договору склали цей Додаток про таке:

1.1. Клієнт доручає, а Бюро зобов`язується надати правничу (правову, професійну) допомогу (надалі - послуги) з представництва інтересів Клієнта в Дніпропетровському окружному адміністративному суді за позовом Клієнта до Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області () про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії;

1.2. Послуги, що надаються Клієнту включають правовий аналіз документів Клієнта, підготовку та направлення від імені Клієнта та у його інтересах відповідних позовних заяв, заяв по суті спору, та інших процесуальних документів до суду, представництво - участь у судових засіданнях в суді першої інстанції Дніпропетровському окружному адміністративному суді; підготовку процесуальних документів на стадії судового розгляду в суді першої інстанції, в тому числі але не виключно, необхідні заяви по суті спору, але виключно: пояснення, клопотання, відповідь на відзив, заперечення на відповідь на відзив та інших документів у разі їх необхідності; надання пояснень в суді тощо.

1.3. Вартість послуг Бюро за домовленістю Сторін становить із розрахунку за І (одну) годину роботи адвоката Бюро 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок, і попередньо за Послуги згідно пунктів 1.1 та 1.2. Договору по підготовці та представництву інтересів Клієнта в суді першої інстанції-Дніпропетровському окружному адміністративному суді складає 15 000,00 (п`ятнадцять тисяч гривень 00 копійок), із розрахунку - 6 (шість) годин роботи адвоката Бюро, які сплачуються Клієнтом протягом 5 (п`яти) банківських днів з моменту отримання рахунку Бюро;

1.4. Крім вартості послуг, визначених п. 1.3. цього Додатку Клієнт компенсує фактичні витрати Бюро на відрядження адвокатів (добові, транспортні витрати, проживання та інші). Компенсація таких витрат проводиться на підставі надання відповідних підтверджуючих документів про такі витрати).

1.5. Вартість послуг, яка визначена в. 1.3. Додатку не розповсюджується на представництво інтересів Клієнта в апеляційній та касаційній інстанції. У випадку необхідності така вартість послуг визначається Сторонами додатково.

2. Бюро протягом 20 (двадцяти) робочих днів з моменту укладання цього Додатку має приступити для виконання доручення визначеного п. І цього Додатку.

3. Цей Додаток є невід`ємної частиною Договору, складено українською мовою у двох примірниках по одному для кожної із Сторін. У всіх інших питаннях, які не врегульовані цим Додатком Сторони керуються умовами Договору.

Відповідно Акта приймання-передачі наданої правової (правничої, професійної) допомоги від 03.03.2023 Адвокатське бюро «Тетяни Андріанової», в особі Керуючого бюро Андріанової Тетяни Анатоліївни, яка діє на підставі статуту, з однієї сторони та Товариство з обмеженою відповідальністю «ІТ-ІНТЕГРАТОР», в особі Директора департаменту з договірної роботи Спину Олега Вікторовича, який діє на підставі Протоколу Загальних зборів Товариства №83 від 17.12.2018, з іншої сторони, при спільному згадуванні у тексті «Сторони», уклали цей Акт №12 від 03.03.2023 до Договору про надання правової допомоги від 09.01.2020 та Додатку від 08.08.2022 до Договору, про таке:

1. Бюро надало, а Клієнт прийняв такі послуги:

- консультація щодо можливості звернення до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою Клієнта до Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області () про визнання дій протиправним та зобов`язання вчинити певні дії. Вивчення документів, наданих Клієнтом, для підготовки і подання позову, вивчення та аналіз нормативно-правової бази: кількість год. 1,4; вартість год. 2500,00 грн; загальна сума 3500,00 грн;

- складання адміністративної позовної заяви від 11.08.2022 р. Клієнта до Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області () про визнання дій протиправними щодо повернення без виконання Наказу від 20.07.2021 №904/2553/20 Господарського суду Дніпропетровської області про примусове виконання Додаткового Рішення від 30.06.2021 по справі №904/2553/20 Господарського суду Дніпропетровської області та зобов`язання здійснити дії щодо виконання Наказу від 26.07.2021 №904/2553/20 Господарського суду Дніпропетровської області про примусове виконання Додаткового Рішення від 30.06.2021 по справі №904/2553/20 Господарського суду Дніпропетровської області: кількість год. 3,0; вартість год. 2500,00 грн; загальна сума 7500,00 грн;

- підготовка відповіді від 13.09.2022 на відзив від 05.09.2022 Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області па позовну заяву по справі №160/12268/22, у порядку ч. 2 ст. 159, 163, ч.2 ст.261 КАС України: кількість год. 1,0; вартість год. 2500,00 грн; загальна сума 2500,00 грн;

- участь у судових засіданнях у Дніпропетровському окружному адміністративному суді: 02.02.2023 р. 16:35:07 16:45:06 - 10 хв., 02.03.2023 р. 14:10:04- 14:36:02 та 14:39:44 - 14:40:33-27 хв.: кількість год. 0,6; вартість год. 2500,00 грн; загальна сума 1500,00 грн.

Загальна сума, що підлягає оплаті 15 000,00 грн.

Також, представником Позивача надано копію рахунку на оплату від 02.03.2023 №10, виставленого Адвокатським бюро «Тетяни Андріанової» Товариству з обмеженою відповідальністю «ІТ-ІНТЕГРАТОР» на суму 15 000,00 грн, згідно з яким Позивачем оплачено на розрахунковий рахунок Адвокатського бюро «Тетяни Андріанової» кошти у сумі 15000,00 грн. за надану професійну правничу допомогу, що підтверджується платіжною інструкцією від 06.03.2023 №11341 на суму 15 000,00 грн.

В матеріалах справи також наявний ордер про надання правової допомоги від 08.09.2022 серії АА №1192916.

У той же час, Відповідач не надав до суду першої інстанції заперечення проти задоволення поданої заяви та не просив зменшити розмір витрат на правничу допомогу, яка заявлена у розмірі 15 000,00 грн.

Натомість, суд першої інстанції оцінюючи співмірність та розумність судових витрат зазначив, що із акта приймання-передачі наданої правової (правничої, професійної) допомоги від 03.03.2023 р. вбачається, що до цього переліку включені такі роботи як: консультація щодо можливості звернення до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою Клієнта до Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області () про визнання дій протиправним та зобов`язання вчинити певні дії на загальну суму 3500,00 грн. Вивчення документів, наданих Клієнтом, для підготовки і подання позову, вивчення та аналіз нормативно-правової бази, однак, означені витрати не підлягають окремій компенсації за кожну з цих послуг, оскільки охоплюються одним поняттям - підготовка позовної заяви, що включено окремим пунктом до переліку наданих послуг. Таким чином, послуги на суму 3500,00 грн. вже охоплюються послугою щодо підготовки позовної заяви та мають бути включені в її оплату.

Щодо доводів Позивача про відсутність підстав для самостійного зменшення судом першої інстанції витрат на професійну правничу допомогу, суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області заперечуючи проти заявленої до відшкодування суми витрат на професійну правничу допомогу в апеляційній скарзі зазначило, що Позивачем не надано детальний опис робіт виконаних адвокатом.

Водночас суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що фактично детальний опис робіт, виконаних адвокатом в межах надання Позивачу професійної правничої допомоги у цій справі, викладено в акті приймання-передачі наданої правової (правничої, професійної) допомоги від 03.03.2023.

Суд апеляційної інстанції також враховує, що Відповідач, заперечуючи щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу та кількості часу, витраченого на надання правової допомоги, не наводить доводів щодо суми витрат на професійну правничу допомогу, яка б, на його думку, в межах спірних правовідносин була обґрунтованою та співмірною та щодо кількості часу на аналіз законодавства, підготовку документів, підготовку до розгляду справи у суді тощо, яка була б достатньою та розумною для вчинення зазначених дій.

Отже, враховуючи складність справи, ціну позову та значення справи для сторони, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, у тому числі і розгляд справи з викликом сторін, керуючись засадою розумності у визначенні розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність підстав для стягнення на користь Позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 11 500 грн.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд враховує й те, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За даних обставин колегія суддів вважає, що додаткове рішення суду першої інстанції у даній адміністративній справі від 23 березня 2023 року підлягає залишенню без змін.

Доводи апеляційних скарг спростовуються дослідженими у справі доказами і не можуть бути підставою для скасування додаткового рішення суду, а тому апеляційні скарги необхідно залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 243, 311, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, Товариства з обмеженою відповідальністю «ІТ-ІНТЕГРАТОР» - залишити без задоволення.

Додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 березня 2023 року у справі №160/12268/23 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Головуючий - суддя В.В. Мельник

суддя Д.В. Чепурнов

суддя С.В. Сафронова