Справа № 642/1388/22
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2023-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2023 р.Справа № 642/1388/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Кононенко З.О. , Мінаєвої О.М. ,

за участю секретаря судового засідання Пукшин Л.Т

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Київського районного суду м. Полтави від 21.12.2022, головуючий суддя І інстанції: Кузіна Ж.В., м. Полтава, по справі № 642/1388/22

за позовом ОСОБА_1

до Державної служби України з безпеки на транспорті третя особа Старший державний інспектор відділу впровадження системи автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Савченко Владислав Олегович

про про скасування постанови про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просила суд скасувати постанову ВМ № 00009645 від 08.02.2022 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2ст. 132-1 КУпАП, якою на позивачку накладено штраф в сумі 8 500 грн.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 21.12.2022 позов ОСОБА_1 до старшого державного інспектора відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Савченка Владислава Олеговича, Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення задоволено.

Скасовано постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, серії ВМ № 00009645 від 08.02.2022, винесену старшим державним інспектором відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Савченком В. О. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Не погодившись з вищевказаним рішенням суду першої інстанції, Державна служба України з безпеки на транспорті подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосуванням норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить рішення Київського районного суду м. Полтави від 21.12.2022 скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 .

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що відповідачем правильно визначено суб`єкта правопорушення саме ОСОБА_1 , так як до Єдиного державного реєстру транспортних засобів не було внесено відомостей щодо належного користувача - ТОВ «Укрінформтрейд». Крім того зазначає, що оскаржувана постанова містять усю необхідну інформацію, передбачену КУпАП та пунктом 17 Порядку № 1174, а Інструкцією затверджено лише форму, а не вимоги до змісту постанови. Дана форма визначає перелік інформаційних даних, які можуть (але не обов`язково) міститися в постанові в залежності від обставин вчинення правопорушення.

У відповіді на апеляційну скаргу позивач зазначає, що транспортний засіб перебував у користуванні іншої особи, а саме ТОВ «Укрінформтрейд», тому позивача не може бути притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення. Також зазначає, що спірна постанова оформлена з порушенням вимог Порядку №1174 та Інструкції № 512 (додатку №1), зокрема, у спірній постанові відсутні ряд відомостей, необхідних згідно з Інструкцією. Крім того, позивач просить враховати, що перевезенню підлягало дизельне паливо, що є подільним вантажем та може переміщуватися по всім осям транспортного засобу під час руху.

У відповіді на відзив апелянт додатково зазначив, що підстави длязвільнення позивача від відповідальності відповідно до ч. 1 ст. 279-7 КУпАП відсутні, а також, що жодним нормативно-правовим актом не передбачено ніяких винятків щодо можливості автомобільних перевізників перевищувати нормативно встановлені вагові параметри транспортних засобів у разі перевезення подільних, у тому числі рідких та/або сипучих вантажів.

У додаткових поясненнях від 02.06.2023 позивач також зауважив, що спірна постанова у справі про адміністративне правопорушення не є достатнім доказом факту скоєння такого правопорушення позивачем, а перевірити інформацію засобами офіційного сервісу перевірки адміністративних правопорушень (загальнодоступний веб-сайт в мережі Інтернет) по вказаних у оскаржуваній постанові реквізитах: https://wim.dsbt.gov.ua/r/a/BM00009645/, використавши вказаний в постанові ідентифікатор доступу lygWvnSZxJfVR. не уявлялося можливим ані при отримання постанови, ані під час оскарження постанови в суді.

У додаткових поясненнях від 12.06.2023 відповідач зауважує, що офіційний веб-сайт Укртрансбезпеки внаслідок дій країни-агресора проти інформаційної безпеки України зазнав кібератаки вірусом-вимагачем. Внаслідок такої кібератаки було знищено ряд відомостей, зокрема й інформація про вчинення адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі. Разом з тим вказані обставини не залежали від волі відповідача та не можуть бути підставою для скасування спірної постанови.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України від 08.02.2022серії ВМ № .02.2022 о 19 год. 48 хв. відповідальна особа допустила рух транспортного засобу Renault Magnum 460, д.н.з. НОМЕР_1 із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України, а саме, з перевищенням навантаження на одиничну вісь транспортного засобу на 5,1% (2,774 т), відповідальність за що передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

За результатами фіксації в автоматичному режимі адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки на автомобільному транспорті зазначеною постановою серії ВМ № 00009645 від 08.02.2022 ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8 500 грн.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов висновку, що в діях позивачки відсутній склад адміністративного правопорушення з огляду на те, що автомобіль Renault Magnum 460 д/н НОМЕР_1 зареєстровано за ТОВ «Укрінформтрейд», а тому позивач не є відповідальною особою і не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності.

Колегія суддів з вищевказаними висновками суду першої інстанції частково не погоджується з огляду на наступне.

У відповідності до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно пунктів 1, 4, 5 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103 (далі Положення № 103) Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті. Одним з основних завдань Укртрансбезпеки є здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті. Укртрансбезпека, відповідно до покладених на неї завдань, здійснює зокрема габаритно-ваговий контроль транспортних засобів у зонах габаритно-вагового контролю, у випадках, передбачених законом, складає протоколи про адміністративні правопорушення, розглядає справи про адміністративні правопорушення і накладає адміністративні стягнення.

Частиною 2 ст. 29 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Частиною другою ст. 132-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

За змістом ст. 14-3 КУпАП, адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені ч. 2 ст. 122-2, частинами 2 і 3 ст. 1321 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Відтак, вказані вище норми врегульовують окремі особливості притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 транспортний засіб Renault Magnum 460 д/н НОМЕР_1 дійсно було зареєстровано за ТОВ"Укрінформтрейд". У вказаному свідоцтві одночасно вказано, що ТОВ"Укрінформтрейд" не є власником даного транспортного засобу.

Крім того згідно даних свідоцтва НОМЕР_2 воно дійсне до 26.10.2020, натомість адміністративне правопорушення згідно спірної постанови мало місце 07.02.2022.

Разом з тим, відповідно до наявної в матеріалах справи довідки про транспортний засіб транспортний засіб марки Renault Magnum 460 д/н НОМЕР_1 належить на праві власності позивачу.

У відзиві на позовну заяву та в судовому засіданні представник позивача також підтвердив, що власником транспортного засобу Renault Magnum 460 д/н НОМЕР_1 є саме позивач.

Доказів того, що до Єдиного державного реєстру транспортних засобів вносилися відомості про ТОВ"Укрінформтрейд" як належного користувача відповідного транспортного Renault Magnum 460 д/н НОМЕР_1 матеріали справи не містять.

Позивач також не заперечує про відсутність таких відомостей в ЄДРТЗ.

Нормами ст. 279-7 КУпАП чітко передбачені випадки звільнення від адміністративної відповідальності за вказане правопорушення - якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою про накладення адміністративного стягнення законної сили:

- така особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу;

- особа, яка користувалася транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

Позивачем не було надано жодних доказів, що підтвердили б існування вищезазначених підстав для звільнення від адміністративної відповідальності за відповідне правопорушення.

Колегія суддів зауважує, що за відсутності у Єдиному державному реєстрі транспортних засобів відомостей про належного користувача відповідного транспортного засобу, саме лише надання позивачем договору оренди транспортного засобу, тимчасового реєстраційного талона тощо не може бути підставою для звільнення власника транспортного засобу від юридичної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Враховуючи вказане вище, відсутні підстави вважати, що суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, є інша особа, а не позивач.

Тому колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги саме позивач як власник транспортних засобів є відповідальною особою у розуміння ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Разом з тим колегія суддів зауважує наступне.

Зі змісту статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з частиною 4 статті 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Частинами 2, 3, 4 ст. 283 КУпАП встановлено, що постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Згідно ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показів свідків.

Виходячи із норм викладених в ч. 1 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею78 КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зі змісту постанови серії ВМ № 00009645 від 08.02.2022 випливає, що позивач ОСОБА_1 , як відповідальна особа, 07.02.2022 о 19 год. 48 хв. допустила рух транспортного засобу Renault Magnum 460, д.н.з. НОМЕР_1 із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України, а саме, з перевищенням навантаження на одиничну вісь транспортного засобу на 5,1% (2,774 т), відповідальність за що передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

На цій підставі на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 8500 грн. за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Проте, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно пункту 3 Розділу II Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України № 512 від 27.09.2021 (далі - Інструкція), постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, оформлюється відповідно до додатка 1 до цієї Інструкції.

Відповідно до абзацу 3 пункту 8 Розділу II Інструкції (в редакції чинній на час винесення оскаржуваної постанови), постанова та бланк квитанції про сплату адміністративного штрафу, що є невід`ємною частиною цієї постанови, оформлені згідно з додатком 1 до цієї Інструкції, друкуються на паперовому бланку разом із повідомленням про вручення поштового відправлення (рекомендованого листа з постановою) та вкладаються у паперовий конверт.

Отже, форма постанови про адміністративне правопорушення повинна відповідати формі згідно Додатку № 1 Інструкції (в редакції чинній на час винесення оскаржуваної постанови).

Згідно вказаного Додатку №1 у постанові зазначаються: - дата, час та місце вчинення адміністративного правопорушення, дата і час фіксації здійснення вимірювання, смуга руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь; - марка, модель, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знаку транспортного засобу), категорія транспортного засобу, тип транспортного засобу, повна маса транспортного засобу, ширина, висота, довжина, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей), фактична міжосьова відстань, фактична шинність (кількість коліс) на вісі, виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги; - суть адміністративного правопорушення, опис обставин, установлених під час розгляду справи, а також допустимі габаритно-вагові параметри транспортних засобів для проїзду на даній ділянці автомобільної дороги; - назва технічного засобу, код, тип обладнання, серійний номер.

Відповідно форма і зміст постанови повинна відповідати Додатку № 1, як визначає вказана Інструкція.

Як вбачається зі змісту постанови серії ВМ № 00009645 від 08.02.2022, у ній зазначені відомості лише щодо маси перевищення вагової норми (перевищення навантаження на одиничну вісь транспортного засобу) та її відсоток, тобто величину, що підлягає обчисленню шляхом порівняння гранично допустимого навантаження на осі транспортного засобу з інформацією про фактичне навантаження на осі в момент зважування.

Всупереч вимогам Інструкції, у постанові відсутні відомості щодо максимального дозволеного навантаження на вісь, відомості щодо повної маси транспортного засобу (ширини, висоти, довжини, розподілу навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей), відомості фактичної міжосьової відстані, відомості фактичної шинності (кількість коліс) на вісі, відомості виміряних з урахуванням похибки вагових та габаритних параметрів транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, відомості щодо допустимих габаритно-вагових параметрів транспортних засобів для проїзду на даній ділянці автомобільної дороги.

Перелічені вище недоліки ставлять під сумнів врахування відповідачем вказаних критеріїв при встановленні факту перевищення встановлених законодавством вагових норм.

Таким чином, оскаржувана постанова серії № 00009645 від 08.02.2022 не містить даних, які б мали бути в ній відображені у відповідності до вимог Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України № 512 від 27.09.2021 (в редакції чинній на час винесення оскаржуваної постанови).

Тобто колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана постанова серії № 00009645 від 08.02.2022 не відповідає вимогам Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України № 512 від 27.09.2021 (в редакції чинній на час винесення оскаржуваної постанови), яка зареєстрована Мінюсті України та була обов`язковою до застосування.

За наведених обставин колегія суддів доходить висновку, що Державною службою України з безпеки на транспорті, як суб`єктом владних повноважень, на якого ч. 2 ст. 77 КАС України покладає обов`язок доказування в адміністративному суді правомірності прийнятих ним рішень, не доведено, що 07.02.2022 о 19 год. 48 хв. транспортний засіб Renault Magnum 460, д.н.з. НОМЕР_1 рухався із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України, а саме, з перевищенням навантаження на одиничну вісь транспортного засобу на 5,1% (2,774 т).

З урахуванням вищезазначеного, відсутність в оскаржуваній постанові даних, які б мали бути в ній відображені у відповідності до вимог Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України № 512 від 27.09.2021 (в редакції чинній на час винесення оскаржуваної постанови), доводи відповідача стосовно правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності є необґрунтованим.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).

З огляду на вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана постанова прийнята не у спосіб, що визначений Конституцією та законами України, необґрунтовано, без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Тому колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в частині, що позивача було неправомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, але з інших мотивів та підстав, а саме: оскільки спірна постанова серії ВМ № 00009645 від 08.02.2022 не містить необхідну інформацію, згідно з якою уповноваженими посадовими особами Укртрансбезпеки було встановлено події, склад адміністративного правопорушення.

Інші доводи сторін були враховані колегією суддів, але не відображені у постанові, оскільки не були покладено в основу судового рішення.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильних висновків про наявність підстав для задоволення позовних вимог та скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ВМ № 00009645 від 08.02.2022, однак помилився щодо мотивів та підстав скасування вказаної постанови.

Доводи апеляційної скарги вищевказаних висновків колегії суддів не спростовують.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення Київського районного суду м. Полтави від 21.12.2022 змінити в частині мотивів та підстав задоволення позову, виклавши їх в редакції цієї постанови.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 21.12.2022 по справі № 642/1388/22 змінити в частині мотивів та підстав задоволення позову, виклавши їх в редакції цієї постанови.

В іншій частині рішення Київського районного суду м. Полтави від 21.12.2022 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)Я.М. Макаренко
Судді(підпис) (підпис) З.О. Кононенко О.М. Мінаєва