Справа № 420/19389/22
Суддя: Зуєва Л.Є.
Дата ухвалення: 2023-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/19389/22

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді - Зуєвої Л.Є.,

суддів: Коваля М.П., Турецької І.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту кіберполіції Національної поліції України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту кіберполіції Національної поліції України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2022 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просив визнати протиправними дії Департаменту кіберполіції Національної поліції України щодо відмови згідно листа від 23.12.2022 року за №11832/38/7/02-2022 про неврахування ОСОБА_1 до стажу служби в поліції 04 роки 03 місяці 05 днів стажу проходження служби в податковій міліції; зобов`язати Департамент кіберполіції Національної поліції України зарахувати ОСОБА_1 до стажу служби в поліції стаж служби у податковій міліції, який становить 04 роки 03 місяці 05 днів.

В обґрунтування позову зазначалось, що позивачу протиправно листом від 23 грудня 2022 року відмовлено у зарахуванні до стажу служби в поліції періоду служби у податковій міліції з 27 вересня 2017 року по 31 грудня 2021 року у загальній кількості 4 роки 03 місяці 05 днів, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років, з посиланням на те, що позивач не перебував у кадрах Міністерства внутрішніх справ, а тому підстави для зарахування до стажу служби в поліції стажу служби у податковій міліції відсутні.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 07 березня 2023 року, ухвалене в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у м. Одесі позов задоволено.

Не погоджуючись з таким рішенням, Департамент кіберполіції Національної поліції України надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Доводами апеляційної скарги зазначено, що позивач у період проходження служби в податковій міліції не перебував у кадрах Міністерства внутрішніх справ України, таким чином підстави для зарахування до стажу служби у податковій міліції відсутні. Також, апелянт звертає увагу, що ст. 78 Закону №580-VIII встановлено вичерпний перелік видів служби та періодів роботи у відповідних органах, які можуть зараховуватись поліцейським до стажу роботи в поліції, що дає право на встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. При цьому, позивач послався на практику Верховного Суду викладену в постанові від 07 жовтня 2020 року у справі №826/16143/18, від 13 серпня 2021 року у справі №440/1564/20, від 11 листопада 2021 року у справі №280/1546/21, від 02 червня 2022 року у справі №280/8419/20, вказавши, що обставини у даних справах є аналогічними до цієї справи.

Відповідно до ч. 8 ст. 262 КАС України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо: оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Згідно з ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно біографічної довідки отриманої у кадровому підрозділі Департаменту кіберзлочинності Національної поліції України позивач з 2002 проходив службу в органах внутрішніх справ України, а з 2015 року в Національній поліції України.

У позовній заяві позивач зазначив, що наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області від 27.02.2017 року позивач звільнений зі служби в поліції відповідно до п.7 (за власним бажанням) частини першої ст.77 Закону України «Про національну поліцію» з 28.02.2018 року.

Згідно з наказом Головного управління Державної фіскальної служби Миколаївській області від 20.12.2021 року №165-О позивач звільнений з посади у спеціальному званні «полковник податкової міліції», а отже позивач в податковій міліції займав посаду старшого начальницького складу.

12.12.2022 року позивач звернувся з рапортом до відповідача про зарахування стажу служби в органах податкової міліції, за період з 27.09.2017 по 31.12.2021 року у загальній кількості 04 роки 03 місяці 05 днів, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки відповідно до ст.78 Закону України «Про Національну поліцію», з виданням відповідного наказу.

23.12.2022 року за вих.№11832/38/7/02-2022 відповідач листом, фактично відмовив у задоволенні рапорту позивача та зарахуванню до стажу служби в поліції позивачу стаж служби у податковій міліції, з посиланням на те, що відсутні правові підстави для зарахування до стажу служби період служби в органах податкової міліції для нарахування грошового забезпечення, оскільки у ч. 2 ст. 78 Закону України «Про Національну поліцію» відсутня служба в податковій міліції.

Надаючи правову оцінку рішенню суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

У відповідності ч.1 ст. 78 Закону №580-VIII стаж служби в поліції дає право на установлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.

Згідно п.3 ч.2 ст. 78 Закону №580-VIII до стажу служби в поліції зараховуються служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду.

Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо державної податкової служби та у зв`язку з проведенням адміністративної реформи в Україні" від 05 липня 2012 року №5083-VI, який набрав чинності з 12 серпня 2012 року, серед іншого, доповнено Податковий кодекс України розділом XVIII-2 (Податкова міліція).

Так, п.п.348.1, 348.2 ст. 348 ПК України визначено, що податкова міліція складається із спеціальних підрозділів по боротьбі з податковими правопорушеннями, що діють у складі відповідних контролюючих органів, і здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, виконує оперативно-розшукову, кримінально-процесуальну та охоронну функції.

Завданнями податкової міліції є:

-запобігання кримінальним та іншим правопорушенням у сфері оподаткування та бюджетній сфері, їх розкриття, розслідування та провадження у справах про адміністративні правопорушення;

-розшук осіб, які переховуються від слідства та суду за кримінальні та інші правопорушення у сфері оподаткування та бюджетній сфері;

-забезпечення безпеки діяльності працівників контролюючих органів, захисту їх від протиправних посягань, пов`язаних з виконанням службових обов`язків.

Згідно п.353.1 ст. 353 ПК України особи начальницького і рядового складу податкової міліції проходять службу у порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.

Відповідно п.356.1 ст. 356 ПК України держава гарантує правовий та соціальний захист осіб начальницького і рядового складу податкової міліції та членів їхніх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені Законом України "Про Національну поліцію" та Законом України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист".

Згідно Розділу ІХ "Соціальних захист поліцейських" Закону №580-VIII, до соціального захисту відноситься й грошове забезпечення поліцейських.

Відповідно ч.1 ст. 94 Закону №580-VIII поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.

Системний аналіз наведених норм права доводить, що служба в податковій міліції та служба в органах внутрішніх справ проходить у одному законодавчому порядку та особи, які проходять службу в податковій поліції та органах внутрішніх справ мають ті самі гарантії соціального і правового захисту, а отже такий аналіз норм права надає можливість зробити висновок, що служба у податковій міліції прирівняна до служби в органах внутрішніх справ.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що служба в податковій міліції відноситься до служби в органах внутрішніх справ України, а, відповідно ч.2 ст. 78 Закону №580-VIII, належить до зарахуванню до стажу в службі в поліції.

Такий правовий висновок узгоджується з висновком, викладеним Верховним Судом у постанові від 07 жовтня 2020 року по справі №826/16143/18.

У наведеній постанові, проаналізувавши повноваження, завдання та функції податкової міліції та відповідних підрозділів поліції, Верховний Суд дійшов висновку, що ці органи здійснюють оперативно-розшукову, кримінально-процесуальну та охоронну функції.

Враховуючи зазначене, суд касаційної інстанції погодився із висновком судів попередніх інстанцій щодо тотожності правового статусу служби в органах внутрішніх справ і служби в органах податкової міліції, вказавши, що визначаючи наявність чи відсутність права на зарахування спірного стажу служби необхідно враховувати не підпорядкування органів державної влади, а суть діяльності особи, функції, які нею виконувалися та визначення чинним на момент проходження служби, статусу такої служби.

Зрештою у контексті спірних правовідносин у справі №380/7750/20 Верховний Суд дійшов висновку, що чинним на момент виникнення спірних правовідносин законодавством статус осіб, які проходили службу в органах податкової служби України прирівнювався до статусу осіб, які перебували на службі в органах внутрішніх справ України.

Така правова позиція надалі підтримана Верховним Судом у постановах від 13 серпня 2021 року у справі №440/1564/20, від 11 листопада 2021 року у справі №280/1546/21.

Враховуючи вищевикладені та встановлені судом обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

В свою чергу, доводи апеляційної скарги ґрунтуються на неправильному тлумаченні положень пункту 3 частини другої статті 78 Закону № 580-VIII та сформовані без урахування висновків Верховного Суду у подібних правовідносинах.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 262, 263, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Департаменту кіберполіції Національної поліції України - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 березня 2023 року - залишити без змін.

Відповідно до ст. 325-328 КАС України постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає крім випадків: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Головуюча суддя: Л.Є. Зуєва

Суддя: М.П. Коваль

Суддя: І.О. Турецька