Справа № 320/14471/21
Суддя: Черпіцька Людмила Тимофіївна
Дата ухвалення: 2023-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2023 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого-судді: Черпіцької Л.Т., суддів: Глущенко Я.Б., Епель О.В., за участю секретаря: Висоцького А.М., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 , Вишневої міської ради Бучанського району Київської області на додаткове рішення Київського окружного адміністративного суду від "05" липня 2022 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Вишневої міської ради Бучанського району Київської області про зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати бездіяльність Вишневої міської ради Бучанського району Київської області щодо порушення строку розгляду клопотання позивача №633/08-21-Р від 12.08.2021 щодо передачі у приватну власність земельної ділянки з кадастровим номером :02::002:6612 за рахунок земель комунальної форми власності відповідача - протиправною;

- визнати незаконним і скасувати рішення сесії Вишневої міської ради Бучанського району Київської області від 19.08.2021 за №1-01/VІІІ8-32 в частині, яка стосується позивача;

- зобов`язати Вишневу міську раду Бучанського району Київської області на найближчому пленарному засіданні сесії розглянути клопотання позивача №633/08/21-Р від 12.08.2021 щодо передачі у приватну власність земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:6612 за рахунок земель комунальної форми власності відповідача у порядку визначеному ст. ст. 118,122 Земельного кодексу України.

Київський окружний адміністративний суд рішенням від "20" червня 2022 р. позовні вимоги задовольнив частково.

27.06.2022 судом зареєстровано заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат у розмірі 8364,00 грн на професійну правничу допомогу.

Додатковим рішенням Київського окружного адміністративного суду від "05" липня 2022 р. стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Вишневої міської ради Бучанського району Київської області судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1 000,00 грн.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що обґрунтованою сумою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу є 2 000,00 грн, а розмір заявлених позивачем до стягнення таких витрат в сумі 8364,00 грн є неспівмірним у зв`язку із складністю справи та виконаними адвокатом роботами (послугами). Також суд зазначив, що зважаючи на часткове задоволення позовних вимог, то на користь позивача слід присудити судові витрати пропорційно задоволеним позовним вимогам витрати на правничу допомогу в розмірі 1 000,00 грн.

Позивач, не погоджуючись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та недотримання норм матеріального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким заяву про стягнення судових витрат задовольнити в повному обсязі.

Мотивуючи апеляційну скаргу, позивач зазначає, що самостійний висновок суду першої інстанції про неспімірність понесених витрат зі складністю справи, без клопотання відповідача про зменшення судових витрат, не відповідає обставинам справи та вимогам чинного законодавства України.

Також, на переконання скаржника, судом першої інстанції не враховано, що мінімальна сума витрат на правову допомогу в даній справі є фіксованою, що випливає зі змісту договору про надання правової допомоги. У свою чергу, згідно з правовим висновком Верховного Суду, викладеним в постанові від 28 грудня 2020 року у справі № 640/18402/19, при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту.

Відповідач також, не погоджуючись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви про стягнення судових витрат в повному обсязі.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, скаржник зазначає, що договір про надання правничої допомоги № 31 від 19.05.2021 укладено між Адвокатським об`єднанням «ЛМК» та ОСОБА_1 , тому лише Адвокатське об`єднання згідно з договором має право на отримання від Клієнта гонорару, додаткових та фактичних коштів. Однак з копії рахунку від 04.05.2022 та копії квитанції про оплату юридичних послуг отримувачем коштів зазначено « Романюка Івана Миколайовича ».

Також скаржник звертає увагу на те, що до заяви не додано копію акта приймання-передачі послуг, який має бути достовірним підтвердженням факту надання послуг.

У поданій апеляційній скарзі відповідач просив здійснювати розгляд справи за участю його представника.

Колегія суддів встановила, що суд першої інстанції розглянув справу за правилами ст. 262 КАС України в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін.

Згідно з п.3 ч.1 ст. 311 КАС України апеляційні скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, судом апеляційної інстанції можуть бути розглянуті без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами.

З огляду на подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про участь скаржника в судовому засіданні суду апеляційної інстанції.

Позивач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу відповідача не скористався, що не перешкоджає її розгляду по суті.

У свою чергу відповідач подав відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому просить залишити скаргу без задоволення, а додаткове рішення суду - без змін, наполягаючи на необґрунтованості доводів скаржника.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу позивача слід задовольнити частково, а скаргу відповідача - залишити без задоволення, з огляду на таке.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За правилами ч. ч. 1, 2 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Приписи ч. 3 ст. 134 КАС України визначають для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому в силу положень ч. 5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, згідно ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Судом першої інстанції встановлено, що 19.05.2021 між ОСОБА_1 (Клієнт) та Адвокатським об`єднанням «ЛМК» (Адвокатське об`єднання) укладено договір №31 про надання правової допомоги, за умовами якого Адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надати комплекс юридичних послуг, пов`язаних із захистом прав та охоронюваних законом інтересів Клієнта у зв`язку із підготовкою, складанням і направленням позовної заяви в Київський окружний адміністративний суд до Вишневої міської ради про визнання протиправною бездіяльності Вишневої міської ради.

Відповідно до відомостей ордера про надання правової допомоги Серії АІ№1139131, адвокат Романюк Іван Миколайович на підставі договору про надання правової допомоги №31 від 19.05.2021 уповноважений надавати правову допомогу ОСОБА_1 .

Згідно з дорученням №1 до договору про надання правничої допомоги від 19.05.2021, сторони узгодили орієнтовну суму гонорару (винагороди) за здійснення захисту прав та інтересів в розмірі 5776 грн, які вносяться в якості авансу за надання послуг, та 8364 грн з моменту погодження з клієнтом необхідності звернення до суду з метою виконання доручення.

На підставі рахунку №1 від 04.05.2022 адвокату Романюку Івану Миколайовичу оплачено за юридичні послуги за договором про надання правової допомоги №31 від 19.05.2021 за предметом позовних вимог у справі №320/14471/21 суму в розмірі 8364,00 грн.

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що такі документи є достатніми для підтвердження понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу та у своїй сукупності підтверджуються їхній розмір.

Що стосується доводів відповідача про те, що відсутність акта приймання-передачі свідчить про непідтвердження факту надання правничих послуг, то колегія суддів їх не враховує з огляду на таке.

Згідно з вимогами пункту 6.5 Договору про надання правничої допомоги сторони перебачили можливість визначити обсяг наданих послуг у деталізованому розрахунку.

При цьому, в такому випадку, оплата (в тому числі часткова) зазначених в рахунку послуг підтверджує прийняття наданих послуг.

Як вбачається з рахунку від 04 травня 2022 року на суму 8364,00 грн., в ньому деталізовано надані послуги з правничої допомоги, а саме: вказано про підготовку та подачу позовної зави до суду, представництво в суді за предметом позовних вимог, якій є у справі №320/14471/21.

Оплата позивачем послуг адвоката з правничої допомоги підтверджується банківською випискою (а.с. 21).

Отже, з вказаного вбачається, що оплата позивачем, згідно з положеннями п. 6.5 Договору про надання правничої допомоги, підтверджує прийняття позивачем наданих послуг.

Верховний Суд у своїх постановах неодноразово звертав увагу на частини шосту, сьому статті 134 КАС України, якими встановлено право суду за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, за умови недотримання критеріїв співмірності.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 27 травня 2021 року у справі № 520/14230/19, від 16 червня 2022 року у справі №380/4759/21.

Суд звертає увагу, що заява про ухвалення додаткового рішення у справі направлялася відповідачу, що підтверджується доказами направлення, які містяться в матеріалах справи (а.с.22).

Однак, оскільки відповідачем не заявлялось клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість та пропорційність таких витрат до предмета спору.

Отже, висновки суду першої інстанції про неспівмірність наданих послуг із складністю справи без клопотання відповідача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката є необґрунтованими.

Колегія суддів акцентує увагу на тому, що позивач безумовно набув право на відшкодування понесених ним витрат на правничу допомогу, але заявлена ним сума 8364,00 грн з урахуванням приписів ч. 3 ст. 139 КАС України належить до стягнення пропорційно задоволеним позовним вимогам, зважаючи на часткове задоволення позовних вимог у цій справі, тому на користь позивача слід присудити судові витрати на правничу допомогу в розмірі 4 182,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань Вишневої міської ради.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги позивача частково знайшли своє підтвердження. Натомість, аргументи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, не свідчать про відсутність підстав для відмови у відшкодування витрат на правничу допомогу у повному обсязі.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За змістом частини першої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваного додаткового рішення та ухвалення нової додаткової постанови про часткове задоволення заяви позивача щодо ухвалення додаткового судового рішення.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 250, 308, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Вишневої міської ради Бучанського району Київської області залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Додаткове рішення Київського окружного адміністративного суду від "05" липня 2022 р. скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Вишневої міської ради Бучанського району Київської області (ідентифікаційний код 04054628; місцезнаходження: 08132, Київська область, м. Вишневе, вул. Свтошинська,29) судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4 182,00 грн. (чотири тисячі сто вісімдесят дві грн. 00 коп).

Повний текст постанови виготовлено 20 червня 2023 року.

Головуючий суддя Судді:Л.Т. Черпіцька Я.Б. Глущенко О.В. Епель