Справа № 277/560/23
Суддя: Заполовський В. В.
Дата ухвалення: 2023-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 277/560/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" червня 2023 р. смт Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Заполовського В. В.

за участю секретаря с/з Лук`янчук Т. В.

розглянувши, в порядку спрощеного позовного провадження, адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського взводу №1 роти 3 УПП в Житомирській області Сторожука Віктора Олександровича, Управління патрульної поліції в Житомирській області з приводу рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову серії ДП18 №046328 від 30.04.2023 року про застосування до нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1190 грн. за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.10 ст.121, ч.1 ст.121-3 КУпАП, провадження по справі закрити за відсутністю в його діях події та складу вказаного адміністративного правопорушення та стягнути з УПП в Житомирській області на його користь сплачений судовий збір.

В позові зазначив, що 30.04.2023 року відповідачем ОСОБА_2 відносно нього було винесено постанову серії ДП18 №046328 про застосування до нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1190 грн. за те, що 30.04.2023 року о 12 год. 23 хв. на а/д М-06 235 км + 500 м він керував автомобілем Mitsubishi, д/н НОМЕР_1 , в якого державні номерні знаки закриті іншими предметами, а саме металевою сіткою, при цьому порушив правила перевезення дітей, чим вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.121-3, ч.10 ст.121 КУпАП.

Вважає, що зазначена постанова винесена незаконно і підлягає скасуванню з наступних підстав.

Так, дійсно 30.04.2023 року о 12 год. 23 хв. на а/д М-06 235 км + 500 м він керував автомобілем Mitsubishi, д/н НОМЕР_1 , та був зупинений працівником поліції, на пропозицію якого пред`явив посвідчення водія, реєстраційні документи, поліс страхування. Після цього на прохання працівника поліції вийшов з автомобіля та відкрив багажне відділення, яке останній оглянув, а також оглянув салон автомобіля. Працівник поліції пояснив, що його номерні знаки закриті іншими предметами, що перешкоджають їх ідентифікації. Під час їх розмови дружина, яка була в салоні автомобіля, взяла дитину на руки, щоб заспокоїти, на що працівник поліції, заявив про порушення ним правил перевезення дітей та виніс постанову. Його пояснення, що він ніякої решітки на номерні знаки не встановлював і вона не перешкоджає ідентифікації номерних знаків, а також, що в салоні автомобіля є дитяче крісло, в якому дитина знаходилася під час руху, відповідач проігнорував та на його прохання доказів вчинення адміністративних правопорушень не надав. Крім того, звинуватив його у підробці посвідчення водія, в зв`язку з чим затримав до трьох годин.

Тримачі для номерних знаків на автомобілі були встановлені заводським способом і вони не перешкоджають чи ускладнюють їх ідентифікацію, в чому переконалися на місці зупинки, оскільки номерні знаки було чітко видно з різних ракурсів та відстані до 20 метрів. Фото - , відеофіксації, будь-яких замірів працівник поліції не здійснював, хоча мав бодікамеру.

В салоні автомобіля було дитяче крісло, яке дає змогу пристебнути дитину за допомогою ременів безпеки, передбачених конструкцією автомобіля, однак відповідач це не взяв до уваги, зазначивши, що дитина перебуває на руках у дружини. На час винесення постанови дитина дійсно перебувала на руках у дружини, оскільки після того як зупинилися пройшло 10-15 хвилин, дитина почала плакати і дружина взяла її до себе на руки, щоб заспокоїти.

Позивач також вважає, що при винесенні постанови були грубо порушені його права, передбаченні ст.268 КУпАП, а саме особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, оскільки він не міг скористатись своїми правами, хоча і заявляв відповідні клопотання.

В судове засідання позивач не з`явився, в позовній заяві просив справу розглянути без його участі.

Інспектор Сторожук В.О. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Представник Управління патрульної поліції в Житомирській області в судове засідання не з`явився, надав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив позов залишити без розгляду у зв`язку з пропуском строку на оскарження постанови.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначив, що факт вчинення позивачем правопорушення підтверджується відеофіксацією події, яка здійснена на нагрудний відеореєстратор працівника поліції. Диск з відеозаписом події доданий представником відповідача до відзиву на позовну заяву.

Саме на вказаному відеозаписі зафіксовано, що позивач не заперечує того факту, що на передньому та задньому номерному знаку його автомобіля встановлена металева сітка, а також на запитання інспектора відповів, що дитина знаходиться в кріслі, однак відмовився показати інспектору чи це дійсно так. Також на відеозаписі зафіксовано, що працівник поліції роз`яснив позивачу права, передбачені ст.268 КУпАП.

На думку представника УПП в Житомирській області позивачем не надано жодного доказу, який би підтверджував, що в момент зупинки сітка на номерах була відсутня, а також того, що він перевозив дитину в авто з використанням дитячої утримуючої системи.

Крім того представник відповідача вказав, що позивачем пропущено десятиденний строк звернення до суду з вказаним позовом, оскільки про існування оскаржуваної постанови позивачу було відомо ще 30.04.2023 року, а до суду з позовом він звернувся лише 11.05.2023 року.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до частини другої статті 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Як вбачається з копії оскаржуваної постанови ОСОБА_1 відмовився отримувати її копію, у зв`язку з чим копія постанови була направлена йому поштою 01.05.2023 року. До суду ж ОСОБА_1 звернувся 11.05.2023 року.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позивач ОСОБА_1 звернувся до суду в межах встановленого строку, а тому підстави для залишення позову без розгляду у зв`язку з пропуском строку на оскарження постанови відсутні.

Відповідно до постанови серії ДП18 №046328 від 30.04.202 року позивач ОСОБА_1 30.04.2023 року о 12 год. 23 хв. на а/д М-06 235 км + 500 м він керував автомобілем Mitsubishi, д/н НОМЕР_1 , в якого державні номерні знаки закриті іншими предметами, а саме металевою сіткою, при цьому порушив правила перевезення дітей, чим вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.121-3, ч.10 ст.121 КУпАП.

Відповідно до ч.10 ст.121 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил перевезення дітей.

Частиною 1 ст. 121-3 КУпАП встановлено відповідальність за керування або експлуатацію транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака.

Статтею 35 Закону України «Про Національну поліцію» визначено виключний перелік підстав для зупинки транспортного засобу: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

Частина 3 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» визначає, що самої лише наявності підстави недостатньо для законної зупинки, крім цього поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Пунктом 2 ч.1 ст.32 Закону України «Про Національну поліцію» вказано, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав).

Відповідно до ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк (п.19 ч.1 ст.4 КАС України).

Як визначено ст.222 КУпАП розгляд справ про правопорушення, передбачені, зокрема частиною першою статті 121, частиною першою статті 126 цього кодексу, покладено на органи Національної поліції.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Таким чином, з урахуванням вище приведених норм права вбачається, що відповідач як працівник підрозділу Національної поліції, що забезпечує безпеку дорожнього руху уповноважений зупиняти транспортний засіб, складати протокол та виносити постанову про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до положень ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

При цьому, згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.3 ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

У відповідності до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається з оскаржуваної постанови в вину водія ОСОБА_1 ставиться порушення п.п. 2.9 в та 21.11 б ПДР, а саме, що він керував автомобілем з номерним знаком, що закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м, а також перевозив дитину зріст якої менше 145 см, у транспортному засобі без використання дитячих утримуючих систем, що дають змогу пристебнути дитину за допомогою ременів безпеки, передбачених конструкцією цього транспортного засобу, однак в оскаржуваній постанові не наведено жодного доказу вини позивача у скоєнні даних правопорушень.

Посилань на будь-які докази оскаржувана постанова не містить.

Відеозапис, наданий представником УПП в Житомирській області на підтвердження факту порушення позивачем правил дорожнього руху, не може вважатися належним доказом у зв`язку з тим, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містить посилань на відеозапис, а також на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч.1 ст.72 КАС, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, поясненнями свідків.

Відповідачі обставин, на які посилається позивач не спростували, будь-яких доказів, які підтверджують правомірність прийнятого рішення суду не надали.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, а тому вважає за необхідне позов задовольнити, скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення, а провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях події та складу адміністративних правопорушень, передбаченого ч.10 ст.121, ч.1 ст.121-3 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При подачі до суду адміністративного позову позивачем було сплачено судовий збір в сумі 536,80 грн.

Таким чином з Управління патрульної поліції в Житомирській області на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір в сумі 536,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.5, 9, 76, 77, 139, 241-246, 293, 295 КАС України, п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, суд

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18№046328 від 30.04.2023 року про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1190 грн. за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.10 ст.121, ч.1 ст.121-3 КУпАП скасувати.

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях події та складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.10 ст.121, ч.1 ст.121-3 КУпАП.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений ним при подачі адміністративного позову судовий збір в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Житомирській області.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Ємільчинський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: В. В. Заполовський