Справа № 567/942/23
Суддя: Василевич О.В.
Дата ухвалення: 2023-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 567/942/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2023 рокум. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі :

головуючий суддя Василевич О.В.

секретар Клімович О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Рівненській області, поліцейського ВП № 3 (м.Острог) Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області сержанта Чайки В.Р. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та закриття провадження в справі, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Рівненській області, поліцейського ВП № 3 (м.Острог) Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області сержанта Чайки В.Р. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №7008637 від 17.05.2023 р., згідно якої його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн.

Підставою для винесення оскаржуваної постанови стало допущене на думку відповідача порушення позивачем вимог 2.3 в) ПДР України, а саме 17 травня 2023 року близько 20 год. 36 хв. в м.Острог по просп.Незалежності, 4 Рівненської області ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки ВАЗ-2101, реєстраційний номер НОМЕР_1 , обладнаним засобами пасивної безпеки, будучи не пристебнутим ременем безпеки, чим порушив п.2.3 в) ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.121 КУпАП.

Вважає, що зазначена постанова є необгрунтованою, протиправною і такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства, а тому підлягає скасуванню, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП.

Зазначає, що 17 травня 2023 року близько 20 год. 36 хв. в м.Острог по просп.Незалежності, 4 Рівненської області, він не керував транспортним засобом автомобілем марки «ВАЗ 2101», обладнаним засобами пасивної безпеки. Вказав, що в день та час вказаний в постанові він зупинився на вимогу поліцейського, який вказав йому на порушення п.2.3 в) ПДР України.

Позивач вказує, що він не вчиняв вищевказаного порушення, так як був пристебнутий ременем безпеки в момент руху автомобіля, та відповідно відстебнув ремінь пасивної безпеки після повної зупинки автомобіля, перед тим як вийти до працівників поліції.

Зазначив, що інспектор поліції не взяв до уваги його усні пояснення та не надав можливості надати письмові пояснення на спростування вчинення адміністративного правопорушення.

Вказує, що його безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності. Винесена відносно нього постанова по справі про адміністративне правопорушення є необґрунтованою, та при розгляді справи не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в його діях є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність.

У зв`язку з викладеним просить скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №7008637 від 17 травня 2023 рокута закрити провадження, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП.

Ухвалою Острозького районного суду Рівненської області від 01 червня 2023 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідачам встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач поліцейський ВП № 3 (м.Острог) Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області сержант Чайка В.Р. в поданому до суду відзиві на позовну заяву заперечив проти позову, просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю, мотивуючи тим, що 17.05.2023 року близько 20 год. 27 хв. при здійснені патрулювання було зафіксовано факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , а саме водій транспортного засобу автомобіля марки «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався в м.Острог по просп.Незалежності автомобілем, який обладнаний засобами пасивної безпеки (ремені безпеки), будучи не пристебнутим ременем безпеки, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.5 ст.121 КУпАП (п.2.3 «в» ПДР України).

У зв`язку з допущеним порушенням ПДР України до ОСОБА_1 було застосовано превентивні заходи, передбачені ст.ст.32, 35 Закону України «Про Національну поліцію», а саме зупинення транспортного засобу та здійснено перевірку документів водія згідно п.2.4 ПДР України, з повідомленням водія про конкретну причину зупинки керованого ним транспортного засобу.

Після встановлення особи порушника, було розпочато розгляд справи про адміністративне правопорушення, заслухано усні пояснення по факту вчиненого ним правопорушення, повідомлено яка справа розглядається та що він буде притягнутий до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.5 ст.121 КУпАП, Хом`яку було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України.

ОСОБА_1 факт вчинення правопорушення фактично визнав. Після дослідження обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правоопрушення,заслухавши та врахувавши його усні пояснення було винесено електронну постанову серії ЕАС № 7008637 від 17.05.2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн. Винесену відносно ОСОБА_1 постанова була йому оголошена одразу після закінчення розгляду справи, копію якої ОСОБА_1 отримав, що засвідчив своїм підписом.

Відповідач зазначає, що факт вищевказаного правопорушення підтверджується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом марки «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 , обладнаним засобом пасивної безпеки, будучи не пристебнутим ременем безпеки. ОСОБА_1 факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП визнав та не заперечував порушення правил дорожнього руху.

Відповідач ГУ Національної поліції в Рівненській області правом подати до суду відзив на позовну заяву не скористався.

В судове засідання сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи у суді були повідомлені належним чином, а тому суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі та відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засіданні за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, приходить до наступного.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно із п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Рішення відповідача - постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, є правовим актом індивідуальної дії.

Як вбачається з матеріалів справи, 17.05.2023р. поліцейським ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області сержантом Чайкою В.Р. винесено відносно ОСОБА_1 постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС№7008637, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 17.05 2023 року близько 20 год. 36 хв. в м.Острог по просп.Незалежності, 4 Рівненської області керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 , обладнаним засобом пасивної безпеки та був непристебнутий ременем безпеки, чим порушив п.2.3 в) ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.121 КУпАП.

Вирішуючи питання наявності складу адміністративного правопорушення в діях позивача, а також даючи оцінку правомірності прийнятого відповідачем за оскаржуваною постановою рішення, суд виходив з наступного.

Закон України «Про дорожній рух» регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань).

Єдиний порядок дорожнього руху на території України встановлюють Правила дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (надалі - ПДР України).

Юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України (ст.53 Закону України «Про дорожній рух»).

Відповідно до ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п.2.3 в) ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Частиною п`ятою статті 121 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п.8 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч.1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно п.1.3 ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР України), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).

Згідно пункту 4 Розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року N 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за N1408/27853, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, частиною п`ятою статті 121 КУпАП.

Відповідно до пункту 1 та 2 розділу III Інструкції № 1395 справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачена, зокрема, частиною 5 статті 121 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що посадова особа Національної поліції наділена повноваженнями щодо здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, які реалізуються, зокрема, у разі виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, порушень, передбачених частиною 5 статті 121 КУпАП, розглядати справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, без складення відповідного протоколу про адміністративне правопорушення на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 04 квітня 2018 року провадження №К/9901/10493/18.

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

В розумінні ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч.1 ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Визначений цією правовою нормою обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї статі обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Як встановлено з дослідженого судом відеозапису з нагрудного відеореєстратора поліцейського у день та час, вказаний в оскаржуваній постанові ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та здійснював рух по проспекту Незалежності в м.Острог Рівненської області, де був зупинений працівниками поліції, так як не був пристебнутий ременем безпеки. Про вищевказане порушення, як на причину зупинки водія, поліцейські одразу повідомили ОСОБА_1 , на що останній визнав факт порушення, вказав на те, що розкаюється у вчиненому, будь-яких заперечень щодо вчиненого правопорушення не висловлював. Водію було роз`яснено його права та в подальшому складено оскаржувану постанову. Окрім того, ОСОБА_1 після складання постанови висловив намір сплатити штраф у розмірі 510 грн. на місці зупинки з використанням банківського терміналу, який знаходився в патрульному автомобілі. Будь-яких доводів та заперечень на спростування обставин, викладених у складеній відносно нього постанові ОСОБА_1 для працівників поліції не навів (файли 0000000__0068.MP4, 0000000__0072.MP4).

Таким чином, доводи позивача про те, що він був пристебнутий ременем безпеки під час руху автомобіля по проспекту Незалежності Рівненської області, судом до уваги не приймаються, оскільки не відповідають дійсності та спростовуються доказами наданими відповідачем, які були досліджені судом.

Суд звертає увагу, що позивач під час розгляду поліцейським відносно нього справи про адміністративне правопорушення не висловлював обґрунтованих заперечень щодо суті порушення, вчинення якого йому ставилося у провину.

Відповідно до ст.252 КУпАП інспектор поліції оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності та виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення ПДР.

За приписами КУпАП розгляд справи і накладення штрафу інспекторами поліції фактично відбувається в спрощеному порядку, відтак особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення правил у сфері дорожнього руху, має спростовувати виявлене порушення на місці його вчинення та під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, в іншому випадку правомірність своїх дій доводити у судовому порядку.

Докази на підтвердження упередженого ставлення працівника поліції щодо позивача в матеріалах справи відсутні і такі не надано позивачем. Підстав ставити під сумнів об`єктивність уповноваженого працівника відповідача по відношенню до позивача суду не наведено.

Беручи до уваги встановлені обставини справи, суд вважає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а вина позивача доводиться належними та допустимими доказами. Водночас, позивачем не надано доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених ним позовних вимог.

Оскаржувана постанова складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам чинного законодавства.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність фактичних та правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.73-77, 90, 241-246, 255, 286 КАС України, -

ухвалив:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Національної поліції в Рівненській області (місцезнаходження юридичної особи: 35028, м.Рівне, вул.Хвильового, 2 Рівненської області, ), поліцейського ВП № 3 (м.Острог) Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області сержанта Чайки В.Р. (місцезнаходження: м.Острог, просп.Незалежності, 48 Рівненської області, індекс 35800) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №7008637 від 17 травня 2023 року відмовити.

Апеляційна скарга може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Острозький районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Острозького районного судуВасилевич О.В.