Справа № 640/30075/21
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2023-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

21 червня 2023 року

м. Київ

справа №640/30075/21

адміністративне провадження №П/990/121/23

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Калашнікової О.В.,

перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Президента України Зеленського Володимира Олександровича про надання оцінки дотримання конституційних прав позивача,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Президента України Зеленського Володимира Олександровича (надалі також відповідач), в якому просив суд дати оцінку згідно законодавства України захисту позивача та його доньки ОСОБА_2 , а також належних їм конституційних прав.

В обґрунтування позовної заяви, позивач зокрема, вказує, що для захисту позивача та його доньки ОСОБА_2 , а також належних їм конституційних прав, написав заяву до поліції Святошинського району м. Києва ,а також 24 червня 2021 року написав лист на ім`я президента України, на який отримав відповідь. Позивач зазначає про додання вказаної відповіді до позовної заяви.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 листопада 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до Президента України Зеленського Володимира Олександровича про визнання протиправним та скасування наказу передано на розгляд до Верховного Суду як суду першої інстанції.

Судове рішення суду першої інстанції обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій відповідачем зазначає Президента України Зеленського Володимира Олександровича, у зв`язку з чим справа підсудна Верховному Суду як суду першої інстанції.

16 червня 2023 року позовна заява ОСОБА_1 до Президента України Зеленського Володимира Олександровича про надання оцінки дотримання конституційних прав позивача, надійшла до Верховного Суду.

Перевіряючи позовну заяву на відповідність вимогам процесуального закону, судом встановлено таке.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси (частина перша статті 5 КАС України).

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Як слідує з позовної заяви, ОСОБА_1 звертається із з позовними вимогам до Президента України.

Частиною 5 статті 160 КАС України передбачено, що в позовній заяві зазначаються:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб`єкта владних повноважень;

4) зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача;

10) у справах щодо оскарження нормативно-правових актів - відомості про застосування оскаржуваного нормативно-правового акта до позивача або належність позивача до суб`єктів правовідносин, у яких застосовується або буде застосовано цей акт;

11) власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Згідно з частиною четвертою статті 22 КАС України Верховному Суду як суду першої інстанції підсудні справи щодо встановлення Центральною виборчою комісією результатів виборів або всеукраїнського референдуму, справи за позовом про дострокове припинення повноважень народного депутата України, а також справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, рішень, дій чи бездіяльності органів, які обирають (призначають), звільняють членів Вищої ради правосуддя, щодо питань обрання (призначення) на посади членів Вищої ради правосуддя, звільнення їх з таких посад, бездіяльності Кабінету Міністрів України щодо невнесення до Верховної Ради України законопроекту на виконання (реалізацію) рішення Українського народу про підтримку питання загальнодержавного значення на всеукраїнському референдумі за народною ініціативою.

Особливості провадження у справах щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України передбачені статтею 266 КАС України.

Статтею 266 КАС України, зокрема частиною першою цієї статті, встановлено, що правила цієї статті поширюються на розгляд адміністративних справ, зокрема, щодо: законності дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;

З огляду на викладене, Верховний Суд як суд першої інстанції має повноваження щодо розгляду чітко визначеної категорії адміністративних справ.

Суд зазначає, що в порядку адміністративного судочинства до Верховного Суду як суду першої інстанції можуть бути оскаржені тільки ті правові акти та/або дії чи бездіяльність Президента України, які виникли у правовідносинах, у яких він реалізовує свої владні (управлінські) повноваження, і які не вимагають перевірки на відповідність Конституції України за їх юридичним змістом і процедурою розгляду.

Статтею 106 Конституції України встановлено повноваження Президента України. Пункт 31 частини першої вказаної статті зазначає, що Президент України здійснює інші повноваження, визначені Конституцією України, окрім тих, що визначені пунктами 1-30 частини першої статті 106 Конституції України. Аналіз вказаної норми свідчить про те, що повноваження Президента України визначаються виключно Конституцією України.

З урахуванням наведеного, позивачу слід привести позовну заяву у відповідність з процесуальним законодавством, а саме, враховуючи положення частини четвертої статті 22 КАС України, уточнити зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначити в чому полягає бездіяльність Президента України, з огляду на викладені обставини щодо розгляду звернення, викласти обґрунтування протиправності дій та/або бездіяльності Президента України у межах визначеної Конституцією України компетенції (при виконанні яких саме владних управлінських функцій щодо позивача).

В той же час, позовна заява не містить власного письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Такий правовий запобіжник існує для унеможливлення подання позовів з тим самим предметом, з тих самих підстав позивачем чи його представниками, що можуть діяти окремо і не знати про подання інших аналогічних позовів.

Отже, позивачу слід надати до Суду власне письмове підтвердження про те, що ним особисто або в його інтересах іншою особою не подано такого ж позову (позовів) до цього ж відповідача, із тим самим предметом, із тих самих підстав.

Крім того, в обґрунтуванні позовної заяви позивач вказує, що копія відповіді на його лист 24 червня 2021 року поданої на ім`я Президента України, додається до матеріалів позовної заяви. В той же час, така копія відповіді відсутня в переліку додатків до позовної заяви, як і сама заява позивача та відповідно матеріали позовної заяви вказаних документів не містять.

Положення частини першої статті 169 КАС України вказують, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього України, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (частина друга цієї статті).

Відповідно до пункту шостого частини п`ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. У зв`язку з наведеним, залишення позову без руху з підстав, передбачених законом (невідповідність позовної заяви вимогам щодо її змісту, несплата судового збору тощо) не є порушенням права на справедливий судовий захист.

Керуючись статтями 22, 160, 169, 171, 266 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Президента України Зеленського Володимира Олександровича про надання оцінки дотримання конституційних прав позивача - залишити без руху.

Встановити для усунення зазначених в цій ухвалі недоліків десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення цих недоліків позовної заяви у встановлений судом строк, заява буде повернута з підстав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

...........................

О.В. Калашнікова,

Суддя Верховного Суду