Справа № 198/213/23
Суддя: Жмуд Н. М.
Дата ухвалення: 2023-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 198/213/23
Провадження №2-а/0198/3/23
21.06.2023
У Х В А Л А

іменем України

21.06.2023 року суддя Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області Жмуд Н.М., вирішуючи питання про відкриття провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 Відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_1 " Луганського прикордонного загіну імені Героя України полковника Євгена Пікуса Державної прикордонної служби України про скасування постанови № 148438 від 25.06.2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності

В С Т А Н О В И В :

12.06.2023 року до Юр`ївського районного суду через систему "Електронний суд" 09 червня 2023 року направлено вищевказаний позов.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим стяттями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Дослідивши позовну заяву встановлено, щовона не відповідає зазначеним вимогам

оскільки, згідно з ч. 6 ст. 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, постанова у справі про адміністративне правопорушення стосовно позивача була винесена відповідачем 25.06.2021 року, у той же час, останній звернувся із позовом до Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області 09.06.2023, тобто із пропуском десятиденного строку звернення до суду, однак до позовної заяви не додано заяву про його поновлення із зазначенням доказів поважності причин пропуску цього строку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів із дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів із дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, ухвалою судді від 13.06.2023 року позов був залишено без руху, і надано позивачу строк для усунення недоліків та роз`яснено наслідки невиконання вимог цієї ухвали.

Зазначені в ухвалі недоліки мають бути усунуті шляхом подання заяви про поновлення строку звернення до суду із зазначенням у ній доказів поважності причин пропуску цього строку та додатковими документами (з їх копіями для відповідача ).

Ухвалу судді від 13.06.2023 року позивачу було направлено на його електронну адресу, вказану у позовній заяві та отримано ним 13.06.2023 року о 13 год.25 хв., про що свідчить довідка про доставку електронного листа.

Станом на 19.06.2023 року до суду на електронну адресу позивачем було направлено клопотання про поновлення строку для звернення до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. Дане клопотання обгрунтоване тим, що 25.06.2021 року було складено оскаржуваний ним протокол. 01.07.2021 року позивач, звернувся до Лисичанського міського суду з відповідним позовом про скасування даного протоколу однак, даним судом, 05.07.2021 року, з невідомих позивачу причин, справу передано до Станично- Луганського районного суду Луганської області. 02.02.2021 року позов залишено без руху і надано час для усунення недоліків. І лише 09.12.2021 року відкрито провадження по справі і призначено розгляд на 24.01.2022 року. Оскільки розгляд справи цього дня не відбувся, то слухання перенесено на 28.02.2022 року. Однак, з 24.02.2022 року, у зв`язку з початком війни, суд вже не пацював. Справи Станично-Луганського районного суду, що не розглянуті, стали підсудні Юр`ївському районному суду Дніпропетровської області. Позивач зазначив, що із віповіді, отриману від Юр"ївського районного суду Дніпропетровської області, він дізнався, що станом на 16.08.2022 року, справа така в провадждення до даного суду не передавалася. Також позивач вказує на ту обставину, що він не є юридично обізнаним у законодавстві.

В свою чергу позивач зазначає, як на причину поважності ним строку для звернення до суду посилання на введення в країні воєнного стану і правову позицію ВСУ у справі №500,1912/22 - щодо недопущення судами обмеження прав ососби на доступ до правосуддя.

Інших причин поважності пропуску процесуального строку, на звернення до суду з даним позовом, позивачем не вказано.

Вивчивши обгрунтування клопотання позивача про поновлення йому процесуальних строків для звернення до суду за захистом своїх прав, на відповідність їх діючому законодавству, суддя зазначає наступне.

Відповідно до ст. 118 КАС України процесуальні строки це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняють процесуальні дії. Процесуальні строки встановлено законом, а якщо такі строки законом не визначено їх установлює суд.

Процесуальні строки визначають днями, місяцями й роками, а також можуть бути визначені вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Строк звернення до адміністративного суду це проміжок часу після виникнення спору в публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору та захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Водночас перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. У разі неподання особою в зазначений строк або в разі визнання вказаних нею у зверненні до адміністративного суду підстав для поновлення строку неповажними, суд повертає позовну заяву.

Суд зазначає, що причину пропуску строку можна вважати поважною, якщо вона відповідає одночасно всім таким умовам:

1) це обставина або кілька обставин, які безпосередньо унеможливлюють чи ускладнюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк;

2) це обставина, що виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк;

3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено;

4) цю обставину підтверджено належними й допустимими засобами доказування.

Судом вбачається, що дійсно, згідно до ухвали Станично-Луганського районного суду Луганської області від 09.12.2022 року відкрито провадження за позовом позивача і призначено судовий розгляд на 24.01.2022 року.

24.02.2022 року, Указом Президента України № 64/2022 "Про введення в країні воєнного стану в Україні" введено воєнний стан.

Розпорядженням Верховного суду України від 06.03.2022 року № 1/0/9-22 "Про зміну

територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану" змінено підсудність Станично-Луганського районного суду Луганської області на Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області. Тобто, справи, які були в проваджденні Станично-Луганськогоь районного суду Луганської обасті і не розглянуту по суті, підсудні Юр`ївському районному суду Дніпропетровської області.

Позивач посилається на ту обставину, що з 15.08.2022 року, з відповіді Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області, йому стало відомо про те, що до даного суду із Станично-Луганського районного суду Луганської облаасті його справу не було передано.

При цьому суддя звертає увагу позивача, що останньому достаменно з серпня 2022 року було відомо, що його справу в провадждення Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області не було передано. Однак, позивачем, до Юр`ївсського райнного суду Дніпропетровської області на електронний суд позов подано лише 12.06.2023 року. Без зазначення поважності пропуску строку на звернення до Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області у період з серпня 2022 року по 12.06.2023 року.

При цьому, будь-яких заяв чи клопотань, про відновлення втраченого судового провадження № 415/4687/21 провадження № 2а/430/82/21 за позовом ОСОБА_1 до Відділу прикордонної служби "Станиця - Луганська" Луганського прикордонного загіну імені Героя України полковника Євгена Пікуса Державної прикордонної служби України про скасування постанови № 148438 від 25.06.2021 року про притягнення до адміністративної відповідальност позивачем не заявлялося.

Суд враховує, те що, застосовуючи процесуальні норми, потрібно уникати, як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до нівелювання процесуальних вимог, установлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства є неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на зазначене, суд також вважає за потрібне зауважити, що протягом усього періоду дії воєнного стану, запровадженого на території України у зв`язку зі збройною агресією російської федерації, суворе застосування адміністративними судами процесуальних строків щодо звернення до суду з позовними заявами, апеляційними й касаційними скаргами, іншими процесуальними документами може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду, гарантованого ст. ст. 55, 124, 129 Конституції України, ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд зазначає, що як додаток документів, які позивачем було подано до суду вказано і відповідь Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 15.08.2022 року. Однак, даний документ на електронний суд позивачем не направлено, про що повноваженою особою, складено відповіданий акт від 19.06.2023 року.

Суддя зазначає, що сам факт дії воєнного стану не зупиняє процесуальних строків.

Водночас згідно з позицією Великої Палати Верховного Суду від 10.11.2022 у справі № 990/115/22 "запровадження на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду з позовами. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам собою факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку".

Відповідно, з цієї постанови випливає, що є недостатнім посилання в клопотаннях про поновлення пропущених процесуальних строків всього лише на факт дії воєнного стану на території України, адже воєнний стан не є перешкодою для здійснення правосуддя, не є підставою для зупинення судового процесу.

В разі неможливості здійснення правосуддя на окремих територіях України відповідні справи переходять під територіальну юрисдикцію інших судів. Відповідно, аргументів, що ґрунтуються винятково на факті наявності війни з російською федерацією та факті запровадження воєнного стану на території України, недостатньо вони також мають бути підкріплені фактами щодо наслідків повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України.

Водночас слід враховувати те, що поновлення строків із підстав, пов`язаних із розв`язаною російською федерацією війною, потребують насамперед ті учасники процесуальних відносин, які внаслідок цього вчасно не змогли реалізувати свої процесуальні права.

В свою чергу, навряд поновлення процесуальних строків необхідне для тих учасників процесуальних правовідносин, яким вдалося уникнути прямого негативного впливу повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України, а отже, вони мали достатньо часу для реалізації своїх процесуальних прав протягом усього наданого чинним законодавством часу. Відповідно, користування правом на поновлення пропущених процесуальних строків необхідне не всім, хто проживає на території України чи чиїм місцем розташування є Україна, а лише тим, хто не може повністю або частково користуватися наданими чинним законодавством правами в судовому процесі.

Тобто, позивачем не зазначені обставини, які б могли свідчити про пропуск строку його звернення до суду за захистом його прав із поважних причин та були б підставою для поновлення судом строків, установлених ч. 2 ст. 122 КАС України.

Звертаю увагу, та вважаю за необхідне наголосити, що у силу частини 2 статті 44 та частини 1 статті 45 КАС України усі суб`єкти права повинні добросовісно опікуватись станом власних прав (інтересів) та обов`язків, для чого законодавцем запроваджено інститут давності (строку звернення до суду) та наслідків закінчення (збігу, спливу, завершення перебігу) процесуальних строків.

Розглянувши подані позивачем документи, вважаю їх такими, що не усувають недоліків поданої позовної заяви. Так, причини пропуску строку є поважними, якщо обставини, які зумовили такі причини, є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулася до суду, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами (правовий висновок постанови Верховного Суду від 21.04.2021 року у справі № 640/25046/19).

Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду (правовий висновок постанови Великої Палати Верховного Суду від 24.11.2021 року у справі № 9901/267/21).

Зазначене та наведене вище перешкоджає вирішити питання про відкриття провадження, тому позовна заява підлягає визнанню неподаною та поверненню.

Керуючись ст. ст. 169, 241, 248, 256, 294, 295 КАС України,

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Відділу прикордонної служби "Станиця - Луганська" Луганського прикордонного загіну імені Героя України полковника Євгена Пікуса Державної прикордонної служби України про скасування постанови № 148438 від 25.06.2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності, - вважати неподаним та повернути позивачу з усіма доданими до нього матеріалами.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до частини 8 статті 169 КАС України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ознайомитись з повним текстом ухвали суду, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення Дніпровського апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Наталя ЖМУД