Справа № 520/8595/23
Суддя: Котеньов О.Г.
Дата ухвалення: 2023-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

20 червня 2023 року справа № 520/8595/23 Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Олексія Котеньова, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Харківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, третя особа - Міністерство оборони України в особі Військової частини НОМЕР_2 , про визнання дій протиправними,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Харківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, третя особа Міністерство оборони України в особі Військової частини НОМЕР_2 , в якому просить суд:

- визнати незаконними дії Харківського обласного територіального центра комплектування за соціальної підтримки щодо проведення мобілізації ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 20.04.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі.

В обґрунтування позову вказано, що позивача призвано на військову службу з порушенням порядку, встановленого законодавством, а саме Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, без врахування його стану здоров`я, чим були порушені права позивача.

У відзиві відповідач вказав, що у зв`язку з введенням у лютому 2022 року правового режиму воєнного стану, та проведенням загальної мобілізації, на підставі Мобілізаційної директиви Командувача військ ОК « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 24.02.2022 № М68/т, медичний огляд проводився за спрощеною процедурою, ступінь придатності до військової служби визначався шляхом тілесного огляду та опитування. На даний час документів щодо призову позивача ІНФОРМАЦІЯ_3 не збереглось.

Військова частина НОМЕР_2 у відзиві (поясненнях) вказала, що позивач 28.04.2023 скоїв кримінальне правопорушення, а саме самовільне залишення військової частини, вчинене в умовах воєнного стану. Як зазначає третя особа, після усвідомлення невідворотності покарання за скоєне кримінальне правопорушення, позивач намагається всіма засобами уникнути покарання, фальшуючи обставини та вводячи в оману суд.

Витребувані ухвалою від 20.04.2023 докази третьою особою до суду не надано.

Суд розглядає справу у порядку письмового провадження без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі п.10 ч.1 ст.4, ч.4 ст.229 КАС України.

Дослідивши доводи позову, зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд зазначає таке.

Судом встановлено з наказу командира військової частини НОМЕР_3 №8 від 16.03.2022, що відповідно до мобілізаційного призначення за мобілізаційним планом вважати призначеним до ВЧ НОМЕР_3 солдата ОСОБА_1 , призваного Слобідським ОРТЦК та СП м.Харкова 16.03.2022.

Відповідно до довідки ВЧ НОМЕР_2 №2/443 від 25.02.2023 молодший сержант ОСОБА_1 перебуває на військовій службі в військовій частині НОМЕР_2 з 11.08.2022 відповідно до наказу ь№143 від 11.08.2022.

Позивач вважає, що його призвано на військову службу з порушенням порядку, встановленого законодавством, а саме Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, без врахування його стану здоров`я, а тому звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується такими нормами права.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому продовжено відповідними Указами Президента України та який триває і на сьогодні.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно з ч.1, 5, 8 ст.4 цього закону організація і порядок проведення мобілізаційної підготовки та мобілізації визначаються цим Законом, актами Президента України та Кабінету Міністрів України.

Вид, обсяги, порядок і строк проведення мобілізації визначаються Президентом України в рішенні про її проведення.

З моменту оголошення мобілізації (крім цільової) чи введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях настає особливий період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.

Пунктами 1-4, 9 Указу Президента України "Про загальну мобілізацію" №69/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України визначено оголосити та провести загальну мобілізацію (далі мобілізація).

Мобілізацію провести на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.

Мобілізація проводиться протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом.

Призов військовозобов`язаних, резервістів та залучення транспортних засобів для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України. Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України здійснити в обсягах, визначених згідно з мобілізаційними планами.

Головам обласних державних адміністрацій забезпечити створення та роботу обласних, районних та міських медичних комісій.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 6, 10 ст.2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Проходження військової служби здійснюється громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

Одним із видів військової служби є військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Частина 13 ст.2 цього закону визначає, що громадяни України, які приписуються до призовних дільниць, направляються для підготовки до військової служби, особи, які призиваються або приймаються на військову службу, приймаються на службу у військовому резерві, та військовозобов`язані, призначені для комплектування посад за відповідними військово-обліковими спеціальностями та іншими спеціальностями в Службі безпеки України під час проведення мобілізації, проходять обов`язковий медичний огляд. Порядок проходження медичного огляду затверджується відповідно Міністерством оборони України, центральними органами виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють керівництво військовими формуваннями, Службою безпеки України, Службою зовнішньої розвідки України за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я. Перелік військово-облікових спеціальностей затверджується Міністерством оборони України, а інших спеціальностей в Службі безпеки України - Головою Служби безпеки України.

Відповідно до частини десятої статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" та з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи наказом Міністра оборони України 14.08.2008 № 402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі - Положення).

Пункт 1.1 Положення передбачає, що військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Відповідно до п.2.1 Положення для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).

Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця.

Згідно з п.3.1 Положення медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням військового комісара ВЛК військових комісаріатів.

Відповідно до п.3.2 кожний військовозобов`язаний оглядається хірургом, терапевтом, невропатологом, психіатром, окулістом, оториноларингологом, стоматологом, дерматологом, а за медичними показаннями і лікарями інших спеціальностей.

Повторний медичний огляд військовозобов`язаних, які перебувають у запасі 1 і 2 розрядів, раніше визнаних придатними до військової служби або непридатними до військової служби в мирний час за станом здоров`я, а також військовозобов`язаних плавскладу ВМС Збройних Сил України проводиться один раз на 5 років ВЛК військових комісаріатів, а льотного складу - ЛЛК військових комісаріатів.

Перед оглядом військовозобов`язаних їм проводиться рентгенологічне (флюорографічне) обстеження органів грудної клітки, загальний аналіз крові, визначаються група крові та резус-належність (особам, у яких немає відповідної відмітки у військовому квитку), ЕКГ, дослідження сечі. Особам, яким більше 40 років, обов`язково проводиться вимір внутрішньоочного тиску, дослідження крові на цукор (п.3.4).

До початку огляду військовий комісаріат на всіх військовозобов`язаних отримує дані із психоневрологічних, протитуберкульозних, шкірно-венеричних диспансерів, наркологічних закладів (на тих, що перебувають на обліку у вказаних диспансерах, закладах, - витяг з історії хвороби), на осіб, що визнані інвалідами, - дані з органів соціального забезпечення, також медичну картку амбулаторного хворого (облікова форма МОЗ України № 025) з поліклінік та медико-санітарних частин за місцем проживання, роботи або навчання.

Зазначені документи з відомостями із вищевказаних диспансерів (закладів), а на офіцерів і прапорщиків (мічманів) запасу також особові справи військовий комісаріат до початку огляду подає для вивчення у ВЛК (п.3.5).

Відповідно до п.3.6 Положення картка обстеження та медичного огляду на солдатів, матросів, сержантів і старшин зберігається у військовому комісаріаті до чергового огляду, а на офіцерів, прапорщиків (мічманів) у їх особових справах - постійно.

Пункт 3.8 Положення передбачає, що після закінчення медичного обстеження під час мобілізації ВЛК виносить щодо військовозобов`язаного одну із таких постанов: "Придатний до військової служби"; "Тимчасово непридатний до військової служби (вказати дату повторного огляду)"; "Непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку".

Відтак, із системного аналізу вищенаведених норм права суд приходить до висновку про те, що призов на військову службу під час мобілізації обов`язково супроводжується проведенням медичного огляду та винесенням відповідної постанови ВЛК. Функціонування ВЛК, серед іншого, премо передбачено також і в Указі Президента України про мобілізацію.

При цьому позивач стверджує, що рішення про призов його на військову службу і направлення для проходження служби відповідачем здійснено без проведення медичного огляду.

Доказів проходження позивачем медичного огляду відповідачем як суб`єктом владних повноважень до суду надано не було, що дає підстави для висновку про те, що такий огляд не здійснювався, що порушує вищенаведені приписи чинного законодавства, а тому відповідачем не дотримано процедуру призову позивача під час мобілізації.

Окрім того, відповідачем у відзиві вказано про проведення медичного огляду за спрощеною процедурою шляхом тілесного огляду та опитування, утім, вищевказані норми права не передбачають проведення такої процедури.

Копію Мобілізаційної директиви Командувача військ ОК « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 24.02.2022 року № М68/т, на яку посилається відповідач, до суду не надано, водночас, судом у системі нормативно-правових актів самостійно не виявлено такий документ, що унеможливлює висновок про наявність підстав нормативного застосування такого акту порівняно із вищевказаними приписами законів та підзаконних нормативно-правових актів.

Відтак, дії Харківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо призову позивача на військову службу в частині порушення процедури призову підлягають визнанню протиправними.

Щодо аргументів третьої особи про те, що 28.04.2023 позивач скоїв кримінальне правопорушення, а саме самовільне залишення військової частини, вчинене в умовах воєнного стану і вказаний позов третя особа розцінює як намір позивача уникнути покарання, суд зазначає таке.

Обставини щодо скоєння позивачем кримінального правопорушення підлягають оцінці судом у порядку кримінального процесу, адміністративний суд не є судом, встановленим законом, для встановлення обставин щодо самовільного залишення військової частини позивачем.

Окрім очевидного факту поширення на обставини, наведені у поясненнях третьої особи, принципу презумпції невинуватості (ст.62 Конституції України), суд також зазначає про те, що обставини проходження позивачем військової служби не є предметом дослідження у цьому спорі, висновок суду про порушення відповідачем вимог закону щодо проведення медичного огляду позивача на стадії призову на військову службу під час мобілізації не нівелює стабільності правовідносин, що склались між позивачем та військовою частиною під час проходження військової служби.

Відтак, висновки суду у цьому спорі жодним чином не впливають на факт самовільного залишення військової частини позивачем, якщо такий був, і можливого притягнення його до кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст.4-10, 19, 77, 139, 241-246, 250, 255, 262, 236 293, 295, 297, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Харківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, третя особа - Міністерство оборони України в особі Військової частини НОМЕР_2 , про визнання дій протиправними задовольнити.

Визнати протиправними дії Харківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки в частині порушення процедури призову ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення у повному обсязі виготовлено 20 червня 2023 року.

Суддя Олексій Котеньов