Справа № 320/14471/21
Суддя: Черпіцька Людмила Тимофіївна
Дата ухвалення: 2023-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2023 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого-судді: Черпіцької Л.Т., суддів: Глущенко Я.Б., Епель О.В., за участю секретаря: Висоцького А.М., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Вишневої міської ради Бучанського району Київської області на рішення Київського окружного адміністративного суду від "20" червня 2022 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Вишневої міської ради Бучанського району Київської області про зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати бездіяльність Вишневої міської ради Бучанського району Київської області щодо порушення строку розгляду клопотання позивача №633/08-21-Р від 12.08.2021 щодо передачі у приватну власність земельної ділянки з кадастровим номером :02::002:6612 за рахунок земель комунальної форми власності відповідача - протиправною;

- визнати незаконним і скасувати рішення сесії Вишневої міської ради Бучанського району Київської області від 19.08.2021 за №1-01/VІІІ8-32 в частині, яка стосується позивача;

- зобов`язати Вишневу міську раду Бучанського району Київської області на найближчому пленарному засіданні сесії розглянути клопотання позивача №633/08/21-Р від 12.08.2021 щодо передачі у приватну власність земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:6612 за рахунок земель комунальної форми власності відповідача у порядку визначеному ст. ст. 118,122 Земельного кодексу України.

Позов обґрунтовано протиправною бездіяльністю відповідача щодо нерозгляду у місячний термін клопотання позивача щодо передачі у приватну власність земельної ділянки. Крім того, позивач наголошував, що його клопотання стосувалося питання про передачу у приватну власність вже сформованої земельної ділянки та містило відомості про відповідний кадастровий номер, а відповідач відмовив у клопотанні про надання дозволу на виготовлення проекту із землеустрою.

Київський окружний адміністративний суд рішенням від "20" червня 2022 р. позовні вимоги задовольнив частково.

Визнано незаконним і скасовано рішення сесії Вишневої міської ради №633/08/21-Р від 19.08.2021 в частині, яка стосується ОСОБА_1 .

Зобов`язано Вишневу міську раду Бучанського району Київської області повторно розглянути на найближчому пленарному засіданні сесії Вишневої міської ради клопотання позивача щодо передачі у приватну власність земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:6612 за рахунок земель комунальної форми власності відповідача у порядку визначеному ст.ст. 118, 122 Земельного кодексу України, з урахуванням висновків суду.

У решті позову відмовлено.

Ухвалюючи рішення в частині задоволення позовних вимог, суд першої інстанції зазначив, що запитувана позивачем земельна ділянка передана у власність іншій особі, про що вказано в оскаржуваному рішенні. Однак, будь які докази для підтвердження цього факту, Вишневою міською радою не надано та позивачем не отримано. У зв`язку з чим, з метою відновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, та з метою дотримання судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, суд дійшов висновку про необхідність визнання незаконним та скасуванням рішення відповідача в частині, яка стосується позивача та зобов`язання відповідача повторно розглянути на найближчому пленарному засіданні сесії Вишневої міської ради клопотання позивача щодо передачі у приватну власність земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:6612 за рахунок земель комунальної форми власності відповідача у порядку визначеному ст.ст. 118,122 Земельного кодексу України, з урахуванням висновків суду.

Що стосується позовної вимоги в частині визнання бездіяльності відповідача щодо порушення строків розгляду клопотання позивача про передачу у власність земельної ділянки, то суд зазначив, що така вимога заявлена безпідставно, оскільки позивач з вказаним клопотання звернувся 12.08.2021, а оскаржуване рішення прийнято відповідачем 19.08.2021, тому строк розгляду клопотання позивача не пропущено.

Відповідач, не погоджуючись із судовим рішенням в частині задоволених позовних вимог, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та недотримання норм матеріального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, скаржник зазначає, що суд першої інстанції не врахував правові висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 15.06.2021 у справі № 823/106/18, згідно з якими на стадії надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення певної земельної ділянки, достатнім є долучення до клопотання заявника письмової згоди землевласника (землекористувача), засвідченої нотаріально. На стадії затвердження проекту землеустрою та передачі її у власність чи користування, бажана до відведення земельна ділянка має бути вільною.

На переконання скаржника, суд першої інстанції дійшов безпідставного висновку про те, що Вишневою міською радою не надано та позивачем не отримано доказів, які підтверджують перебування спірної ділянки у приватній власності іншої особи, оскільки з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна № 270713427 від 16.08.2021 вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:002:6612 перебуває у приватній власності іншої особи. Причому, від фізичної особи - власника земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:6612 заява про добровільну відмову від земельної ділянки до відповідача не надходила.

У поданій апеляційній скарзі скаржник також просив здійснювати розгляд справи за участю його представника.

Колегія суддів встановила, що суд першої інстанції розглянув справу за правилами ст. 262 КАС України в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін.

Згідно з п.3 ч.1 ст. 311 КАС України апеляційні скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, судом апеляційної інстанції можуть бути розглянуті без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами.

З огляду на подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про участь скаржника в судовому засіданні суду апеляційної інстанції.

Позивач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що не перешкоджає її розгляду по суті.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з огляду на таке.

Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_1 , виданим Звенигородським РВ УМВС України в Черкаській області 29.10.1997.

Позивач є особою з інвалідністю 2 групи, що підтверджується відповідним посвідченням серії НОМЕР_2 від 03.01.2019 та учасником бойових дій, про що свідчить посвідчення серії НОМЕР_3 від 07.06.2016.

Позивач звернувся до Вишневої міської ради із клопотанням від 12.08.2021, в якому просив передати у приватну власність земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:6612 для ведення особистого селянського господарства, площею 0,4597 га за рахунок земель комунальної форми власності на території с. Крюківщина Бучанського району Київської області.

19.08.2021 на засіданні VІІІ сесії Вишневої міської ради Бучанського району Київської області розглянуто питання про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність на території міста Вишневе та села Крюківщина, однак не було підтримано депутатами під час голосування, про що було повідомлено позивача.

Не погоджуючись з такою бездіяльністю відповідача, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам скаржника, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Земельні відносини регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 3 Земельного кодексу, земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Пунктом 34 частини першої статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування" від 21 травня 1997 р. № 280/97-ВР (далі - Закон № 280/97-ВР) визначено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання щодо вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 59 Закону № 280/97-ВР рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Частиною 1 статті 71 Закону №280/97-ВР передбачено, що територіальні громади, органи та посадові особи місцевого самоврядування самостійно реалізують надані їм повноваження.

Право на земельну ділянку виникає і реалізується на підставах і в порядку, визначених Конституцією України, Земельним кодексом України та іншими законами України, що регулюють земельні відносини.

Згідно з вимогами ст. 12 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Зокрема, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або в користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Згідно із статтею 116 Земельного кодексу громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону (абзац перший частини першої). Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (частина друга). Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом (частина третя). Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання (частина четверта).

Статтею 118 Земельного кодексу встановлено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею (частина шоста).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку (абзац перший частини сьомої).

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін (абзац другий частини сьомої).

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки (абзац третій частини сьомої).

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу (частина восьма). Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність (частина дев`ята).

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду (частина десята). У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку (частина одинадцята).

Суд першої інстанції встановив, що 12.08.2021 позивач звернувся до Вишневої міської ради із клопотанням, в якому просив передати у приватну власність земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:6612 для ведення особистого селянського господарства, площею 0,4597 га за рахунок земель комунальної форми власності на території с. Крюківщина Бучанського району Київської області.

Однак, Вишнева міська рада Бучанського району Київської області рішенням від 19.08.2021 відмовила позивачу саме в наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність на території міста Вишневе та села Крюківщина.

На переконання позивача, відповідач протиправно рішенням від 19.08.2021 розглянув питання, яке є відмінним щодо того питання, з приводу якого звертався позивач, оскільки позивач звернувся з відповідним клопотанням про передачу у приватну власність вже сформовану земельну ділянку, а не з клопотанням про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Отже, предметом спору в цій справі є правомірність відмови Вишневою міською радою у передачі відповідної земельної ділянки у власність позивача відповідно до повноважень, визначених ст. 122 Земельного Кодексу України.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Отже, Земельний кодекс України визначає чіткий алгоритм дій розгляду заяв громадян про відведення у власність земельних ділянок та вичерпний перелік підстав для відмови особі в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Тож, за результатами розгляду заяви позивача про надання дозволу на розроблення документації землеустрою, відповідач повинен був прийняти одне з таких рішень: про надання дозволу на розроблення відповідної документації із землеустрою, або про відмову у наданні відповідного дозволу із зазначенням причин відмови. При цьому, Земельний кодекс України зобов`язує орган державної влади або орган місцевого самоврядування у випадках ухвалення рішення про відмову в надані такого дозволу належним чином мотивувати причини такої відмови.

Крім того, законодавцем встановлено вичерпний перелік підстав, за наявності яких заявникові може бути відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. У такому випадку відмова може бути визнана обґрунтованою лише тоді, коли компетентним суб`єктом владних повноважень встановлюється невідповідність місця розташування об`єкта вимогам, зазначеним у Земельному кодексі України, які повинні бути затверджені у встановленому законом порядку, або вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно - правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.02.2018 у справі №545/808/17.

Щодо доводів скаржника про перебування спірної земельної ділянки у власності іншої особи, колегія суддів зазначає таке.

Частина 5 ст. 116 ЗК України визначає, що земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Отже, безоплатна приватизація земельних ділянок, що вже перебувають у власності інших осіб, допускається виключно після припинення права власності такими особами земельними ділянками.

Разом з цим, відповідно до частини першої статті 122 Земельного кодексу України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Аналізуючи наведену норму суд дійшов висновку, що органи місцевого самоврядування та органи виконавчої влади можуть передавати у власність земельні ділянки, виключно які перебувають у комунальній формі власності.

Зміст статті 118 ЗК України свідчить про те, що порядок безоплатної передачі земельних ділянок у власність громадянами передбачає реалізацію таких послідовних етапів:

звернення громадянина з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

надання дозволу відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування;

розробка суб`єктами господарювання за замовленням громадянина проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в порядку, передбаченому статтею 186-1 Земельного кодексу України;

затвердження відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Тобто, отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки є одним з початкових етапів визначеної законом процедури безоплатної приватизації земельних ділянок. Отже, безпідставним є аргумент позивача про те, що відповідач протиправно розглянув питання про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність замість питання передачі вже сформованої земельної ділянки у приватну власність.

Колегія суддів наголошує на тому, що стаття 118 ЗК України встановлює вичерпний перелік таких підстав, серед яких відсутня така підстав, як надання дозволу на розробку проекту землеустрою іншій особі на ту ж саму земельну ділянку.

Так, у постанові від 27.02.2018 у справі № 545/808/17 Верховний Суд погодився з тим, що «чинним законодавством не передбачено право сільської ради відступати від положень статті 118 Земельного кодексу України, в тому числі не передбачено й прийняття сільською радою рішення про відмову у задоволенні вимоги, порушеної в заяві про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, у зв`язку з відведенням земельної ділянки іншій особі».

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 18.05.2022 у справі №154/3345/16, зазначивши, що застосуванню підлягає правовий висновок про вичерпність переліку підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, передбачених частиною сьомою статті 118 ЗК України, та правовий висновок про незаконність відмови у наданні дозволу у зв`язку з відведенням земельної ділянки іншій особі.

Також колегія суддів вважає за необхідне зазначити про те, що дозвіл і проект землеустрою, розроблений на його підставі, є стадіями єдиного процесу надання земельної ділянки у власність чи користування. Передача (надання) земельної ділянки у власність відповідно до статті 118 ЗК України є завершальним етапом визначеної процедури безоплатної приватизації земельних ділянок.

При цьому, отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність. Таку правову позицію висловлено у постанові Верховного Суду України від 13.12.2016 у справі №815/5987/14 та постановах Верховного Суду від 27.02.2018 у справі №545/808/17, від 22.02.2019 у справі №813/1631/14.

Також, колегія суддів звертає увагу на те, що дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, є індивідуальним актом, який може оскаржити особа, прав або інтересів якої він стосується, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк. Водночас, інша особа може в судовому порядку оскаржити індивідуальний акт лише у випадку, коли вказаним рішенням було порушено її права, свободи та інтереси.

Суд першої інстанції, скасовуючи рішення Вишневої міської ради від 12.08.2021, дійшов висновку, що згідно з оскаржуваним рішенням запитувана позивачем земельна ділянка передана у власність іншій особі, однак, будь-які докази для підтвердження цього факту, Вишневою міською радою не надано та позивачем не отримано.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна № 270713427 від 16.08.2021, яка міститься в матеріалах справи, вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:002:6612 перебуває у приватній власності іншої особи (а.с.48).

Водночас, на переконання колегії суддів, згаданий висновок суду першої інстанції не впливає на правильність прийнятого ним рішення щодо скасування рішення Вишневої міської ради від 12.08.2021, адже, як зазначалось, чинним законодавством не передбачено право сільської ради відступати від положень статті 118 Земельного кодексу України, в тому числі не передбачено й прийняття сільською радою рішення про відмову у задоволенні вимоги, порушеної в заяві про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, у зв`язку з відведенням земельної ділянки іншій особі.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що з метою відновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, та з метою дотримання судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, необхідно визнати незаконним та скасуванням рішення відповідача в частині, яка стосується позивача та зобов`язання відповідача повторно розглянути на найближчому пленарному засіданні сесії Вишневої міської ради клопотання позивача щодо передачі у приватну власність земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:6612 за рахунок земель комунальної форми власності відповідача у порядку визначеному ст.ст. 118,122 Земельного кодексу України, з урахуванням висновків суду.

Посилання скаржника на правові висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 15.06.2021 у справі № 823/106/18, колегія суддів не враховує, з огляду на те, що такі висновки сформовані у інших правовідносинах та з відмінним правовим регулюванням таких відносин.

Верховний Суд у справі № 823/106/18 дійшов висновку, що на стадії надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення певної земельної ділянки, достатнім є долучення до клопотання заявника письмової згоди землевласника (землекористувача), засвідченої нотаріально. На стадії затвердження проекту землеустрою та передачі її у власність чи користування, бажана до відведення земельна ділянка має бути вільною.

У вказаній справі предметом спору було визнання протиправною бездіяльність ГУ Держгеокадастру під час затвердження проекту землеустрою та передачу у власність позивача земельної ділянки з кадастровим номером. Натомість у справі, яка розглядається предметом дослідження є правомірність дій місцевої ради під час передачі земельної ділянки у власність на етапі звернення громадянина з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Доводи апеляційної скарги колегія суддів не приймає, оскільки вони не спростовують правильність висновків суду першої інстанції щодо застосування норм матеріального та процесуального права.

Крім того, аналізуючи всі доводи учасників справи, апеляційний суд враховує висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні від 21.01.1999 р. по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог не оскаржується, тому колегія суддів не перевіряє його законність та обґрунтованість в цій частині.

Допущена судом першої інстанції в резолютивній частині оскаржуваного рішення описка щодо номеру рішення сесії Вишневої міської ради Бучанського району Київської області від 19.08.2021 підлягає виправленню суд першої інстанції в порядку визначеному КАС України.

Згідно з ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 250, 308, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Вишневої міської ради Бучанського району Київської області залишити без задоволення, рішення Київського окружного адміністративного суду від "20" червня 2022 р. - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 20 червня 2023 року.

Головуючий суддя Судді:Л.Т. Черпіцька Я.Б. Глущенко О.В. Епель