Справа № 580/2791/23
Суддя: Василь ГАВРИЛЮК
Дата ухвалення: 2023-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2023 року справа № 580/2791/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилюка В.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Уманської районної державної адміністрації про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) подав позов до Управління праці та соціального захисту населення Уманської районної державної адміністрації (далі управління, відповідач), в якому просить:

- визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Уманської районної державної адміністрації про відмову у встановленні ОСОБА_1 статусу ветеран війни-інвалід війни у відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 7 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту та видати посвідчення з написом Посвідчення ветерана війни;

- зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Уманської районної державної адміністрації встановити ОСОБА_1 статус ветеран війни-інвалід війни у відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 7 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту та видати посвідчення з написом Посвідчення ветерана війни.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що є особою з інвалідністю 1 групи, встановлену у зв`язку із травмою, пов`язаним з виконанням службових обов`язків, у зв`язку із чим звернувся до відповідача за отриманням статусу особи з інвалідністю внаслідок війни та видачу відповідного посвідчення, однак отримав відмову, яку вважає протиправною, оскільки у відповідності до ч. 2 ст. 7 Закону № 3551-XII до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать також особи з інвалідністю внаслідок поранення, одержаного під час виконання службових обов`язків.

Ухвалою від 18.04.2023 суддя Черкаського окружного адміністративного суду прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у адміністративній справі, вирішив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

27.04.2023 до суду надійшло письмове заперечення на адміністративний позов, в якому відповідач просив в задоволенні позову відмовити повністю, зазначивши при цьому, що формулювання поранення, травми, контузії, каліцтва або захворювання, пов`язані з виконанням службових обов`язків відсутні в переліку причин інвалідності, які дають право на встановлення статусу особи з інвалідністю внаслідок війни.

Розгляд справи по суті відповідно до частини 3 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) розпочато через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов до такого висновку.

Суд встановив, що позивач проходив службу в органах Національної поліції. В період проходження служби при виконанні службових обов`язків, під час припинення або запобігання злочинам або правопорушенням, а також виявленні і розкритті злочинів, розшуку осіб, що їх учинили, 10.08.2017 із позивачем стався нещасний випадок, про що свідчить акт Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 18.09.2017 № 35 форми Н-1.

Згідно свідоцтва про хворобу № 389 від 21.11.2017, виданого ВЛК Державної установи Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Черкаській області травма, ТАК, пов`язана з виконанням службових обов`язків.

Управління соціального захисту населення Христинівської районної державної адміністрації видало позивачу посвідчення інваліда війни серії НОМЕР_1 від 01.03.2018, відповідно до якого позивач є інвалідом І групи та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-інвалідів війни (дійсне до 01.03.2020).

Згідно довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААА від 02.03.2020 ступінь втрати працездатності позивача склав 90%, у зв`язку із чим Управління соціального захисту населення Христинівської районної державної адміністрації видало позивачу посвідчення від 10.04.2020, відповідно до якого позивач є особою з інвалідністю І групи та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-осіб з інвалідністю внаслідок війни (дійсне до 01.04.2022).

Згідно довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААВ № 360940 від 11.04.2022, травма позивача, ТАК, пов`язана з виконанням службових обов`язків, у зв`язку із чим позивачу встановлено І групу інвалідності з 01.04.2022 безтерміново.

10.01.2023 позивач звернувся із заявою до Управління праці та соціального захисту населення Уманської районної державної адміністрації про встановлення статусу особи з інвалідністю внаслідок війни.

Листом від 13.01.2023 № 101/01-05 Управління праці та соціального захисту населення Уманської районної державної адміністрації відмовило позивачу в наданні статусу особи з інвалідністю внаслідок війни так як травма, поранення, ТАК, пов`язані з виконанням службових обов`язків не пов`язане з участю в бойових діях.

Відмову у встановленні статусу ветеран війни-інвалід війни позивач вважає протиправною, а тому за захистом своїх прав, свобод та інтересів звернувся до суду з даним позовом.

Під час вирішення спору по суті суд зазначає, що відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяння формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них визначаються Законом України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту від 22.10.1993 № 3551-XII (далі Закон № 3551-XII).

Відповідно до статті 1 Закону № 3551-XII закон спрямований на захист ветеранів війни шляхом: створення належних умов для підтримання здоров`я та активного довголіття; організації соціального та інших видів обслуговування, зміцнення матеріально-технічної бази створених для цієї мети закладів і служб та підготовки відповідних спеціалістів; виконання цільових програм соціального і правового захисту ветеранів війни; надання пільг, переваг та соціальних гарантій у процесі трудової діяльності відповідно до професійної підготовки і з урахуванням стану здоров`я.

Згідно ст. 4 Закону № 3551-XII ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав.

До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни.

Відповідно до ч. 1 статті 7 Закону № 3551-XII до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать особи з числа військовослужбовців діючої армії та флоту, партизанів, підпільників, працівників, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків) чи пов`язаних з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях, підпільних організаціях і групах та інших формуваннях, визнаних такими законодавством України, в районі воєнних дій, на прифронтових дільницях залізниць, на спорудженні оборонних рубожів, військово-морських баз та аеродромів у період громадянської та Другої світової воєн або з участю в бойових діях у мирний час.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 7 Закону № 3551-XII до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать також особи з інвалідністю з числа: осіб начальницького і рядового складу органів Міністерства внутрішніх справ і органів Комітету державної безпеки колишнього Союзу РСР, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України та інших військових формувань, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час виконання службових обов`язків, ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, участі у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, інших уражень ядерними матеріалами.

Аналіз вказаних норм вказує на те, що до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать зокрема особи з інвалідністю з числа осіб начальницького і рядового складу органів Міністерства внутрішніх справ України, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час виконання службових обов`язків.

Відповідно до абзацу 2 пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 року № 1317 Питання медико-соціальної експертизи (далі Постанова № 1317) медико-соціальна експертиза потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання проводиться після подання акта про нещасний випадок на виробництві, акта розслідування професійного захворювання за встановленими формами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004 року № 1112 (Офіційний вісник України, 2004 р., № 35, ст. 2337), висновку спеціалізованого медичного закладу (науково-дослідного інституту професійної патології чи його відділення) про професійний характер захворювання, направлення лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я або роботодавця чи профспілкового органу підприємства, на якому потерпілий одержав травму чи професійне захворювання, або робочого органу виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків, суду чи прокуратури.

Пунктом 26 Положення № 1317 передбачено, що особі, що визнана інвалідом, залежно від ступеня розладу функцій органів і систем організму та обмеження її життєдіяльності встановлюється I, II чи III група інвалідності. I група інвалідності поділяється на підгрупи А і Б залежно від ступеня втрати здоров`я інваліда та обсягу потреби в постійному сторонньому догляді, допомозі або нагляді.

Причинами інвалідності є, зокрема:

- нещасний випадок на виробництві (трудове каліцтво чи інше ушкодження здоров`я);

- поранення, контузії, каліцтва, захворювання пов`язані: з виконанням службових обов`язків; з виконанням обов`язків військової служби або службових обов`язків з охорони громадського порядку, боротьби із злочинністю та ліквідацією наслідків надзвичайних ситуацій;

Таким чином, Положенням № 1317 також регламентовано перелік причин інвалідності, які можуть бути зазначені у довідці МСЕК, зокрема: поранення пов`язане з виконанням службових обов`язків.

Як вище встановив суд відповідно до акту Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 18.09.2017 № 35 форми Н-1, в період проходження служби в органах Національної поліції, при виконанні службових обов`язків, під час припинення або запобігання злочинам або правопорушенням, а також виявленні і розкритті злочинів, розшуку осіб, що їх учинили, 10.08.2017 із позивачем стався нещасний випадок (важка закрита черепно-мозкова травма, забій головного мозку). Згідно свідоцтва про хворобу № 389 від 21.11.2017, виданого ВЛК Державної установи Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Черкаській області травма, ТАК, пов`язана з виконанням службових обов`язків. Крім того Управління соціального захисту населення Христинівської районної державної адміністрації видавало позивачу посвідчення, зокрема від 10.04.2020, відповідно до якого позивач є особою з інвалідністю І групи та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-осіб з інвалідністю внаслідок війни (дійсне до 01.04.2022). В подальшому, згідно довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААВ № 360940 від 11.04.2022, травма позивача, ТАК, пов`язана з виконанням службових обов`язків, у зв`язку із чим позивачу встановлено І групу інвалідності з 01.04.2022 безтерміново.

Аналіз встановлених обставин вказує на те, що позивач відноситься до осіб з інвалідністю внаслідок війни, в силу приписів п. 2 ч. 2 ст. 7 Закону № 3551-XII, оскільки травму позивач одержав під час виконання службових обов`язків поліцейського.

Крім того, суд зазначає, що наявна у матеріалах справи та надана позивачем до відповідача довідка до акту огляду МСЕК серії 12 ААВ № 360940 від 11.04.2022 відповідає вимогам Положення № 1317, зазначена в ній причина інвалідності (травма, пов`язана з виконанням службових обов`язків) передбачена п. 26 Положення № 1317.

Правила видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни врегульовані Положенням про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.1994 № 302 зі змінами та доповненнями (далі Положення № 302).

Згідно п. 2, 3 Положення № 302 посвідчення є документом, що підтверджує статус ветеранів війни, членів сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, членів сімей загиблих (померлих) Захисників чи Захисниць України, на основі якого надаються відповідні пільги і компенсації.

Відповідно до Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту до ветеранів війни належать, зокрема, особи з інвалідністю внаслідок війни.

Особам з інвалідністю внаслідок війни (стаття 7 зазначеного Закону) видаються посвідчення з написом Посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни та нагрудний знак Ветеран війни - особа з інвалідністю внаслідок війни.

Згідно абзацу 2 пункту 7 Положення № 302 Посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни, Посвідчення учасника війни і відповідні нагрудні знаки, Посвідчення члена сім`ї загиблого видаються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у місті (у разі їх утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення) за місцем реєстрації громадянина.

Відповідно до пункту 10 Положення № 302 Посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни видається на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про групу та причину інвалідності.

Особам з інвалідністю внаслідок війни, у яких групу інвалідності встановлено без терміну перегляду, видаються безтермінові посвідчення, іншим - на період встановлення групи інвалідності. У разі продовження медико-соціальною експертною комісією терміну чи зміни групи інвалідності в посвідчення (на правій внутрішній стороні) вклеюється новий бланк, до якого вносяться відповідні записи. Записи в бланку завіряються відповідно до пункту 8 цього Положення.

З урахуванням зазначених норм суд доходить висновку, що позивач, як особа з інвалідністю, яка встановлена безтерміново у зв`язку із травмою, пов`язаною з виконанням службових обов`язків, що підтверджено відповідною довідкою МСЕК, набув статусу особи з інвалідністю внаслідок війни та, як наслідок, право на отримання посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни.

Суд врахував, що видача посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни у відповідності до абз. 2 п. 7 Положення № 302 належить до повноважень Управління праці та соціального захисту населення Уманської районної державної адміністрації, надані позивачем документи є достатніми для встановлення позивачу статусу особи з інвалідністю внаслідок війни та видачі відповідного посвідчення.

Разом з тим, як вище встановив суд, відповідач, отримавши від позивача заяву про видачу посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни із переліком документів та вищевказаною довідкою МСЕК, відмовив позивачу у встановленні статусу особи з інвалідністю внаслідок війни, у зв`язку із чим бездіяльність відповідача щодо не встановлення позивачу статусу особи з інвалідністю внаслідок війни та видачі відповідного посвідчення слід визнати протиправною.

Разом з тим, вимоги позивача щодо зобов`язання відповідача видати посвідчення з написом посвідчення ветерана війни суд вважає необґрунтованими, оскільки такий тип посвідчення не передбачено Положенням № 302.

Під час обрання способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Враховуючи викладене, суд вважає, що у даному випадку, для належного захисту порушеного права позивача суд, у відповідності до вимог статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, належить зобов`язати відповідача встановити позивачу статус особи з інвалідністю внаслідок війни та видати відповідне посвідчення.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є частково обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити частково.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке.

Згідно статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до частини 1 статті 139 вказаного Кодексу при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на те, що позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України Про судовий збір та не надав доказів понесення інших судових витрат, то підстави для їх розподілу відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Уманської районної державної адміністрації щодо не встановлення ОСОБА_1 статусу особи з інвалідністю внаслідок війни та видачі відповідного посвідчення.

Зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Уманської районної державної адміністрації встановити ОСОБА_1 статус особи з інвалідністю внаслідок війни та видати відповідне посвідчення.

У задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснювати.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням вимог пункту 3 розділу VI Прикінцеві положення цього Кодексу.

Учасники справи:

1) позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );

2) відповідач Управління праці та соціального захисту населення Уманської районної державної адміністрації (20300, Черкаська область, м. Умань, вул. М. Залізняка, 2А, ).

Рішення складене у повному обсязі та підписане 19.06.2023.

Суддя Василь ГАВРИЛЮК