Справа № 520/6591/2020
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2023-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

20 червня 2023 р.Справа № 520/6591/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Кононенко З.О.,

Суддів: Калиновського В.А. , Мінаєвої О.М. ,

розглянувши у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду питання про відвід суддів Кононенко З.О. за заявою ОСОБА_1 у справі 520/6591/2020

за позовом ОСОБА_1

до Харківської обласної прокуратури

про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач у порядку адміністративного судочинства заявив вимоги про:

1) визнання протиправним та скасування наказу прокурора Харківської області №803-к від 22.04.2020р.;

2) поновлення з 25.04.2020р. ОСОБА_1 на посаді прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, що поширює свою діяльність на Харківську область, та слідчих регіональної прокуратури Харківської області (або на рівнозначній посаді за згодою ОСОБА_1 );

3) стягнення з прокуратури Харківської області середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з наступного дня після звільнення - 25.04.2020 року - до моменту фактичного поновлення на роботі, виходячи із середньоденної заробітної плати - 1.049,55 гривень - помноженої на кількість днів затримки проведення такого розрахунку.

В обгрунтування позовних вимог зазначав, що станом на дату прийняття оскарженого правового акту індивідуальної дії суб`єкта владних повноважень - 22.04.2020р. та станом на дату звільнення з органів прокуратури - 24.04.2020р. не існувало ані рішення про реорганізацію органу прокуратури - прокуратури Харківської області, ані рішення про ліквідацію органу прокуратури - прокуратури Харківської області. Наголошував, що до настання події звільнення із служби не отримував від прокуратури Харківської області ані особистого письмового попередження про наступне вивільнення, ані пропозиції про працевлаштування на вакантну посаду, ані пропозиції про переведення на іншу роботу. Стверджував, що: 1) у процедурі звільнення прокуратурою Харківської області було допущено порушення ст.32, ч.4 ст.36, ч.1 ст.40, ч.2 ст.40, ст.42, ч.1 ст.492, ч.2 ст.492 Кодексу законів про працю України; 2) п.6 Розділу ІІ Закону України від 19.09.2019р. №113-ІХ та п.7 Розділу ІІ Закону України від 19.09.2019р. №113-ІХ призвели до звуження прав та гарантій працівників прокуратури; 3) застосування прокуратурою Харківської області п.9 ч.1 ст.51 Закону України від 14.10.2014р. №1697-VII Про прокуратуру спричинило виникнення стану правової невизначеності.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 25.02.2021р. у справі №520/6591/2020 позов заявника було залишено без задоволення.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 29.06.2021р. у справі №520/6591/2020 було залишено без змін рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.02.2021р. у справі №520/6591/2020.

Постановою Верховного Суду від 27.05.2022р. у справі №520/6591/2020 були залишені без змін рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.02.2021р. у справі №520/6591/2020 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 29.06.2021р. у справі №520/6591/2020.

Рішенням Другого Сенату Конституційного Суду України від 01.03.2023р. №1-р(ІІ)/2023 у справі №3-5/2022(9/22) було визнано таким, що не відповідає Конституції України п.6 Розділу ІІ Закону України від 19.09.2019р. №113-ІХ.

Посилаючись на рішення Другого Сенату Конституційного Суду України від 01.03.2023р. №1-р(ІІ)/2023 у справі №3-5/2022(9/22) заявник подав заяву про перегляд судових рішень у справі №520/6591/2020 за виключними обставинами.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 01.05.2023 року заяву позивача про перегляд за виключними обставинами рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.02.2021р. у справі №520/6591/2020 - залишено без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.02.2021р. у справі №520/6591/2020 - залишено в силі.

Не погоджуючись із судовим рішенням, в апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 01.05.2023 року про та прийняти нове рішення, яким заяву позивача про перегляд судового рішення за виключними обставинами задовольнити.

Ухвалами Другого апеляційного адміністративного суду від 25.05.2023 р. відкрито провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 01.05.2023 по справі № 520/6591/2020 за позовом ОСОБА_1 до Харківської обласної прокуратури про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні на 22.06.2023 року о 09:30 год.

16.06.2023 року від позивача надійшла заява про відвід судді Кононенко З.О. у справі № 520/6591/2020.

В обґрунтування заяви про відвід судді Кононенко З.О. позивач послався на те, що після постанови апеляційної інстанції по справі №520/17793/21, яка прийнята головуючим суддею Кононенко З.О. в нього виникли сумніви в її об`єктивності та неупередженості, з огляду на таке.

Так, позивач вказує на те, що наказом відповідача про притягнення до дисциплінарної відповідальності від 07.09.2021 р. №39-с до нього було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани, відповідно до ч.3 ст.66 Закону України «Про державну службу». У вищезазначеному наказі містяться порушення вимог чинного законодавства, а саме: нема чіткого формулювання суті вчиненого ним порушення, даних про наявність вини або бездіяльності, даних про шкідливі наслідки та причинний зв`язок, час вчинення та час виявлення самого проступку, обґрунтування виду стягнення. З тексту спірного наказу, на думку позивача, неможливо встановити, які саме посадові обов`язки та доручення неналежно ним виконувались, тобто, не конкретизовано у чому полягає суть виявлених проступків та чи дійсно вони мали місце. Позивачем зазначено, що посадовими особами протиправно складено наказ №39-с від 07.09.2021 р. «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» та не встановлено факту вчинення дисциплінарного проступку, а саме не зазначено при яких обставинах і в чому полягає неналежне виконання посадових обов`язків, які саме дії слугували порушенням, тому не погодившись з рішенням Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів позивач подав позовну заяву до Держпродспоживслужби про визнання незаконним та скасування наказу, яка судом першої інстанції була залишена без задоволення. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Однак, колегія суддів Другого апеляційного адміністративного суду дійшла висновку, що суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано відмовив у задоволенні адміністративного позову, тому залишив апеляційну скаргу без задоволення, а рішення першої інстанції без змін.

Позивач вважає, що головуючий суддя Кононенко З.О. Другого апеляційного адміністративного суду по справі №520/17793/21 безпідставно відмовив у скасуванні вищевказаного рішення, та з порушенням вимог чинного законодавства.

Наведене, на думку позивача, ставить під сумнів об`єктивність судді Кононенко З.О. при розгляді іншої справи №520/6591/2020 за позовом того ж самого позивача ОСОБА_1 до Харківської обласної прокуратури про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Вказані обставини, як вважає позивач, свідчать про упередженість та не об`єктивність судді Кононенко З.О. та дає підстави вважати, що суддя прямо чи опосередковано зацікавлена в результатах розгляду справи.

Вирішуючи питання про відвід та дослідивши доводи поданої позивачем заяви, колегія суддів дійшла до висновку, що заявлений відвід є необґрунтованим, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 4 ст. 36 КАС України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу), за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 39 КАС України, відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" зазначено, що "у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду". Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що "особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного". Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але "вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими".

Відповідно до ч. 4 ст. 36 КАС України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Дослідивши зміст поданої заяви ОСОБА_1 про відвід судді у справі № 520/6591/2020, колегією суддів встановлено, що її доводи зводяться фактично до незгоди позивача зі змістом ухваленого судового рішення від 13.04.2023 р., що не є підставою для відводу.

Колегія суддів зазначає, що незгода позивача з процесуальними рішеннями під час розгляду справи (зокрема, щодо прийнятого рішення в іншій справі) не є підставою для відводу, у відповідності до ч. 4 ст. 36 КАС України.

Таким чином, наведені заявником доводи є безпідставними та не свідчать про упередженість судді Кононенко З.О., а тому заявлений відвід є необґрунтованим.

Будь-яких доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість судді Кононенко З.О. в результаті розгляду цієї справи (щодо залишення без задоволення заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами) або наявність обставин, які викликають сумнів у її неупередженості при розгляді справи, з матеріалів справи та доводів заяви про відвід не вбачається.

Згідно з ч. 4 ст. 40 КАС України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Керуючись ст. ст. 36, 37, 39, 40 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати заявлений ОСОБА_1 відвід судді Кононенко З.О. в адміністративній справі №520/6591/2020 необґрунтованим.

Відповідно до статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України передати справу №520/6591/2020 для вирішення питання про відвід іншим складом суду у порядку, встановленому частиною першою статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Кононенко З.О.
Судді Калиновський В.А. Мінаєва О.М.