Справа № 160/7083/23
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2023-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 червня 2023 року Справа № 160/7083/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Горбалінського В.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання наказів протиправними та визнання дій протиправними,-
06.04.2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , в якій позивач просить:
- визнати неправомірними з часу їх видання та скасувати: наказ «Про призначення службового розслідування» від 29.05.2022 року №189/1, наказ «Про результати службового розслідування» від 29.05.2022 року №191/1, наказ «Про призначення службового розслідування» від 05.06.2022 року №238/1, наказ «Про результати службового розслідування» від 30.06.2022року №81/30062022 за підписом майора ОСОБА_2 ;
- визнати неправомірними діями в/ч НОМЕР_1 - виготовлення наказу «Про призначення службового розслідування» від 29.05.2022 року №189/1, наказу «Про результати службового розслідування» від 29.05.2022 року №191/1, наказу «Про призначення службового розслідування» від 05.06.2022 року №238/1, наказу «Про результати службового розслідування» від 30.06.2022 року №81/30062022 - шляхом друкування, проставлення відбитку гербової печатки в/ч НОМЕР_1 на написі «командир в/ч НОМЕР_1 майор ОСОБА_2 , та подання Дніпропетровському окружному адміністративному суду як законних наказів командира в/ч НОМЕР_1 .
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що спірні накази підлягають визнанню протиправними з огляду на факт відсутності їх реєстрації в Книзі наказів та директив в/ч НОМЕР_1 . Позивач зауважує, що накази набирають чинність виключно з моменту їх реєстрації в Книзі обліку наказів по особовому складу. Крім цього позивач зазначає, що спірні накази не оприлюднювались для ознайомлення та позивачу під підпис не надавались. Також позивач зауважує, що підставою для прийняття наказу №238/1 від 05.06.2022 року слугував рапорт т.в.о. начальника розвідки старшого солдата ОСОБА_3 , який не пройшов реєстрацію в Журналі реєстрації рапортів в/ч НОМЕР_1 . Позивач наголошує, що спірні накази були створені минулою датою, а отже беззаперечно підлягають визнанню протиправними та скасуванню. У зв`язку з вищевикладеним, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.
17.04.2023 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
09.05.2023 року Військова частина НОМЕР_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із відзивом на позовну заяву.
В обґрунтування відзиву відповідач зазначив, що позивач не надає жодного документу для спростування фактів, які встановлені службовим розслідуванням. Також відповідач зауважив, що саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності та не кожен дефект такого акту призводить до його протиправності, крім випадків, передбачених законом. Крім цього, відповідач наголошує, що право військовослужбовця на ознайомлення з актом службового розслідування не кореспондує обов`язок особи, яка проводить таке розслідування, направляти (надавати) екземпляр акта військовослужбовцю, що потребує вчинення ним активної дії з метою реалізації цього права у вигляді звернення з відповідного заявою або рапортом. Підсумовуючи відповідач зауважив, що допущені окремі процедурні порушення під час проведення службового розслідування не є такими, що мають вплив на висновки службового розслідування та не можуть бути підставою для визнання протиправним наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності. На підставі зазначеного відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.
Дослідивши повно і всебічно письмові докази, які містяться в матеріалах справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява та відзив на позовну заяву, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
29.05.2022 року наказом командира (майор ОСОБА_4 ) Військової частини НОМЕР_1 №189/1 призначено службове розслідування за фактом невиконання Бойового розпорядження Командира 108 Обр ТрО №596 від 17.05.2022 року про передислокацію 232 батальйону на рубежі оборони старшим сержантом ОСОБА_5 .
29.05.2022 року наказом командира (майор ОСОБА_4 ) Військової частини НОМЕР_1 №191/1, зокрема, за порушення вимог статей 402, 403, 404, 425 Кримінального кодексу України, статті 11 Внутрішнього статуту Збройних Сил України, статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України розвіднику-кулеметнику розвідувального взводу Військової частини НОМЕР_1 солдату ОСОБА_1 оголошено сувору догану.
Позбавлено ОСОБА_1 100% грошового забезпечення за травень 2022 рік.
05.06.2022 року наказом командира (майор ОСОБА_4 ) Військової частини НОМЕР_1 №238/1 призначено службове розслідування за фактом самовільного залишення Військової частини НОМЕР_1 , зокрема, солдатом ОСОБА_1
30.06.2022 року наказом командира (майор ОСОБА_4 ) Військової частини НОМЕР_1 №81/30062022 за порушення вимог статті 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статті 11 Внутрішнього статуту Збройних Сил України, статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України розвіднику-кулеметнику розвідувального взводу Військової частини НОМЕР_1 солдату ОСОБА_1 оголошено сувору догану.
Також вказаним наказом зобов`язано в зв`язку з наявністю в діях солдата ОСОБА_1 порушення вимог, передбачених статтями 403 і 408 Кримінального кодексу України спрямувати матеріали службового розслідування до Військової прокуратури та військової служби правопорядку.
Позбавлено ОСОБА_1 100% грошового забезпечення за червень 2022 рік.
Не погоджуючи із прийнятими наказами, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
З огляду на позовну заяву, позивач вважає оскаржувані накази протиправними внаслідок порушення Військовою частиною НОМЕР_1 Інструкції з організації діловодства в Збройних Силах України, затвердженої наказом Генерального штабу ЗСУ №124 від 07.04.2017 року, при прийнятті та реєстрації вказаних наказів.
Суд зазначає, що позивач по тексту позовної заяви посилається саме на Інструкцію з організації діловодства в Збройних Силах України, затвердженої наказом Генерального штабу ЗСУ №124 від 07.04.2017 року. Однак відповідачем надано до суду копію Інструкції з діловодства та документування управлінської інформації в електронній формі в Міністерстві оборони України та Генеральному штабі Збройних Сил України, затверджену наказом Міністерства оборони України №370 від 26.07.2018 року, (далі Інструкція №370).
Відповідно до п.1.1 Інструкції №370 ця Інструкція визначає зміст та загальні вимоги щодо документування управлінської інформації та організації роботи з документами, створеними в паперовій та електронній формі в апараті Міністерства оборони України (далі Міноборони), Генеральному штабі Збройних Сил України (далі Генеральний штаб), командуваннях видів Збройних Сил України, інших органах військового управління, установах, організаціях, що структурно входять до складу Міноборони та Генерального штабу, а також на підприємствах, що належать до сфери управління Міноборони, незалежно від способу фіксації та відтворення інформації, яка міститься в документах, включаючи їх підготовку, реєстрацію, облік і контроль за виконанням.
Дія цієї Інструкції не поширюється на органи військового управління, військові частини, установи та організації Збройних Сил України (далі Збройні Сили), в яких порядок документування управлінської інформації та організації роботи з документами встановлюється Генеральним штабом.
Згідно пп.1.1 п.1 Інструкції з діловодства у Збройних Силах України, затверджено наказом Генерального штабу Збройних Сил України №124 від 07.04.2017 року, (далі Інструкція №124) ця Інструкція встановлює загальні вимоги до документування управлінської інформації та організації роботи з документами у військових частинах (установах) Збройних Сил України, штабах угруповань військ, (далі військові частини, установи), включаючи їх підготовку, реєстрацію, облік, зберігання і контроль за виконанням.
Таким чином з огляду на той факт, що відповідач є військовою частиною, а порядок документування управлінської інформації та організації роботи з документами у військових частинах встановлюється Генеральним штабом України, суд доходить висновку, що в даному випадку підлягає застосуванню саме Інструкція №124.
Згідно пп.1.2 п.1 Інструкції №124 документ офіційно зареєстрований службою діловодства або відповідним чином засвідчений документ, одержаний чи створений військовою частиною (установою) у процесі її діяльності та має відповідні реквізити.
Документообіг у військовій частині (установі) рух документів з часу їх створення чи одержання до завершення виконання або відправлення.
Документи з питань особового складу документи, що містять інформацію про особовий склад.
Інструкція з діловодства обов`язковий нормативний акт, що регламентує зміст та організацію виконання процесів з діловодства військової частини (установи).
Копія документа документ, що відтворює інформацію іншого документа і всі його зовнішні ознаки чи їх частину.
Відповідно до пп.2.1.6 пп.2.1 п.2 Інструкції №124 наказ командира (керівника) основний розпорядчий документ командира (керівника) військової частини (установи), виданий на правах єдиноначальності. Наказ містить норми, обов`язкові для виконання підлеглими.
Згідно пп.2.9.1.10 пп.2.9.1 пп.2.9 п.2 Інструкції №124 у розпорядчій частині наказу (директиви, розпорядження):
- викладаються вимоги, розпорядження, вказівки (далі вимоги) конкретним підрозділам та посадовим особам;
- встановлюються строки виконання вимог наказу (директиви, розпорядження) чи введення в дію його вимог (за потреби);
- окремо визначаються вимоги щодо внесення змін чи визнання такими, що втратили чинність, раніше виданих наказів (директив, розпоряджень) або їх окремих вимог;
- окремо визначається посадова особа, на яку покладається контроль за виконанням наказу (директиви, розпорядження) (за потреби);
- окремо визначається форма оприлюднення наказу (директиви, розпорядження) або порядок його доведення (розсилки).
Якщо строк уведення в дію розпорядчого документа не вказаний, то він набирає чинності з моменту його підписання та реєстрації. Накази (директиви, розпорядження) діють до виконання всіх вимог, які в них викладені, або до їх скасування. За необхідності може бути зазначено, на який період видається документ: на воєнний час, на мирний час.
Відповідно до пп.2.9.1.21 пп.2.9.1 пп.2.9 п.2 Інструкції №124 накази (директиви) реєструються в установленому порядку. Усі накази (директиви) повинні бути зареєстровані в Книзі обліку наказів і директив (додаток 17).
Суд зазначає, що в матеріалах справи наявна копія титульної сторінки Журналу реєстрації розпоряджень 232 ОБ ТрО Дніпро (в/ч НОМЕР_1 ) та копія одного аркуша даного журналу, з якої вбачається, що накази №189/1 від 29.05.2022 року та №191/1 від 29.05.2022 року були зареєстровані у вказаному журналі під номерами 189 та 191 відповідно. Означені накази були зареєстровані 29.05.2022 року о 21:26 год. та 29.05.2022 року о 23:30 год. відповідно.
В свою чергу, суд звертає увагу, що копії сторінок журналу з яких вбачається реєстрація наказів №238/1 від 05.06.2022 року та №81/30062022 від 30.06.2022 року відповідачем до суду не надано.
Суд зазначає, що позивач обумовлює протиправність спірних наказів відсутністю їх реєстрації в Книзі обліку наказів та директив.
В свою чергу, матеріали справи містять докази реєстрації накази №189/1 від 29.05.2022 року та №191/1 від 29.05.2022 року в Журналі реєстрації розпоряджень 232 ОБ ТрО Дніпро (в/ч НОМЕР_1 ).
Таким чином, доводи позивача в частині скасування вказаних наказів на підставі відсутності реєстрації даних наказів у книзі обліку наказів та директив не віднайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи по суті, а отже є необґрунтованими та не можуть слугувати підставою для скасування означених наказів.
Щодо відсутності в матеріалах справи доказів реєстрації наказів №238/1 від 05.06.2022 року та №81/30062022 від 30.06.2022 року, суд зазначає наступне.
В контексті обставин цієї справи необхідно також звернути увагу на таке.
Саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом.
Виходячи із міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти не як вимоги до самого акта, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття. Не кожен дефект акта робить його неправомірним.
Фундаментальне порушення - це таке порушення суб`єктом владних повноважень норм права, допущення суттєвої, істотної помилки при прийнятті певного рішення, яке мало наслідком прийняття незаконного рішення.
Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.
Аналогічний вимір суттєвості порушень застосовує Європейський суд з прав людини, який у своїх рішеннях демонструє виважений підхід до оцінки характеру допущених порушень належної процедури з точки зору їх можливого впливу на загальну справедливість судового розгляду. Метод «оцінки справедливості процесу в цілому» не передбачає дослідження правомірності будь-якої окремої процесуальної дії у відриві від інших етапів процесу.
Означеної позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 31.10.2019 року по справі №826/9858/18.
Крім цього суд звертає увагу, що позивач обумовлює протиправність спірних наказів прийняттям вказаних наказів не у день, який фактично зазначений у вказаних наказах. Однак суд зазначає, що будь-яких доказів, з яких можливо встановити означений факт, до суду не надано.
Таким чином, суд доходить висновку, що відсутність реєстрації відповідного документу у журналі реєстрації документів не може обумовлювати автоматичне визнання вказаного документу протиправним та нечинним, а може лише свідчити про можливе недотримання відповідальним органом відповідної інструкції з діловодства, а отже вказані доводи позивача не можуть слугувати підставою для скасування спірних наказів.
Щодо аргументів позивача, що йому не було видано під підпис оскаржувані накази, як це передбачено п.п 2.3 розділу IV Порядку проведення службового розслідування у ЗСУ №608, суд зазначає наступне.
Суд зазначає, що позивач посилається на підпункт 2.3 розділу IV Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерством оборони України №608 від 21.11.2017 року, який фактично відсутній у вказаному порядку.
Відповідно до п.3 розділу IV Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерством оборони України №608 від 21.11.2017 року, (далі Порядок №608, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) особи, які проводять службове розслідування, мають право:
запрошувати до місця проведення службового розслідування військовослужбовців, стосовно яких проводиться службове розслідування, інших військовослужбовців, цивільних осіб (за їх згодою), які були присутні під час вчинення правопорушення або яким відомі обставини, що стосуються правопорушення (далі - учасники службового розслідування);
отримувати письмові пояснення (заповнені від руки або надруковані);
з дозволу командира (начальника) військовослужбовця, який скоїв правопорушення, отримувати необхідні документи, які стосуються службового розслідування;
за погодженням з особами, які опитуються, фіксувати їх пояснення технічними засобами з подальшим оформленням їх у письмовому вигляді;
ознайомлюватися з необхідними документами, за потреби - знімати з них (отримувати) копії та долучати до матеріалів службового розслідування;
отримувати інформацію, пов`язану із службовим розслідуванням, від юридичних і фізичних осіб з дотриманням вимог законодавства на підставі запиту посадової (службової) особи, яка призначила службове розслідування, чи інших уповноважених осіб відповідно до вимог законодавства України;
проводити огляд місцевості, приміщення, предметів та документів, що стосуються службового розслідування, за результатами якого складати акт огляду.
Військовослужбовець, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право:
знати підстави проведення службового розслідування;
бути ознайомленим про свої права та обов`язки під час проведення службового розслідування;
відмовитися давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом;
давати усні, письмові або за допомогою технічних засобів пояснення, подавати документи, які стосуються службового розслідування, вимагати опитування (додаткового опитування) осіб, які були присутні під час вчинення правопорушення або яким відомі обставини, що стосуються правопорушення;
з дозволу командира (начальника) отримувати копії документів, які стосуються службового розслідування, та долучати їх до власних пояснень;
порушувати клопотання про витребування та долучення нових документів, видань, інших матеріальних носіїв інформації;
висловлювати письмові зауваження та пропозиції щодо проведення службового розслідування, дій або бездіяльності посадових (службових) осіб, які його проводять;
ознайомлюватися з актом службового розслідування (у частині, що його стосується) після розгляду командиром (начальником);
оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки та у порядку, визначені законодавством України.
Згідно п.2 розділу VI Порядку №608 дисциплінарне стягнення накладається у строки, визначені Дисциплінарним статутом Збройних Сил України.
Наказ (витяг з наказу) про притягнення до відповідальності доводиться до військовослужбовця у частині, що його стосується, під підпис із зазначенням дати доведення. Доведення здійснює безпосередній командир (начальник) військовослужбовця, який вчинив дисциплінарне правопорушення, або старший (за підпорядкуванням) командир (начальник).
У разі відмови військовослужбовця поставити свій підпис про ознайомлення з наказом (витягом з наказу) про притягнення його до відповідальності складається акт про відмову. Зміст акта про відмову засвідчується підписами не менше двох свідків цього факту.
Суд зазначає, що передбачене Порядком №608 право військовослужбовця, стосовно якого проводиться службове розслідування, бути ознайомленим з актом службового розслідування, не передбачає дотримання окремої певної процедури щодо ознайомлення останнього з визначеним цим Порядком №608 переліком прав та обов`язків.
Крім цього, суд звертає увагу, що даним порядком не передбачено законодавчого обов`язку у відповідача надати примірник Акту про проведення службового розслідування під розписку позивачу.
З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку, що означені доводи позивача не можуть слугувати підставою для визнання оскаржуваних наказів протиправними.
Стосовно доводів позивача, що підставою для прийняття наказу №238/1 від 05.06.2022 року слугував рапорт т.в.о. начальника розвідки старшого солдата Казакова Є. від 05.06.2022 року, який не пройшов реєстрацію в Журналі реєстрації рапортів в/ч НОМЕР_1 , суд зазначає наступне.
Суд зазначає, що доказів реєстрації або відсутності реєстрації вказаного рапорту в Журналі реєстрації рапортів в/ч НОМЕР_1 , ані позивачем, ані відповідачем до суду не надано.
Суд звертає увагу, що вказаний рапорт містить візування командира Військової частини НОМЕР_1 , якому вказаний рапорт було адресовано.
З вказаного рапорту вбачається, що під час ранкового шикування особового складу взводу розвідки було виявлено відсутність військовослужбовців, зокрема, позивача.
Суд зазначає, що позивач не наводить жодного доводу та аргументу на спростування інформації, наведеної у вказаному рапорті, тобто його фактичну відсутність під час ранкового шикування за місцем несення служби.
Однак позивач обґрунтовує протиправність наказу про призначення службового розслідування №238/1 від 05.06.2022 року, відсутністю реєстрації означеного рапорту.
Як вже зазначалось судом вище, що відсутність реєстрації відповідного документу у журналі реєстрації документів не може обумовлювати автоматичне визнання вказаного документу протиправним та нечинним, а може лише свідчити про можливе недотримання відповідальним органом відповідної інструкції з діловодства, а отже вказані доводи позивача не можуть слугувати підставою для скасування спірних наказів.
Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що означені доводи не можуть слугувати підставою для скасування оскаржуваного наказу.
Також суд вважає за необхідне зазначити що позивач в прохальній частині просить скасувати наказ №189/1 від 29.05.2022 року, яким призначено службове розслідування за фактом невиконання Бойового розпорядження Командира 108 Обр ТрО №596 від 17.05.2022 року про передислокацію 232 батальйону на рубежі оборони старшим сержантом ОСОБА_5 .
Суд зазначає, що вказаний наказ не стосується прав та обов`язків позивача.
Відповідно до ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
З огляду на той факт, що наказ №189/1 від 29.05.2022 року не стосується прав та обов`язків позивача, суд доходить висновку, що вимоги позивача в частині визнання протиправним та скасування означеного наказу не підлягають задоволенню.
Відповідно до ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство України, враховуючи висновки Верховного Суду, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання наказів протиправними та визнання дій протиправними.
Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 243-246, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання наказів протиправними та визнання дій протиправними відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтею 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Горбалінський