Справа № 280/4107/23
Суддя: Чернова Жанна Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ЗАЛИШЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ БЕЗ РУХУ

19 червня 2023 року Справа № 280/4107/23 м.Запоріжжя

Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Чернова Ж.М. перевіривши матеріали позовної заяви за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

14 червня 2023 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), в якій просить суд:

визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у перерахунку та виплати грошову допомогу з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди при звільнені з військової служби відповідно до Постанови №889 позивачу;

зобов`язати відповідача перерахувати та виплатити грошову допомогу з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди яка не була включена до розрахунку одноразової грошової допомоги при звільнені з військової служби відповідно до Постанови №889 на користь позивача;

стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн.

Крім того, просить поновити строк для звернення до суду за захистом прав та законних інтересів.

Пунктом 5 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Відповідно до частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Приписами частини 5 статті 122 КАС України встановлено спеціальний строк звернення до суду у відносинах публічної служби, якою передбачено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Відповідно до витягу з наказу від 17 серпня 2018 року №359 о/с ОСОБА_1 звільнений у запас за пунктом "К" частини 5 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Позивач зазначає, що при виплаті одноразової допомоги відповідачем протиправно не включено до її розміру щомісячну додаткову грошову винагороду яку позивач отримував в період проходження служби щомісячно, яка має постійний характер. Вказані дії, на думку позивача, свідчать про протиправність дій відповідача під час проведення остаточного розрахунку при звільнені та зумовило звернення позивача до суду із вказаним позовом.

З вищевикладеного вбачається, що спір у даній справі стосується проходження публічної служби, строк звернення до суду із якою, з урахуванням частини 5 статті 122 КАС України, становить місячний строк з дня звільнення.

Враховуючи ту обставину, що позивача звільнено у 2018 році, а до суду із позовною заявою звернувся лише у 2023 році, строк звернення до суду з даним позовом пропущено.

У якості підстав поновлення строку звернення до суду із вказаною позовною заявою зазначає про те, що у січні 2023 року ОСОБА_1 дізнався з державного реєстру судових рішень справа №560/7415/22 про те, що ті військовослужбовці які звільнялись з військової служби у період з 2014 році по березень 2018 року недоотримали кошти тобто щомісячну додаткову грошову винагороду яка повинна була враховуватися в одноразову грошову допомогу при звільнені з військової служби. Позивач не міг цього знати так як в наказі про виключення із списків особистого складу не зазначено про складові одноразової грошової допомоги, тому позивач був впевнений про те що щомісячна додаткова грошова винагорода входила до складу одноразової грошової допомоги при звільненні. Відповідно до листа від відповідача стало відомо що така надбавка до складу одноразової грошової допомоги не входить. У зв`язку з чим не міг знати що його права порушенні тому причини пропуску строку на звернення до суду, на його думку, є поважними.

Суд критично оцінює вказані доводи позивача, оскільки до позовної заяви надано лише першу сторінку витягу із наказу командира сухопутних військ ЗСУ від 17 серпня 2018 року № 359, яка містить інформацію виключно щодо звільнення позивача з військової служби.

Відтак, суд на стадії відкриття провадження позбавлений можливості перевірити доводи позивача щодо не повідомлення його відповідачем щодо складових грошового забезпечення, виплаченого позивачу під час звільнення з військової служби.

Також, суд зазначає про те, що враховуючи дату звільнення позивача у запас, він мав можливість звернутись до відповідача із заявою про надання інформації щодо всіх складових грошового забезпечення, виплаченого йому під час звільнення у запас.

Крім того, у позові зазначено про те, що про неправильне нарахування йому грошового забезпечення під час звільнення у запас він дізнався з Єдиного державного реєстру судових рішень справа №520/7415/22 у січні 2023 року, при цьому до суду звернувся у червні 2023 року, тобто, також з пропущенням строків звернення до суду.

Частинами 1 та 2 ст. 123 КАС України встановлено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Суд вважає за необхідне звернути увагу, що поважними причинами пропуску строків звернення до суду необхідно розуміти обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій, що підтверджені належними і допустимими доказами. Водночас на законодавчому рівні не регламентується, які причини є поважними, а які ні. Питання щодо визначення поважності підстав пропуску строку звернення до суду залишається на розсуд суду.

Наведені позивачем причини пропуску строку звернення до суду, на думку суду, не можуть визнаватися такими, що перешкоджали своєчасному зверненню позивача до суду за захистом своїх порушених прав.

Відповідно до приписів ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Відповідно до ч.1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно з ч.1 ст. 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Так, судом установлено, що відповідно до даних «Автоматизованої системи діловодства спеціалізованого суду» позивачем подавались аналогічні позовні заяви до цього самого відповідача з тим самим предметом та з однакових підстав, яким присвоєно номери №280/1734/23, №280/2494/23, №280/3055/23.

Ухвалою суду від 10.04.2023 у справі №280/1734/23 позовну заяву ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії повернуто позивачу.

Ухвалою суду від 03.05.2023 у справі № 280/2494/23 позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, - повернуто позивачу.

Ухвалою суду від 19.06.2023 у справі №280/3055/23 позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - повернуто позивачу.

Відповідно до п. 6 ч. 5 ст. 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки. Законодавче обмеження строку оскарження рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України" від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006, заява №23436/03).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Частинами першою та другою статті 169 КАС України, визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, усуваючи недоліки позовної заяви позивачу необхідно надати до суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, вказавши інші підстави для поновлення строку з доказами, що підтверджують поважність пропуску строку звернення до суду.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 171, 241, 243, 248 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви строком 10 днів від дня одержання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху.

Недоліки позовної заяви можуть бути усунуті шляхом подання до суду належним чином оформленої заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, оформленої у відповідності до статті 167 КАС України, в якій вказати інші підстави для його поновлення та надати докази, що підтверджують поважність пропуску строку звернення до суду. Зазначені документи надіслати до суду супровідним листом з посиланням на номер справи.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до п.1 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Ж.М. Чернова