Справа № 280/224/23
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2023-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 червня 2023 року м. Дніпросправа № 280/224/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач), суддів: Щербака А.А., Баранник Н.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13 березня 2023 року (суддя 1-ї інстанції Мінаєва К.В.) в адміністративній справі №280/224/23 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області, третя особа Державна судова адміністрація України про визнання протиправним та скасування наказу, визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

22.12.2022р. позивач звернувся до суду з позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Державна судова адміністрація про визнання протиправним та скасування наказу від 23.09.2021 №94-ос "Про зупинення виплати доплати до посадового окладу судді ОСОБА_1 "; визнання протиправними дії щодо зупинення виплати доплати до посадового окладу за вислугу років та зобов`язання нарахувати і виплатити невиплачену позивачу щомісячну доплату за вислугу років у розмірі 20 відсотків посадового окладу, за період з 24 вересня 2021 року до дня набрання рішенням суду по цій справі законної сили, з утриманням з цієї суми передбачених законом податків і зборів.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Указом Президента України "Про призначення суддів" № 410/2016 від 24.09.2016 призначений на посаду судді Куйбишевського районного суду Запорізької області строком на п`ять років. Наказом начальника Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області від 23.09.2021 №94-ос позивачу з 24.09.2021 зупинено виплату доплати до посадового окладу за вислугу років. Видання вказаного наказу позивач вважає незаконним, прийнятим з очевидним порушенням Конституції України, Закону України "Про судоустрій і статус суддів", а відтак таким, що підлягає скасуванню, а дії відповідача щодо зупинення виплати доплати за вислугу років є протиправними.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 13 березня 2023 року позов задоволено.

Відповідачем на вказане рішення суду подано апеляційну скаргу, в якій зазначає на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції задовольняючи позов до спірних правовідносин фактично застосував висновки Конституційного Суду України, які викладені у рішенні від 04 грудня 2018 року №11-р/2018 проте не з`ясував причини, які зумовили припинення виплати позивачеві доплат до посадового окладу. Також скаржник вказує що судом не надано належної оцінки доводам відповідача про те, що причинами припинення виплати позивачеві доплат до посадового окладу є вимога органу державного фінансового контролю, яка у свою чергу, є обов`язковою для підконтрольної організації, що і стало підставою видання ТУ ДСА оскаржуваного наказу.

Позивач не скористався правом подання відзиву.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст. 311 КАС України.

Перевіривши рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач Указом Президента України "Про призначення суддів" №410/2016 від 24.09.2016 року ОСОБА_1 призначено на посаду судді Куйбишевського районного суду Запорізької області строком на п`ять років.

У листі Управління Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області від 09.07.2021 за №040808-15/2661-2021 на адресу ТУ ДСА в Запорізькій області зазначено, що Управлінням Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області на виконання п.8.17 Плану проведення заходів державного фінансового контролю Державної аудиторської служби України на 1 квартал 2021 року (в частині інспектувань), проведено планову виїзну ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності ТУ ДСА України в Запорізькій області за період з 01.01.2019 по 31.12.2020, в ході якої було встановлено порушення законодавства, які наразі не усунуті:

1. В порушення частини десятої статті 135 Закону №1402-VIII у 2020 році 18-ти суддям зайво нараховано та виплачено доплат до посадового окладу на суму 1220,99 тис. грн. та зайво сплачено єдиного внеску на суму 160,47 тис. гривень. На підставі пункту 1 частини першої статті 8, пункту 7 статті 10, частини другої статті 15 Закону України Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні (далі - Закон), підпункту 9 пункту 4, підпункту 16 пункту 6 Положення про Державну аудиторську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2016 №43, пунктів 46, 49-50, 52 Порядку проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 №550, Управління Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області вимагає: 1. Розглянути на нараді результати проведеної ревізії та питання щодо притягнення до відповідальності у порядку, встановленому законодавством, працівників Управління, винних у допущених порушеннях. 2. Забезпечити відшкодування відповідно до чинного законодавства на користь державного бюджету за кодом доходів 24060300 "Інші надходження" зайво виплачених доплат до посадового окладу суддів на загальну суму 1220,99 тис. грн., в тому числі: по Шевченківському районному суду м. Запоріжжя на суму 281,14 тис. грн.; по Орджонікідзевському районному суду м. Запоріжжя - 137,03 тис. грн.; по Вільнянському районному суду Запорізької області - 96,72 тис грн; по Енергодарському міському суду - 194,31 тис. грн.; по Заводському районному суду м. Запоріжжя - 241,16 тис. грн; по Михайлівському районному суду Запорізької області - 112,91 тис. грн.; по Мелітопольському міськрайонному суду Запорізької області 131,44 тис. грн; по Куйбишевському районному суду Запорізької області - 6,31 тис. грн.; по Оріхівському районному суду Запорізької області - 7,36 тис. грн.; по Приазовському районному суду Запорізької області - 4,2 тис. грн..; по Токмацькому районному суду Запорізької області - 4,2 тис. грн.; по Чернігівському районному суду Запорізької області - 4,2 тис. гривень. У разі неможливості забезпечення відшкодування у згаданому порядку, розглянути питання відшкодування з осіб, які допустили порушення, відповідно до норм статей 130-136 Кодексу Законів про працю України (а.с.32-33).

Наказом начальника ТУ ДСА України в Запорізькій області від 23.09.2021 №94-ос "Про зупинення виплати доплати до посадового окладу судді ОСОБА_1 " відповідно до частини четвертої статті 148 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", у зв`язку із закінченням терміну, на який ОСОБА_1 призначено на посаду судді, та з метою попередження вчинення дій, як трактуються фахівцями Управління Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області як зайве нарахування та виплата коштів державного бюджету, враховуючи відмову видати наказ про зупинення виплати доплати до посадового окладу судді ОСОБА_1 (лист Куйбишевського районного суду Запорізької області від 22.09.2021 №03-28/37/2021) наказано відділу планово-фінансової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області зупинити з 24.09.2021 виплату доплати до посадового окладу за вислугу років судді Куйбишевського районного суду Запорізької області ОСОБА_1 (а.с.36).

21.11.2022 позивач звернувся до відповідача з проханням надати довідку про нараховану і виплачену суддівську винагороду з зазначенням розміру виплаченої (невиплаченої) щомісячної доплати за вислугу років, починаючи з 24.09.2021 по цей час (а.с.3).

Листом відповідача від 05.12.2022 №08-04/3777 ОСОБА_1 повідомлено, що у зв`язку із закінченням терміну, на який Указом Президента України позивач був призначений на посаду судді та з метою попередження вчинення дій, які трактуються фахівцями Управління Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області як зайве нарахування та виплата коштів державного бюджету, ТУ ДСА в Запорізькій області, з огляду на відмову суду видати наказ про зупинення виплати доплати до посадового окладу наказом від 23.09.2021 №94-ос, позивачу зупинено таку виплату. Стосовно відновлення виплати щомісячної доплати за вислугу років роз`яснено, що наказ від 23.09.2021 №94-ос видано на виконання Вимоги Управління Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області від 09.07.2021 №040808-15/2661-2021 "Про усунення виявлених порушень", у якій вимагається забезпечити відшкодування відповідно до чинного законодавства на користь державного бюджету зайво виплачених доплат до посадового окладу суддів (а.с.4-5).

Вважаючи протиправними дії та наказ відповідача щодо зупинення виплати доплати до посадового окладу за вислугу років, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції задовольняючи позов дійшов висновку, що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції переглядаючи судове рішення доходить наступних висновків.

Так спірнім в цій справі є питання наявності правових підстав для зупинення виплати доплати до посадового окладу за вислугу років при нездійснення суддею правосуддя.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що фактично підставою для видання відповідачем оскаржуваного наказу про зупинення виплати доплат до посадового окладу та вчинення спірних дії стала вимога органу державного фінансового контролю, яка сформовано Держаудитслужбою з огляду на їх позицію щодо зайвою виплатою ТУ ДСА суддям доплат до посадового окладу у разі нездійснення суддею правосуддя.

Відповідно частин 2, 5, 10 ст.135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суддівська винагорода виплачується судді з дня зарахування його до штату відповідного суду, якщо інше не встановлено цим Законом. Суддям виплачується щомісячна доплата за вислугу років у розмірі: за наявності стажу роботи більше 3 років 15 відсотків, більше 5 років 20 відсотків, більше 10 років 30 відсотків, більше 15 років 40 відсотків, більше 20 років 50 відсотків, більше 25 років 60 відсотків, більше 30 років 70 відсотків, більше 35 років 80 відсотків посадового окладу. Суддя, який не здійснює правосуддя (крім випадків тимчасової непрацездатності, перебування судді у щорічній оплачуваній відпустці), не має права на отримання доплат до посадового окладу.

Відповідно до пунктів 17, 22, 23 розділу ХІІ Прикінцевих та положень Закону України "Про і статус суддів" повноваження суддів, призначених на посаду строком на п`ять років до набрання чинності цим Законом, припиняються із закінченням строку, на який їх було призначено. Судді, повноваження яких припинилися у зв`язку із закінченням такого строку, можуть бути призначені на посаду судді за результатами конкурсу, що проводиться в порядку, встановленому цим Законом. Судді, які на день набрання чинності цим Законом пройшли кваліфікаційне оцінювання та підтвердили свою здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді, до 1 січня 2017 року отримують суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів". До проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Відповідно частин 3, 10 ст.133 Закону від 07.07.2010 року №2453-VI "Про судоустрій і статус суддів" (в редакції Закону України від 12.02.2015 року №192-VIII "Про забезпечення права на справедливий суд") суддям виплачується щомісячна доплата за вислугу років у розмірі: за наявності стажу роботи більше 3 років - 15 відсотків, більше 5 років - 20 відсотків, більше 10 років - 30 відсотків, більше 15 років - 40 відсотків, більше 20 років - 50 відсотків, більше 25 років - 60 відсотків, більше 30 років - 70 відсотків, більше 35 років - 80 відсотків посадового окладу. Суддя, який не здійснює правосуддя (крім випадків тимчасової непрацездатності, перебування судді у щорічній оплачуваній відпустці), не має права на отримання доплат до посадового окладу.

Рішенням Конституційного Суду України від 04.12.2018 року №11-р/2018 визнано неконституційними частини 3, 10 ст.133 Закону України від 07.07.2010 року №2453-VI "Про судоустрій і статус суддів" у редакції Закону України від 12.02.2015 року №192-VIII "Про забезпечення права на справедливий суд", зокрема в частині "суддя, який не здійснює правосуддя (крім випадків тимчасової непрацездатності, перебування судді у щорічній оплачуваній відпустці), не має права на отримання доплат до посадового окладу", для цілей застосування окремих положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 2 червня 2016 року №1402-VIII, зі змінами, а саме, зокрема частин 6, 7 ст.147 щодо нездійснення суддею правосуддя у зв`язку з неприйняттям, з незалежних від судді причин, у встановлені строки рішення про переведення судді на посаду судді до іншого суду того самого або нижчого рівня у випадках реорганізації, ліквідації або припинення роботи суду, в якому такий суддя обіймає посаду судді.

У пункті 3.4 цього Рішення Конституційний Суд України зазначив, з-поміж іншого, що питання отримання суддею винагороди до проходження ним кваліфікаційного оцінювання регулюється саме Законом № 2453 у редакції Закону № 192, а випадки, коли такий суддя не здійснює правосуддя, визначаються Законом № 1402.

Також у рішенні, зазначено, якщо позбавлення судді права на отримання доплат до посадового окладу може бути визнане доцільним та виправданим, зокрема, у випадку притягнення його до кримінальної чи дисциплінарної відповідальності, наслідком якого є відсторонення судді від посади чи від здійснення правосуддя, то позбавлення судді цього права, коли він не здійснює правосуддя через обставини, що не залежать від нього особисто або не обумовлені його поведінкою, як випливає зі змісту положення частини десятої статті 133 Закону № 2453 у редакції Закону № 192, є несправедливим, невиправданим та необґрунтованим.

З урахуванням правової позиції Конституційного Суду України, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив те, що суддя, який не здійснює правосуддя через обставини, що не залежать від нього особисто або не обумовлені його поведінкою, має право на отримання доплат до посадового окладу з дня ухвалення Рішення Конституційним Судом України від 04 грудня 2018 року № 11-р/2018.

При цьому, проаналізувавши підстави, які визначені Конституційним Судом України, для визнання неконституційними окремих норм права, а також врахувавши те, що положення частини 10 статті 133 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07 липня 2010 року № 2453-VI у редакції Закону від 12 лютого 2015 року № 192-VIII, які визнані рішенням Конституційного Суду України від 04.12.2018 за № 11-р/2018 не конституційними, були тотожними за змістом положенням частини десятої статті 135 Закону № 1402-VIII, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив те, що вказане Рішення Конституційного Суду України від 04.12.2018 за №11-р/2018 (Справа №1-7/2018(4062/15) стосується не тільки попередніх редакцій Закону України "Про судоустрій і статус суддів", а й аналогічних вимог ч.10 ст.135 нині діючого Закону України від 02.06.2016 за №1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів", які також не відповідають Конституції України, а тому не підлягають застосуванню, тобто Конституційний Суд України вирішує питання не тільки ретроспективно відносно двох минулих редакцій Закону України "Про судоустрій і статус суддів", а й прив`язує визнання його положень неконституційними і для цілей нині діючого Закону України від 02.06.2016 за №1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів".

Таким чином, прийнявши до уваги вищенаведені висновки Конституційного Суду України, з`ясувавши те, що не здійснення позивачем правосуддя не було пов`язано з діями самого позивача, як то притягнення останнього до кримінальної чи дисциплінарної відповідальності і, як наслідок, відсторонення від посади чи від здійснення правосуддя, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо необґрунтованості позиції відповідача про те, що починаючи з 24.09.2021 позивач - суддя, який не здійснювали правосуддя з незалежних від нього причин, не мав право на отримання доплат до посадового окладу.

Таким чином, доводи відповідача, про те, що суд першої інстанції не з`ясував причини, які зумовили припинення виплати позивачеві доплат до посадового окладу позивач колегія суддів відхиляє.

Правильними є і висновки суду першої інстанції про те, що лист (вимога) органу державного фінансового контролю не може бути беззаперечною причиною для вчинення оскаржених дій та прийняття спірного наказу відповідачем.

З урахуванням викладеного колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Розподіл судового збору не здійснюється у відповідності до норм ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 139, 311, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13 березня 2023 року в адміністративній справі №280/224/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак

суддя Н.П. Баранник