Справа № 340/1789/23
Суддя: Т.М. КАРМАЗИНА
Дата ухвалення: 2023-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2023 року м. Кропивницький Справа № 340/1789/23

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Кармазиної Т.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради, Управління освіти, молоді та спорту територіальної громади Світловодської міської ради, Виконавчого комітету Світловодської міської ради про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ Управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради №2-к від 14 березня 2023 року Про звільнення ОСОБА_1 ;

- поновити його на роботі на посаді начальника управління освіти, молоді та спорту територіальної громади Світловодської міської ради з дати незаконного звільнення згідно наказу Управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради №2-к від 14 березня 2023 року Про звільнення ОСОБА_1 ;

- стягнути з відповідача-2 управління освіти, молоді та спорту територіальної громади Світловодської міської ради на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з дати незаконного звільнення по дату поновлення на роботі з розрахунку 949,85 грн. за один робочий день;

- стягнути з відповідача-3 виконавчого комітету Світловодської міської ради на його користь завдану незаконним звільненням моральну шкоду в розмірі 100000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що обіймав посаду начальника управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради з 13 травня 2009 року та є посадовою особою місцевого самоврядування. Вказує, що розпорядженням Світловодського міського голови ОСОБА_2 №87-к від 05.02.2021 року Про звільнення ОСОБА_1 його звільнено із займаної посади на підставі абзацу 2 частини першої статті 20 Закону України Про службу в органах місцевого самоврядування з 08.02.2021 року. Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13.05.2021 року у справі №340/449/21 зазначене розпорядження визнано протиправним та скасоване, поновлено його на посаді начальника управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради з 03.03.2021 року, стягнуто з управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу. 14.05.2021 року Світловодським міським головою ОСОБА_2 видано розпорядження №390-к Про поновлення на роботі ОСОБА_1 , яким скасовано розпорядження від 05.02.2021 року №87-к, поновлено його на посаді начальника управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради з 03.03.2021 року. Розпорядженням Світловодського міського голови ОСОБА_2 №424-к від 27.05.2021 року Про звільнення ОСОБА_1 його звільнено з посади начальника управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради 27.05.2021 року, на підставі п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України. Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 30.06.2022 року по справі №340/3471/21 зазначене розпорядження Світловодського міського голови ОСОБА_2 визнано протиправним та скасоване. 01.07.2022 року Світловодським міським головою ОСОБА_2 видане розпорядження №294-к Про звільнення ОСОБА_1 , за яким його звільнено із займаної посади начальника управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради 01.07.2022 року на підставі ч.1 ст.40 КЗпП України у зв`язку із ліквідацією названого управління. Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19.01.2023 року по справі №340/3416/22 розпорядження Світловодського міського голови Маліцького А.І. від 01.07.2022 року №294-к Про звільнення ОСОБА_1 визнано протиправним та скасовано, а його поновлено на посаді начальника управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради з 04.07.2022 року, та стягнуто на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу. На підставі зазначеного рішення суду 06.02.2023 року, Світловодським міським головою видано розпорядження №43-к Про поновлення на роботі ОСОБА_1 , за яким він був поновлений на посаді начальника управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради з 04.07.2022 року. 16.03.2023 року його представником засобами поштового зв`язку отримано наказ управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради №2-к від 14.03.2023 року Про звільнення ОСОБА_1 , за яким його звільнено з посади начальника управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради 21.04.2023 року на підставі п.1 ст.40 КЗпП України у зв`язку із ліквідацією управління. Названий наказ підписано головою ліквідаційної комісії управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради Л.Сачевською. Вважає, що зазначений наказ є протиправним, необґрунтованим та виданим на порушення його трудових прав, оскільки оскаржуваний наказ про його звільнення виданий особою, яка не мала на це відповідних повноважень. Також зазначив, що як вбачається з положення про управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради, саме це управління до прийняття рішення про його ліквідацію виконувало функцію з управління освітньою галуззю в місті Світловодськ. Згідно норм положення про новостворене управління освіти, молоді та спорту територіальної громади Світловодської міської ради, яке затверджене рішенням Світловодської міської ради від 23.02.2021 року №148, названі повноваження щодо управління освітньою галуззю передані цьому новоствореному управлінню. Рішенням Світловодської міської ради №669 від 27.07.2021 року Про внесення змін до рішення міської ради від 23.02.2021 №148 Про утворення управління освіти, молоді та спорту територіальної громади Світловодської міської ради Світловодська міська рада встановила, що завдання і функції, які здійснювало управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради, переходять до повноважень управління освіти, молоді та спорту територіальної громади Світловодської міської ради в повному обсязі. Аналогічну норму містить і п.1.2. самого положення про новостворене управління освіти, молоді та спорту територіальної громади Світловодської міської ради, за яким управління виконує всі завдання та функції, які виконували управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради та управління молоді та спорту виконавчого комітету Світловодської міської ради. Крім того, згідно рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради №991 від 29.12.2021 року Про передачу майна Управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради та Управління молоді та спорту Світловодської міської ради до управління освіти, молоді та спорту територіальної громади Світловодської міської ради майно управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради, що ліквідується, передано у власність управлінню освіти, молоді та спорту територіальної громади Світловодської міської ради. Тому позивач вважає, що новостворене управління освіти, молоді та спорту територіальної громади Світловодської міської ради отримало в повному обсязі повноваження, функції та майно управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради. При цьому в розпорядчому акті Світловодської міської ради - рішенні від 23.02.2021 року №147 Про ліквідацію управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради та управління молоді та спорту Світловодської міської ради не наведено обґрунтування доцільності відмови міської ради та її виконавчих органів від виконання функцій та повноважень в галузі освіти. Разом з тим функції управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради, що ліквідується, покладено на інший орган - управління освіти, молоді та спорту територіальної громади Світловодської міської ради. Таким чином, на думку позивача, фактично відбулася реорганізація управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради, від якого до новоствореного управління освіти, молоді та спорту територіальної громади Світловодської міської ради перейшли права і обов`язки, тобто - новостворене управління стало правонаступником ліквідованого. Позивач стверджує, що при його звільненні, мало бути запропоновано іншу роботу, чого зроблено не було, що підтверджується текстом листа персонального попередження про наступне вивільнення від 15.02.2023 року, який є однією з підстав його звільнення та вбачається, що жодної посади у новоствореному управлінні йому запропоновано не було. Позивач зазначає, що при його звільненні порушені вимоги статей 36, 40 та 49-2 КЗпП України, що є підставою для визнання незаконним та скасування оскаржуваного наказу. А тому має бути поновлений на рівнозначну посаду, з виплатою середнього заробітку з розрахунку середньоденної заробітної плати у розмірі 949,85 грн., який має бути стягнутий з Управління освіти, молоді та спорту територіальної громади Світловодської міської ради, оскільки воно є правонаступником ліквідованого управління, у якого відсутнє бюджетне фінансування з причин ліквідації. Додатково зазначив, що 07.03.2023 року Світловодським управлінням Державної казначейської служби України Кіровоградської області його представнику ОСОБА_3 вручено лист №02-26-06/289 від 07 березня 2023 року Про стан виконання рішення суду по справі №340/3673/22, в якому повідомляється про неможливість виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28.12.2022 року в адміністративній справі №340/3673/22 про стягнення на його користь заборгованості із заробітної плати з причин відстутності у боржника - управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради рахунків у органах казначейства та відсутності бюджетних призначень. Крім того, позивач зазначив, що йому завдана моральна шкода, яку він оцінює в сумі 100000 грн., оскільки внаслідок його звільнення був позбавлений засобів існування, так як заробітна платня була суттєвим джерелом його доходу, як службовця органу місцевого самоврядування. Наведене завдає йому суттєвих душевних страждань, оскільки внаслідок того, що він є інвалідом 2-ї групи, не може влаштуватися на іншу роботу, забезпечувати себе та свою родину їжею, ліками тощо, внаслідок чого відчуває цілковиту безпорадність та приниження. Крім того, зазначив, що стосовно нього умисно здійснюються дії, спрямовані на безпідставне звільнення з посади, а оскаржуваний наказ в шостий раз змушує його переживати моральні страждання, біль та приниження, які він вже пережив внаслідок попередніх незаконних звільнень.

Ухвалою судді від 14 квітня 2023 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (а.с.56-57).

Представником відповідача-3 Виконавчого комітету Світловодської міської ради подано відзив на позовну заяву, відповідно якого заперечує проти задоволення позовних вимог, оскільки рішенням Кіровоградського адміністративного суду від 19.01.2023 по справі № 340/3416/22, частково задоволено позов ОСОБА_1 до Світловодської міського голови, ОСОБА_2 , управління освіти, молоді та спорту територіальної громади Світловодської міської ради, виконавчого комітету Світловодської міської ради, управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради про визнання протиправним та скасування розпорядження №294-к від 01.07.2022 Про звільнення ОСОБА_1 , поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди. Згідно зазначеного рішення суд визнав протиправним та скасував розпорядження міського голови Світловодської міської ради Кіровоградської області від 01 липня 2022 року за №294-к Про звільнення ОСОБА_1 та поновив ОСОБА_1 на посаді начальника управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради з 04 липня 2022 року. На виконання рішення Кіровоградського адміністративного суду від 19.01.2023 по справі № 340/3416/22, в частині негайного виконання, міський голова видав розпорядження від 06.02.2023 №43-к Про поновлення на роботі ОСОБА_1 , яким поновив позивача на посаді начальника управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради з 04.07.2022 та зобов`язав ОСОБА_4 , голову ліквідаційної комісії управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради, взяти до негайного виконання рішення суду в частині поновлення позивача та виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу, видати розпорядчі документи по управлінню освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради, в межах повноважень голови ліквідаційної комісії. Рішенням Світловодської міської ради від 23.02.2021 №147 Про ліквідацію управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради та управління молоді та спорту Світловодської міської ради (зі змінами) було затверджено ліквідаційну комісію з припинення управління освіти Світловодської міської ради, головою якої визначено ОСОБА_4 . На виконання рішення Кіровоградського адміністративного суду від 19.01.2023 по справі № 340/3416/22, розпорядження міського голови від 06.02.2023 №43-к, ОСОБА_4 , голова ліквідаційної комісії управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради, 13.02.2023 видала наказ по управлінню №1-к, яким поновила ОСОБА_1 на посаді начальника управління. ОСОБА_4 одночасно попередила, про майбутнє вивільнення позивача керуючись п.1 ст.40 КЗпП України, у зв`язку із ліквідацією управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради, відповідно до ст.49-2 КЗпП України. Лист персонального попередження був направлений 15.02.2023 та отриманий позивачем 17.02.2023, тобто за два місяці до звільнення позивача. Позивачу не було запропоновано іншу роботу в управлінні освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради тому, що в зв`язку з розпочатою процедурою ліквідації, управління освіти будо виключено зі структури і штатного розкладу виконавчих органів Світловодської міської ради, в з в`язку з чим в установі була відсутня будь яка інша робота. Додатково зазначив, що у разі звільнення працівників за пунктом 1 статті 40 Кодексу діють обмеження щодо звільнення окремих категорій працівників, встановлені статтями 184,186-1 Кодексу, а саме: вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років (до шести років - у випадках, передбачених частиною другою статті 179 Кодексу), одиноких матерів при наявності дитини віком до 14 років або дитини-інваліда); батьків, які виховують дітей без матері (в тому числі в разі тривалого перебування матері в лікувальному закладі), а також опікунів (піклувальників), прийомних батьків. Відносно таких осіб у роботодавця є обов`язок працевлаштування. Позивач, не належить до жодної з зазначених категорій осіб, крім того є пенсіонером за віком. Більш того з позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 бажає працювати на конкретній посаді - начальника новоствореного управління освіти молоді та спорту територіальної громади Світловодської міської ради і ніяких альтернатив не розглядає. Зазначає, що при ліквідації підприємства правила пункту 1 статті 40 Кодексу можуть застосовуватись і в тих випадках, коли після припинення його діяльності одночасно утворюється нове підприємство. В цих випадках працівник не вправі вимагати поновлення його на роботі на заново утвореному підприємстві, якщо він не був переведений туди в установленому порядку. Враховуючи зміни в організації виробництва і праці, у зв`язку із процедурою ліквідації управління та неможливістю забезпечити роботою поновленого працівника, керуючись ч.3 ст.32 КЗпП України голова ліквідаційної комісії встановила позивачу неповний робочий час - один день на місяць, видавши наказ №2-к від 13.02.2023. Відповідно до наказів №3-в №4-в від 14.02.2023 позивач перебував у відпустці на підставі п.7 ч.1 ст.25 закону України Про відпустки, яка була надана йому за його зверненням. Останній робочий день позивача, 21.04.2023 був днем звільнення, про що був виданий наказ №2-к від 14.03.2023. Всі розпорядчі документи по управлінню були належним чином оформлені та направлені позивачу, які він отримав. Додатково зазначив, що позивачем не правильно обрахований розмір середньомісячної заробітної плати позивача, оскільки його середньоденний заробіток становить 340,91 грн., а не 949,85 грн., як зазначає ОСОБА_1 . Також зазначив, що позивачем не доведено, що дії та рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради, призвели до фізичних, душевних та психічних страждань (а.с.68-74).

Представником відповідача-2 Управління освіти, молоді та спорту територіальної громади Світловодської міської ради подано відзив на позовну заяву, відповідно якого заперечує проти задоволення позовних вимог, оскільки не припинилася юридична особа Управління освіти Виконавчого комітету Світловодської міської ради, тому здатна виконувати свої цивільні права та обов`язки. Тому твердження позивача, що Управління освіти Виконавчого комітету Світловодської міської ради не фінансується з бюджету, що є підставою для поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника Управління освіти, молоді та спорту територіальної громади Світловодської міської ради та стягнення з відповідача-2 середнього заробітку за час вимушеного прогулу з дати звільнення, є необґрунтованим та спростовується матеріалами справи. Вказує, що наразі не проведена повна ліквідація юридичної особи Управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради. Зазначає, що рішенням виконавчого комітету Світловодської міської ради від 10 березня 2023 року № 107 Про внесення змін до рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради від 29 грудня 2021 року №991 Про передачу майна Управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради та Управління молоді та спорту Світловодської міської ради до Управління освіти, молоді та спорту територіальної громади Світловодської міської ради майно Управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради та Управління молоді та спорту Світловодської міської ради повинно бути надано в оперативне управління Управлінню освіти, молоді та спорту. Тобто вважають, що не відбулось переходу прав та обов`язків від Управління освіти Виконавчого комітету Світловодської міської ради до Управління освіти, молоді та спорту. Крім того вважає, що позивачем не правильно обрахований розмір середньомісячної заробітної плати позивача, оскільки його середньоденний заробіток має розраховуватись за два останні місяці, що передували звільненню, а позивач вибірково хоче застосувати його колишній середньоденний заробіток згідно рішення суду у справі № 340/3416/22 (а.с.90-96).

Представником відповідача-1 Управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради подано відзив на позовну заяву, відповідно якого заперечує проти задоволення позовних вимог, оскільки 15.02.2023 ОСОБА_1 , засобами поштового зв`язку (рекомендованим листом з описом вкладення) направлено лист персонального попередження про майбутнє вивільнення ОСОБА_1 із займаної посади 21 квітня 2023 року. За заявою позивача від 13.03.2023 року наказом від 14 березня 2023 року № 4-в Про надання відпустки без збереження заробітної плати ОСОБА_1 ОСОБА_1 було надано відпустку без збереження заробітної плати 18 березня 2023 року. Наказом від 14 березня 2023 року № 2-к Про звільнення ОСОБА_1 позивача було звільнено з посади начальника управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради з 21 березня 2023 року на підставі п.1 ст.40 КЗпП України, у зв`язку з розпочатою процедурою ліквідації управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради. Вище перелічені документи були направлені засобами поштового зв`язку (рекомендованим листом з описом вкладення) позивачу. Отже, стверджує, що позивача звільнено в межах повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством (а.с.118-120).

Позивачем надані відповіді на відзиви, в яких заперечує проти доводів відповідачів, викладених у відзивах на позовну заяву, оскільки вони не спростовують позицію позивача викладену в позовній заяві. (а.с.157-160, 178-181, 188-190) Додатково зазначив, що з 31 січня 2022 року управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради взагалі виключено зі структури та штатів виконавчих органів Світловодської міської ради згідно рішення Світловодської міської ради №1394 від 31 січня 2022 року Про внесення змін до рішення Світловодської міської ради від 24.12.2020 №89 Про структуру, штати виконавчих органів Світловодської міської ради, тобто - назване управління не має штатів та штатного розпису ще з 31 січня 2022 року. Наведене унеможливлює будь-який розрахунок заробітної плати в управлінні освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради в 2023 році через відсутність затвердженої структури та штатів (штатного розпису), та, відповідно, - через повну відсутність посад та посадових окладів. Також зазначив, що багаторічний мобінг з боку роботодавця, який загалом триває з 2018 року, завдає йому як педагогу, який все своє життя присвятив праці в галузі освіти, та як людині похилого віку, яка є особо з інвалідністю 2-ї групи, нестерпних душевних страждань.

Дослідивши докази і письмові пояснення позивача, викладені у заявах по суті справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 15.05.2009 року займав посаду начальника управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради. (а.с.51, 143зв.)

Розпорядженням Світловодського міського голови №87-к від 05.02.2021 року Про звільнення ОСОБА_1 його звільнено з займаної посади на підставі абз.2 ч.1 ст.20 Закону України Про службу в органах місцевого самоврядування з 08.02.2021.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13.05.2021 по справі №340/449/21 вказане вище розпорядження визнано протиправним та скасовано, поновлено його на посаді начальника управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради з 03.03.2021, стягнуто з управління освіти на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 03.03.2021 по 13.05.2021 включно. (а.с.22-29)

14.05.2021 року Світловодським міським головою прийнято розпорядження №390-к Про поновлення ОСОБА_1 , яким скасовано розпорядження міського голови від 05.02.2021 №87-к, поновлено його на посаді начальника управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради з 03.03.2021 року.

Розпорядженням Світловодського міського голови №424-к від 27.05.2021 Про звільнення ОСОБА_1 , позивач знову звільнений з посади начальника управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради з 27.05.2021 року на підставі п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 30.06.2022 в справі №340/3471/21, вказане розпорядження Світловодського міського голови визнано протиправним та скасовано. (а.с.19-21)

01.07.2022 Світловодським міським головою видано розпорядження №294-к Про звільнення ОСОБА_1 , яким його звільнено з займаної посади начальника управління освіти виконавчого комітету Світловодського міської ради з 01.07.2022 року на підставі ч.1 ст.40 КЗпП України, в зв`язку з ліквідацією названого управління.

Вищезазначені обставини не заперечуються сторонами.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19 січня 2023 року по справі №340/3416/22 розпорядження Світловодського міського голови Маліцького А.І. від 01 липня 2022 року №294-к Про звільнення ОСОБА_1 визнано протиправним та скасовано, а його поновлено на посаді начальника управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради з 04 липня 2022 року, та стягнуто на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу (а.с.15-18).

На виконання рішення Кіровоградського адміністративного суду від 19.01.2023 по справі № 340/3416/22, в частині негайного виконання, міський голова видав розпорядження від 06.02.2023 №43-к Про поновлення на роботі ОСОБА_1 , яким поновив позивача на посаді начальника управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради з 04.07.2022 та зобов`язав ОСОБА_4 , голову ліквідаційної комісії управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради, взяти до негайного виконання рішення суду в частині поновлення позивача та виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу, видати розпорядчі документи по управлінню освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради, в межах повноважень голови ліквідаційної комісії (а.с.12).

Рішенням Світловодської міської ради від 23.02.2021 №147 Про ліквідацію управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради та управління молоді та спорту Світловодської міської ради (зі змінами) було затверджено ліквідаційну комісію з припинення управління освіти Світловодської міської ради, головою якої визначено ОСОБА_4 (а.с. 123-128).

Також на виконання рішення Кіровоградського адміністративного суду від 19.01.2023 по справі № 340/3416/22, розпорядження міського голови від 06.02.2023 №43-к, ОСОБА_4 , голова ліквідаційної комісії управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради, 13.02.2023 видала наказ №1-к, поновила ОСОБА_1 на посаді начальника управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради з 04 липня 2022 року (а.с.77).

Одночасно позивачу було направлено лист персонального попередження про майбутнє вивільнення, у відповідності до п.1 ст.40 КЗпП України, у зв`язку із ліквідацією управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради, відповідно до ст.49-2 КЗпП України. При цьому, позивач попереджений про звільнення із займаної посади 21 квітня 2023 року.

Разом з тим, позивачу не було запропоновано іншу роботу у зв`язку з відсутньою можливістю.

Зазначений лист персонального попередження був направлений 15.02.2023 та отриманий позивачем 17.02.2023 (а.с.78,81), що також не заперечувалось позивачем.

Разом із вказаним листом позивачу було вручено наказ голови ліквідаційної комісії управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради Сачевської Л.Р. від 13.02.2023 № 2-к Про встановлення неповного робочого часу ОСОБА_1 , а також наказ від 14.02.2023 № 3-в Про надання відпустки без збереження заробітної плати ОСОБА_1 " з 14.02.2023 по 17.03.2023 (а.с.79-81).

16 березня 2023 року представником позивача засобами поштового зв`язку отримано наказ голови ліквідаційної комісії управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради Сачевської Л. від 14.03.2023 №4-в Про надання відпустки без збереження заробітної плати ОСОБА_1 18.03.2023, а також наказ від 14.03.2023 №2-к Про звільнення ОСОБА_1 , яким у зв`язку із ліквідацією управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради, відповідно до ст.49-2 КЗпП України, наказано звільнити ОСОБА_1 з посади начальника управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради 21 квітня 2023 року на підставі п.1 ст.40 КЗпП України у зв`язку із ліквідацією управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради. Підстава: лист персонального попередження про майбутнє вивільнення ОСОБА_1 , начальника управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради, відправлений 15.02.2023 Укрпоштою, отриманий 17.02.2023 (а.с.83-86).

Не погоджуючись зі звільненням з посади, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Правові, організаційні, матеріальні та соціальні умови реалізації громадянами України права на службу в органах місцевого самоврядування, загальні засади діяльності посадових осіб місцевого самоврядування, їх правовий статус, порядок та правові гарантії перебування на службі в органах місцевого самоврядування визначає Закон України "Про службу в органах місцевого самоврядування" від 07.06.2001 р. №2493-ІІІ (далі за текстом Закон №2493-ІІІ).

Згідно зі статтею 1 цього Закону №2493-ІІІ служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.

Відповідно до частини 1 статті 2, статті 3 Закону №2493-ІІІ посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Посадами в органах місцевого самоврядування є: виборні посади, на які особи обираються на місцевих виборах; виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою; посади, на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.

Частинами 2, 3 статті 7 Закону №2493-ІІІ передбачено, що посадові особи місцевого самоврядування діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією України і законами України, актами Президента України і Кабінету Міністрів України, актами органів місцевого самоврядування, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради Автономної Республіки Крим і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

На посадових осіб місцевого самоврядування поширюється дія Закону України "Про запобігання корупції" та законодавства України про працю з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом.

Згідно з абзацом 5 частини 1 статті 10 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" прийняття на службу в органи місцевого самоврядування здійснюється на посади керівника секретаріату (керуючого справами) районної, обласної ради, керуючого справами виконавчого апарату обласних і районних рад, керівників відділів, управлінь та інших працівників органів місцевого самоврядування шляхом призначення відповідно сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.

Згідно з ч.1 ст.20 Закону №2493 крім загальних підстав, передбачених Кодексом законів про працю України, служба в органах місцевого самоврядування припиняється на підставі і в порядку, визначених Законом України Про місцеве самоврядування в Україні цим та іншими законами України.

Відповідно до частини 4 статті 20 Закону №2493 рішення про припинення служби в органах місцевого самоврядування може бути оскаржено посадовою особою місцевого самоврядування у порядку, визначеному законом.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані роботодавцем лише, в тому числі, у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Таким чином, ліквідація відноситься до терміну змін в організації виробництва і праці, що свідчить про поширення на спірні правовідносини положення ч.3 ст.492 КЗпП України, відповідно до якої одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган, фізична особа, яка використовує найману працю, пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації, у фізичної особи. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації, у фізичної особи працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. У разі якщо вивільнення є масовим відповідно до статті 48 Закону України "Про зайнятість населення", власник або уповноважений ним орган, фізична особа, яка використовує найману працю, повідомляє державну службу зайнятості про заплановане вивільнення працівників. Повідомлення має містити інформацію про заплановане масове вивільнення працівників, визначену частиною другою статті 494 цього Кодексу, та проведення консультацій з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником). Повідомлення обов`язково подається виборному органу первинної профспілкової організації (профспілковому представнику). У разі наявності кількох первинних профспілкових організацій повідомлення надсилається спільному представницькому органу, утвореному ними на засадах пропорційного представництва, а за відсутності такого органу - виборному органу первинної профспілкової організації (профспілковому представнику), що об`єднує більшість працівників цього підприємства (установи, організації).

Відповідно до п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 р. №9 Про практику розгляду судами трудових спорів при розгляді спорів про звільнення за пунктом 1 статті 40 КЗпП України суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, яка є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

Отже, встановлена законодавством можливість реорганізації державної установи (організації) не виключає, а навпаки зумовлює обов`язок роботодавця (держави) щодо працевлаштування працівників, які попереджаються про наступне звільнення. Тобто, роботодавець зобов`язаний запропонувати усі вакансії, які відповідають зазначеним вимогам, що існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працював працівник, який вивільнюється.

Відповідна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 11.06.2020 у справі №826/19187/16 (провадження №К/9901/48395/18), від 31.03.2020 у справі №826/6148/16 (провадження №К/9901/53009/18), від 09.10.2019 у справі №821/595/16 (провадження №К/9901/11497/18), а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.09.2018 у справі №800/538/17 (провадження №П/9901/310/18).

З огляду на правову позицію Верховного Суду, викладену у постановах від 25.07.2019 у справі №807/3588/14 (провадження №К/9901/15505/19) та від 27.05.2020 у справі №813/1715/16 (провадження №К/9901/17313/18), обов`язок щодо працевлаштування працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору та охоплює вакантні посади, які з`явилися в установі протягом всього цього періоду і які існували на день звільнення.

Крім того, суд враховує правові висновки Верховного Суду України, висловлені у постановах від 04.03.2014 у справі №21-8а14, від 27.05.2014 у справі №21-108а14, у яких Верховний Суд України вказав, що ліквідація юридичної особи публічного права має місце у випадку, якщо в розпорядчому акті органу державної влади або органу місцевого самоврядування наведено обґрунтування доцільності відмови держави від виконання завдань та функцій такої відмови. У разі ж покладення виконання завдань і функцій ліквідованого органу на інший орган, мова йде фактично про реорганізацію. Таким чином, встановлена законодавством можливість ліквідації державної установи (організації) з одночасним створенням іншої, яка буде виконувати повноваження (завдання) особи, що ліквідується, не виключає, а включає зобов`язання роботодавця (держави по працевлаштуванню працівників ліквідованої установи.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Сітловодською міською радою прийнято рішення №147 від 23.02.2021 Про ліквідацію управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради та управління молоді та спорту Світловодської міської ради, де пунктом 1 вирішено припинити шляхом ліквідації Управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради (а.с.30).

Світловодською міською радою рішенням №148 від 23.02.2021р. Про утворення управління освіти, молоді та спорту територіальної громади Світловодської міської ради (а.с.31) утворено орган, який покликаний реалізовувати на території громади державну політику у сфері освіти та забезпечення якості освіти, доступності дошкільної, початкової та загальної середньої освіти, позашкільної освіти.

Рішенням Світловодської міської ради від 27.07.2021 №669 внесено зміни до рішення від 23.02.2021 №148, зокрема доповнено пунктами 7 та 8: "встановити, що завдання, функції, які здійснювали юридичні особи, що ліквідуються, а саме: управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради та управління молоді та спорту Світловодської міської ради, переходять до повноважень управління освіти, молоді та спорту територіальної громади Світловодської міської ради в повному обсязі"; "передати з 01 січня 2022 року в оперативне управління та на баланс управління освіти, молоді та спорту територіальної громади Світловодської міської ради основні засоби, нематеріальні активи та запаси, заклади освіти, фізичної культури та спорту Світловодської міської територіальної громади."

Відповідно до п.1 розділу 1 Положення про управління освіти, молоді та спорту територіальної громади Світловодської міської ради, затвердженого Рішенням Світловодської міської ради №148 від 23.02.2021 управління освіти, молоді та спорту територіальної громади світловодської міської ради (далі - Управління) є виконавчим органом Світловодської міської ради, входить до її складу і в межах Світловодської міської ради забезпечує виконання завдань з реалізації повноважень місцевого самоврядування у сфері освіти, молоді та спорту. (а.с.100-107)

Згідно з п.2 розділу 1 Положення про управління освіти, молоді та спорту територіальної громади Світловодської міської ради, засновником Управління є Світловодська міська рада. Управління є підзвітним і підконтрольним Світловодській міській раді, підпорядковується її виконавчому комітету, міському голові та заступнику міського голови відповідно до розподілу обов`язків, а з питань здійснення делегованих йому

повноважень підконтрольний Департаменту освіти і науки Кіровоградської

обласної державної адміністрації.

Крім того, рішенням Світловодської міської ради від 21.12.2021 №1317 затверджено Положення про управління освіти, молоді та спорту територіальної громади Світловодської міської ради у новій редакції (а.с.33-39), пунктом 1.2 якого передбачено, що Управління виконує всі завдання та функції, які виконували управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради та управління молоді та спорту виконавчого комітету Світловодської міської ради; пунктом 1.5 встановлено, що у межах своїх повноважень Управління організовує виконання актів законодавства у сфері освіти, інновацій, інтелектуальної власності, молоді, фізичної культури та спорту, здійснює контроль за їх реалізацію. До того ж, одним з основних завдань Управління є зокрема реалізація державної політики в галузі освіти і виховання на відповідній території.

Таким чином, держава в особі Світловодської міської ради не відмовилася від функцій управління освіти, діяльність якого припинено на підставі рішення Світловодської міської ради. До того ж, суд зазначає, що питання освіти, молоді та спорту не є новими, були є і будуть в подальшому, а тому фактично відбулась реорганізація управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради. Зазначене також підтверджується, тим що рішення про ліквідацію управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради та утворення управління освіти, молоді та спорту територіальної громади Світловодської міської ради, приймались в один день, однією ж сесією, з винесенням рішення про ліквідацію управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради від 23.02.2021 за № 147, і створенням нового від 23.02.2021 за № 148 (а.с.30-31).

Таким чином, фактично відбулася реорганізація управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради, від якого до новоствореного управління освіти, молоді та спорту територіальної громади Світловодської міської ради перейшли права і обов`язки, тобто - новостворене управління стало правонаступником ліквідованого. Такий висновок підтверджується і тим, що у постанові від 22 січня 2020 року у справі № 2а-15057/09/2670 Верховний Суд вказав, що публічне правонаступництво органів державної влади є окремим, особливим видом правонаступництва.

Оскільки обов`язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом ч.3 ст. 49-2 КЗпП України, роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві, установі, організації протягом усього періоду та існували на день звільнення.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 01 квітня 2015 року у справі № 6-40цс15 та залишена без змін Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.09.2018, справа № 800/538/17.

Отже, суд дійшов висновку, що відповідачем порушено порядок звільнення позивача з займаної посади. У зв`язку з чим наказ голови ліквідаційної комісії управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради Сачевської Л. від 14.03.2023 №2-к Про звільнення ОСОБА_1 слід скасувати як протиправне.

Крім того, суд погоджується з доводами позивача, що однією із підстав скасування спірного наказу про його звільнення, є видання наказу особою, яка не мала на це відповідних повноважень.

Відповідно до частини четвертої статті 105 ЦК України до комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється.

Отже, голова ліквідаційної комісії будь-якої юридичної особи, зокрема й Управління освіти, не діє від власного імені, а у відносинах з іншими особами, та здійснює повноваження щодо управління справами.

Згідно ч.5 ст.111 ЦК України ліквідаційна комісія (ліквідатор) вживає заходів щодо закриття відокремлених підрозділів юридичної особи (філій, представництв) та відповідно до законодавства про працю здійснює звільнення працівників юридичної особи, що припиняється.

Водночас, згідно з пунктами 10, 20 частини 4 статті 42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільський, селищний, міський голова призначає на посади та звільняє з посад керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад, крім випадків, передбачених частиною другою статті 21 Закону України "Про культуру"; видає розпорядження у межах своїх повноважень.

Відповідно до статті 54 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення) рада у межах затверджених нею структури і штатів може створювати відділи, управління та інші виконавчі органи для здійснення повноважень, що належать до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад. Організаційні засади реалізації повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад щодо здійснення державної регуляторної політики визначаються Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

Відділи, управління та інші виконавчі органи ради є підзвітними і підконтрольними раді, яка їх утворила, підпорядкованими її виконавчому комітету, сільському, селищному, міському голові, голові районної у місті ради.

Керівники відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради призначаються на посаду і звільняються з посади сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті ради одноособово, а у випадках, передбачених законом, - за погодженням з відповідними органами виконавчої влади.

Положення про відділи, управління та інші виконавчі органи ради затверджуються відповідною радою.

Суд зазначає, що за нормами Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" голова ліквідаційної комісії не мала повноважень здійснювати обов`язки міського голови, зокрема щодо звільнення з посад керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради.

Отже, встановлені судом обставини в сукупності свідчать про протиправність оскаржуваного наказу №2-к від 14.03.2023 року "Про звільнення ОСОБА_1 ". Оскаржуваний наказ як правовий акт індивідуальної дії не відповідає критеріям та принципам управлінської діяльності, закріпленим у частині 2 статті 2 КАС України, позаяк прийнято безпідставно, необґрунтовано, всупереч повноваженням відповідача та вимогам чинного законодавства. Відтак, цей наказ є протиправним, його слід скасувати, а позов у цій частині задовольнити.

При цьому суд зазначає, що врахував позицію представника відповідача Виконавчого комітету Світловодської міської ради, що ОСОБА_1 бажає працювати на конкретній посаді - начальника новоствореного управління освіти молоді та спорту територіальної громади Світловодської міської ради і ніяких альтернатив не розглядає, однак суд зазначає, що розглядає оскаржуваний наказ станом на дату його винесення, при цьому до дня розірвання трудового договору позивачу не було запропоновано жодної посади.

Звільнення працівника з порушенням установленого законом порядку свідчить про незаконність такого звільнення та тягне за собою поновлення порушених прав працівника.

Відповідно до частини 6 статті 43 Конституції України громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Згідно з частиною 1 статті 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України Про запобігання корупції іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Таким чином позивач підлягає поновленню на посаді начальника управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради з 22.04.2023.

Позивач зазначає, що він має бути поновлений на посаді начальника управління освіти, молоді та спорту територіальної громади Світловодської міської ради, тобто новоствереного управління.

Так, у постанові Верховного Суду від 09.12.2021 року у справі № 340/588/20 дійшов висновку: Вирішуючи позовну вимогу про поновлення позивачки на роботі, суд апеляційної інстанції, покликаючись на правову позиці Верховного Суду, викладену у постанові від 15 квітня 2020 року у справі № 818/572/16, зазначив, що при реорганізації до правонаступника переходять права та обов`язки юридичної особи, які стосуються не лише майнових правовідносин, але і правовідносин з приводу проходження публічної служби, зокрема, в частині продовження дії трудового договору з працівником. Проте такий обов`язок переходить на новоутворену установу в разі повної ліквідації органу, з якого відбулося звільнення..

Станом на дату винесення рішення у справі управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради знаходиться в стані припинення (а.с.108-111, 186-187, 195), тому позивач підлягає поновленню саме на посаді начальника управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради з 22.04.2022.

Згідно ч.2 ст.235 Кодексу законів про працю України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Середній заробіток працівника згідно з частиною 1 статті 27 Закону України Про оплату праці визначається за правилами, закріпленими у Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100 (далі Порядок №100).

Відповідно до п.1 Порядку №100 цей Порядок обчислення середньої заробітної плати застосовується у випадках, зокрема вимушеного прогулу та за час затримки виконання рішення суду.

Згідно пункту 2 Порядку №100 обчислення середньої заробітної плати для оплати часу відпусток або для виплати компенсації за невикористані відпустки проводиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки.

Працівникові, який пропрацював на підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця або фізичної особи, які в межах трудових відносин використовують працю найманих працівників, менше року, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактичний час роботи, тобто з першого числа місяця після оформлення на роботу до першого числа місяця, в якому надається відпустка або виплачується компенсація за невикористану відпустку. Якщо працівника прийнято (оформлено) на роботу не з першого числа місяця, проте дата прийняття на роботу є першим робочим днем місяця, то цей місяць враховується до розрахункового періоду як повний місяць.

У всіх інших випадках середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата.

Якщо протягом останніх двох календарних місяців, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата, працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи.

Працівникам плаваючого складу суден флоту рибної промисловості і працівникам, зайнятим на підприємствах із сезонним характером виробництва, з урахуванням значного коливання протягом року заробітної плати, в інших випадках збереження середньої заробітної плати вона може обчислюватися виходячи з виплат за 12 календарних місяців.

Час, протягом якого працівник згідно із законодавством не працював і за ним не зберігався заробіток або зберігався частково, виключається з розрахункового періоду. З розрахункового періоду також виключається час, за який відсутні дані про нараховану заробітну плату працівника внаслідок проведення бойових дій під час дії воєнного стану.

Якщо у працівника відсутній розрахунковий період, то середня заробітна плата обчислюється відповідно до абзаців третього - п`ятого пункту 4 цього Порядку.

Для працівників з відрядною оплатою праці в разі відсутності оперативних даних для розрахунку заробітку за останній місяць розрахункового періоду він може замінюватися іншим місяцем, що безпосередньо передує розрахунковому періоду.

Відповідно до п.4 Порядку №100 якщо в розрахунковому періоді у працівника не було заробітної плати, розрахунки проводяться з установлених йому в трудовому договорі тарифної ставки, посадового (місячного) окладу.

Якщо розмір посадового окладу є меншим від передбаченого законодавством розміру мінімальної заробітної плати, середня заробітна плата розраховується з установленого розміру мінімальної заробітної плати на час розрахунку. У разі укладення трудового договору на умовах неповного робочого часу, розрахунок проводиться з розміру мінімальної заробітної плати, обчисленого пропорційно до умов укладеного трудового договору.

Якщо розрахунок середньої заробітної плати обчислюється виходячи з посадового окладу чи мінімальної заробітної плати, то її нарахування здійснюється шляхом множення посадового окладу чи мінімальної заробітної плати на кількість місяців розрахункового періоду.

Нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. (п.5 Порядку №100)

За пунктом 8 Порядку, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

При обчисленні середньої заробітної плати за два місяці, виходячи з посадового окладу чи мінімальної заробітної плати, середньоденна заробітна плата визначається шляхом ділення суми, розрахованої відповідно до абзацу п`ятого пункту 4 цього Порядку, на число робочих днів за останні два календарні місяці, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата, згідно з графіком підприємства, установи, організації.

У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим або другим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді.

Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства.

Судом раніше вже зазначалось, що згідно наказу голови ліквідаційної комісії управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради від 13.02.2023 №2-к Про встановлення неповного робочого часу ОСОБА_1 (а.с.79), з лютого встановлений позивачу неповний робочий час один робочий день на місяць 18.03.2023 та 21.04.2023. До того ж, позивач з 14.02.2023 по 18.03.2023 перебував у відпустці без збереження заробітної плати, про що свідчать накази від 14.02.2023 №3-в та від 14.03.2023 №4-в (а.с.136, 141).

Відповідно до довідки голови ліквідаційної комісії управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради (а.с.153), середньоденний заробіток позивача розраховано відповідно до абз.2 п.8 Порядку №100 (за лютий березень 2023 року), при цьому враховано кількість робочих днів у лютому 2023 20, у березні 23. Отже середньоденний заробіток позивача складає 348,84 грн. (7500 х 2 : 43).

22.04.2023 є вихідним днем тому обрахунок середнього заробітку буде з першого робочого дня від цієї дати, а саме з 24.04.2023 по дату винесення рішення 20.06.2023 включно, при цьому період вимушеного прогулу позивача, за цей час, склав 42 робочих дня.

Отже, середній заробіток за час вимушеного прогулу позивача становить 14651,28 грн. (348,84 грн. х 42 дня).

Позивач зазначає, що середньоденний його заробіток має становити 949,85 грн., як у рішенні суду від 19 січня 2023 року по справі № 340/3416/22, який має бути стягнутий з Управління освіти, молоді та спорту територіальної громади Світловодської міської ради, оскільки воно є правонаступником ліквідованого управління, у якого відсутнє бюджетне фінансування з причин ліквідації, натомість суд із зазначеним не погоджується, адже згідно зазначеного рішення суду позивача було поновлено на посаді, і з цієї дати для нього розпочався новий обрахунок заробітної плати.

Так, у рішенні Конституційного Суду України від 22.02.2012 №4-рп/2012 в справі за конституційним зверненням громадянина щодо офіційного тлумачення положень ст. 233 Кодексу законів про працю України у взаємозв`язку з положеннями статей 117, 237-1 цього кодексу, установлено, що за статтею 47 КЗпП роботодавець зобов`язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені в статті 116 Кодексу, а саме в день звільнення або не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Згідно ст.43 КАС України, здатність мати процесуальні права та обов`язки в адміністративному судочинстві (адміністративна процесуальна правоздатність) визнається за громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, органами державної влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами, підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами), адміністратором за випуском облігацій.

Здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить органам державної влади, іншим державним органам, органам влади Автономної Республіки Крим, органам місцевого самоврядування, їх посадовим і службовим особам, підприємствам, установам, організаціям (юридичним особам).

З огляду на те, що управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради є саме суб`єктом порушеного, матеріального правовідношення щодо позивача, зважаючи на те, що наразі не припинене та не виключене з реєстру як юридична особа, суд вважає, що саме управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради є належним відповідачем, який повинен відповідати за даним позовом, при цьому обрахунок середньоденного заробітку позивача здійснено відповідно до вимог Порядку №100.

Згідно пп.п.2, 3 ч.1 ст.371 КАС України, негайно виконуються рішення суду: про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

В зв`язку з цим рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 7500 грн. належить звернути до негайного виконання.

Стосовно позовних вимог про стягнення моральної шкоди, то суд зазначає наступне.

Так, статтею 56 Конституції України передбачено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Статтею 23 Цивільного кодексу України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

Отже, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Згідно зі статтею 237-1 КЗпП України відшкодування роботодавцем моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав, у тому числі внаслідок дискримінації, мобінгу (цькування), факт якого підтверджено судовим рішенням, що набрало законної сили, призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

За роз`ясненнями, наведеними у пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" №4 від 31.03.1995 року, відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Суд вважає, що видання протиправного наказу про звільнення позивача, завдало позивачу моральних та душевних страждань.

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань засновником управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради є виконавчий комітет Світловодської міської ради (а.с.195).

Згідно з частинами 1, 3, 5 статті 51 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виконавчим органом сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради є виконавчий комітет ради, який утворюється відповідною радою на строк її повноважень. Після закінчення повноважень ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної у місті ради її виконавчий комітет здійснює свої повноваження до сформування нового складу виконавчого комітету.

Виконавчий комітет ради утворюється у складі відповідно сільського, селищного, міського голови, районної у місті ради - голови відповідної ради, заступника (заступників) сільського, селищного, міського голови, голови районної у місті ради, керуючого справами (секретаря) виконавчого комітету, а також керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, інших осіб. Сільська, селищна, міська рада утворює у складі виконавчого комітету ради орган з питань містобудування та архітектури.

Очолює виконавчий комітет сільської, селищної, міської ради відповідно сільський, селищний, міський голова, районної у місті ради - голова відповідної ради.

Відтак, у спірних правовідносинах власником, уповноваженим на відшкодування моральної шкоди, заподіяної працівнику порушенням його законних прав у сфері трудових відносин, є саме виконавчий комітет Світловодської міської ради.

З урахуванням вимог розумності і справедливості, з огляду на глибину моральних страждань, неодноразові звернення позивача до суду щодо його поновлення на роботі та судові рішення щодо його поновлення, які набрали законної сили, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача-3 на користь позивача на відшкодування заподіяної йому моральної шкоди 4000 гривень, а у задоволенні решти вимог у цій частині позову - відмовити.

Судові витрати сторонами не понесені.

Керуючись ст.ст.132, 134, 139, 243-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради (27500, Кіровоградська область, м. Світловодськ, вул. Г.України, 4, ), Управління освіти, молоді та спорту територіальної громади Світловодської міської ради (27501 Кіровоградська область, м. Світловодськ, вул. Г.України, 14, ), Виконавчого комітету Сівтловодської міської ради (27501, Кіровоградська область, м. Світловодськ, вул. Г.України, 14, ), про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ голови ліквідаційної комісії управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради Сачевської Л. від 14 березня 2023 року №2-к Про звільнення ОСОБА_1 .

Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради з 22 квітня 2023 року.

Стягнути з управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 14651,28 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з виконавчого комітету Світловодської міської ради кошти на відшкодування заподіяної моральної шкоди у розмірі 4000 гривень.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення середнього заробітку у межах суми 7500,00 грн. звернути до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Т.М. КАРМАЗИНА