Справа № 620/5843/22
Суддя: Єгорова Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/5843/22 Суддя (судді) першої інстанції: Виноградова Д.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2023 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Єгорової Н.М.,

суддів - Федотова І.В., Чаку Є.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2022 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1, яким просив:

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 за лютий - червень 2022 року грошового забезпечення в повному обсязі, що без врахування додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою №168 та 30% підвищення, передбаченого п. 2 Указу Президента України від 14 лютого 2022 року №53/2022, повинне становити суму 22 277,88 грн. з розрахунку на місяць;

2) зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 :

- за лютий - червень 2022 року - суму різниці між виплаченим грошовим забезпеченням, що без врахування додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою №168 та 30% підвищення, передбаченого п. 2 Указу Президента України від 14 лютого 2022 року №53/2022 становило суму 12 616,00 грн. з розрахунку на місяць та сумою належного грошового забезпечення, що без врахування додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою №168 та 30% підвищення, передбаченого п. 2 Указу Президента України від 14 лютого 2022 року №53/2022, повинне становити суму 22 277,88 грн. з розрахунку на місяць;

- за березень - червень 2022 року суму підвищення грошового забезпечення на 30 %, що передбачене п. 2 Указу Президента України від 14 лютого 2022 року №53/2022;

- за квітень - червень 2022 року - різницю між сумами виплаченої додаткової грошової винагороди, що передбачена п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 та сумою додаткової грошової винагороди, що повинна була виплачуватись з розрахунку 100 000 грн. на місяць.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2023 року адміністративний позов задоволено частково:

- визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 за період з 24 лютого 2022 року по 02 червня 2022 року грошового забезпечення у розмірі грошового забезпечення, яке ОСОБА_1 отримував за займаною посадою в Чернігівському ліцеї з посиленою військово-фізичною підготовкою до зарахування в розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_1;

- зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за період з 24 лютого 2022 року по 02 червня 2022 року у розмірі грошового забезпечення, яке ОСОБА_1 отримував за займаною посадою в Чернігівському ліцеї з посиленою військово-фізичною підготовкою до зарахування в розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_1.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, висновки суду не відповідають обставин справи.

Додатково зазначив, що позивач знаходився у розпорядженні начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 тимчасово, у зв`язку з бойовими діями та відсутністю можливості повернутися в розташування своєї військової частини, оскільки останній з відрядження голови Чернігівської обласної державної адміністрації не повертався до лав Збройних Сил України. Крім того рішення Міністерства оборони України про виплату позивачу грошового забезпечення в розмірі, яке отримував військовослужбовець за займаною посадою до зарахування в розпорядження не приймалось.

У межах встановленого судом строку відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 в період з 29 січня 2012 року по 29 січня 2017 року проходив військову службу за контрактом, який був укладений на підставі наказу Міністра оборони України від 22 листопада 2011 року №1332 (а.с. 13-15).

У період з 29 січня 2017 року по 29 січня 2020 року позивач проходив військову службу за контрактом, який укладений на підставі наказу Міністра оборони України від 26 січня 2017 року №42 (а.с. 16-18).

На підставі наказу Міністра оборони України від 16 грудня 2019 року №711 з ОСОБА_1 укладено контракт з 29 січня 2020 року по 29 січня 2023 року, строком на три роки (а.с. 19).

Також судом першої інстанції встановлено, що згідно з наказом Міністра оборони України від 08 лютого 2007 року №151 та листа Департаменту кадрової політики Міністерства оборони України від 13 січня 2017 року № 226/2/297 позивач був відряджений до Чернігівської обласної державної адміністрації, із залишенням на військовій службі.

Розпорядженням голови Чернігівської обласної державної адміністрації Куліча В.П. від 13 березня 2017 року №86-к ОСОБА_1 призначено на посаду "командир роти - старший вихователь роти ліцеїстів" в Чернігівський ліцей з посиленою військово-фізичною підготовкою (а.с. 22).

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 від 24 лютого 2022 року № 43 підполковник ОСОБА_1 відряджений у розпорядження військового комісару ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку з бойовими діями та відсутністю можливості повернутися в розташування своєї військової частини (а.с. 24).

Згідно наказу Міністра оборони України від 23 березня 2022 року №165 ОСОБА_1 з 24 лютого 2022 року вважається таким, що зарахований до списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 та виконує обов`язки військової служби в межах, визначених військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 25).

Наказом начальника Територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 24 березня 2022 року №54 ОСОБА_1 відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану" та наказу Міністра оборони України від 23 березня 2022 року №165 зарахований до списків особового складу та на всі види грошового забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_1 та у розпорядження начальника Територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 27).

Наказом в.о. начальника Чернігівського ліцею з посиленою військово-фізичною підготовкою від 24 квітня 2022 року №16-к відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану", наказу Міністра оборони України від 23 березня 2022 року №165, наказу начальника Територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 24 березня 2022 року №54 підполковника ОСОБА_1 визнано таким, що зарахований до списків особового складу та на всі види забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_1 та у розпорядження начальника Територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_1 з 24 лютого 2022 року (а.с. 26).

Наказом Міністра оборони України від 02 червня 2022 року №453 ОСОБА_1 визнано таким, що завершив виконання обов`язків військової служби в межах, визначених військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_1 та виключено зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 28).

Наказом в.о. начальника Чернігівського ліцею з посиленою військово-фізичною підготовкою від 03 червня 2022 року №36-к, у зв`язку з завершенням виконанням обов`язків військової служби в межах, визначених військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_1 визнано таким, що повернувся та приступив до виконання своїх посадових обов`язків з 04 червня 2022 року на підставі наказу Міністра оборони України від 02 червня 2022 року №453 (а.с. 29).

Вважаючи, що під час перебування в розпорядженні ІНФОРМАЦІЯ_1 грошове забезпечення позивача виплачувалось не в повному обсязі, останній звернувся до суду з позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов висновку про те, що грошове забезпечення військовослужбовцям, зарахованим у розпорядження після прибуття з інших державних органів, установ та організацій згідно п. 4 розділу XXVIII застосовується в разі закінчення відрядження в державних органах, установах та організаціях, оскільки наступний пункт розділу XXVIII Порядку №260 передбачає, що якщо не можна прийняти кадрове рішення щодо подальшого службового використання військовослужбовця, у період перебування у розпорядженні протягом двох місяців з поважних причин (відсутність рівнозначних посад, бажання подальшого проходження військової служби, наявність сімейних та інших обставин) грошове забезпечення виплачується йому в розмірі, яке він отримував за займаною посадою до зарахування в розпорядження, за рішенням Міністра оборони України.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

У даній справі спірним є питання наявності у позивача законних підстав на виплату основного грошового забезпечення в повному обсязі, яке він отримував за займаною посадою в Чернігівському ліцеї з посиленою військово-фізичною підготовкою до зарахування в розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_1.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей встановлено Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року № 2011-XII.

Відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 07 лютого 2001 року № 104 "Про порядок і норми грошового та матеріального забезпечення військовослужбовців Збройних Сил, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, інших військових формувань, осіб начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної кримінально-виконавчої служби, відряджених до державних органів, установ та організацій" (далі - Постанова № 104), військовослужбовцям, особам начальницького складу органів внутрішніх справ та Державної кримінально-виконавчої служби, відрядженим до державних органів, установ та організацій, виплачується грошове та здійснюється матеріальне забезпечення, передбачене законодавством для військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, особового складу органів внутрішніх справ та Державної кримінально-виконавчої служби .

Грошове забезпечення виплачується виходячи з окладів за посадами, займаними зазначеними особами в державних органах, установах та організаціях, до яких вони відряджені, інших виплат, установлених для відповідних працівників цих органів, установ та організацій, а також окладів за військовими (спеціальними) званнями і надбавки за вислугу років у розмірах і порядку, визначених законодавством для військовослужбовців, осіб начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної кримінально-виконавчої служби.

Виплата грошового забезпечення провадиться за рахунок коштів тих державних органів, установ та організацій, до яких відряджені зазначені військовослужбовці, особи начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної кримінально-виконавчої служби.

За відрядженими особами зберігаються всі види матеріального забезпечення за попереднім місцем служби, гарантії щодо соціального захисту, передбачені законодавством, за рахунок бюджетів Збройних Сил, інших військових формувань, органів внутрішніх справ, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної кримінально-виконавчої служби.

Відповідно до п. 154 розділу V Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 (далі - Положення №1153), за погодженням із Міністерством оборони України керівник державного органу, підприємства, установи, організації, державного та комунального навчального закладу звільняє з посад відряджених військовослужбовців та направляє їх у розпорядження Міністерства оборони України: після виконання визначеного обсягу робіт оборонного характеру; за зверненням військовослужбовця; у разі невиконання військовослужбовцем обов`язків за займаною посадою.

За потреби Міністр оборони України має право у будь-який час відкликати з державного органу, підприємства, установи, організації, державного та комунального навчального закладу відряджених військовослужбовців, повідомивши про таке відкликання їх керівників з наданням відповідної заміни.

Звільнені з посади відряджені військовослужбовці направляються в місячний строк у розпорядження Міністерства оборони України з приписом, службовою характеристикою та наказом (розпорядженням) про звільнення з посади.

До зазначеного строку не включається час перебування військовослужбовців у відпустці, відрядженні, на лікуванні чи під вартою.

Після повернення в розпорядження Міністерства оборони України військовослужбовці призначаються на посаду з урахуванням рівня їх освіти, фізичної підготовки та стану здоров`я, але не нижчу за ту, з якої вони відряджалися.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам визначає Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних сил України та деяким іншим особам, затвердженийо наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 року за № 745/32197 (далі - Порядок 260).

Відповідно до п. 1 розділу XXVIII Порядку № 260, грошове забезпечення військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), зарахованим у розпорядження відповідних командирів або звільненим від посад, виплачується в розмірі грошового забезпечення, яке військовослужбовці отримували за займаними посадами до зарахування в розпорядження, але не більше ніж два місяці.

Такий порядок виплати грошового забезпечення не стосується військовослужбовців, зарахованих у розпорядження посадових осіб (які мають право призначення на посади) відповідно до підпунктів 12-1 та 13 пункту 116, а також пункту 122 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008.

Згідно з п. 4 розділу XXVIII Порядку № 260, грошове забезпечення військовослужбовцям, зарахованим у розпорядження після прибуття з інших державних органів, установ та організацій, виплачується виходячи з посадового окладу за посадою, яку вони займали в цих державних органах, установах та організаціях, окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, але не більше ніж два місяці.

Відповідно до п. 5 розділу XXVIII Порядку № 260, якщо не можна прийняти кадрове рішення щодо подальшого службового використання військовослужбовця, у період перебування у розпорядженні протягом двох місяців з поважних причин (відсутність рівнозначних посад, бажання подальшого проходження військової служби, наявність сімейних та інших обставин) грошове забезпечення виплачується йому в розмірі, яке він отримував за займаною посадою до зарахування в розпорядження, за рішенням Міністра оборони України.

Згідно з п. 6 Порядку № 260, грошове забезпечення військовослужбовцям після перебування у розпорядженні понад два місяці виплачується в розмірі окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, за винятком випадків продовження строків виплати за рішенням Міністра оборони України.

Під час розгляду даного спору в суді першої інстанції було досліджено, що позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, стверджував, що відповідач зобов`язаний був йому нараховувати та виплачувати грошове забезпечення згідно з п.1 розділу XXVIII Порядку № 260, водночас відповідач вважає, що він правомірно нараховував та виплачував позивачу грошове забезпечення відповідно до п. 4 розділу XXVIII Порядку № 260.

Колегія суддів, у контексті вищенаведеного, погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що за аналізом розділу XXVIII Порядку № 260, грошове забезпечення військовослужбовцям, зарахованим у розпорядження після прибуття з інших державних органів, установ та організацій згідно п. 4 розділу XXVIII, застосовується в разі закінчення відрядження в державних органах, установах та організаціях, оскільки наступний пункт розділу XXVIII Порядку № 260 передбачає, що якщо не можна прийняти кадрове рішення щодо подальшого службового використання військовослужбовця, у період перебування у розпорядженні протягом двох місяців з поважних причин (відсутність рівнозначних посад, бажання подальшого проходження військової служби, наявність сімейних та інших обставин) грошове забезпечення виплачується йому в розмірі, яке він отримував за займаною посадою до зарахування в розпорядження, за рішенням Міністра оборони України.

У даному ж випадку, позивач з відрядження не відкликався, з займаної посади не звільнявся, проте відповідно до наказу Міністра оборони України від 23 березня 2022 року № 165, зарахований з 24 лютого 2022 року до списків особового складу та на всі види грошового забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_1 та у розпорядження начальника територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_1.

Крім того, під час перебування у розпорядженні начальника Територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_1 в період з 24 лютого 2022 року по 03 червня 2022 року, грошове забезпечення позивача складалось із: окладу за військовим званням у розмірі 1410,200 грн., посадового окладу у розмірі 7001,00 грн., надбавки за вислугу років у розмірі 4205,50 грн., щомісячна винагорода - 100 000 грн. за лютий-березень 2022 року та 30 000,00 грн. за квітень-червень 2022 року (а.с. 32а).

Відповідно до довідки виданої в.о. начальника Чернігівського ліцею з посиленою військово-фізичною підготовкою, станом на лютий 2022 року, грошове забезпечення позивача складалось з: посадового окладу - 7001,00 грн., надбавки за роботу в ліцеї - 700,10 грн., підвищення посадового окладу відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 січня 2018 року №22 "Про підвищення оплати праці педагогічних працівників" - 700,10 грн., надбавка за педагогічний стаж - 2520,36 грн., оклад за військове звання 1410,00 грн., надбавка за престижність - 840,12 грн., надбавка за вислугу років військової служби - 4905,60 грн, надбавка за складність, напруженість у роботі 50% - 4200,60 грн. (а.с. 23).

Отже на переконання колегії суддів, суд першої інстанції мав підстави для висновку про бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу за період, з 24 лютого 2022 року по 02 червня 2022 року грошового забезпечення у розмірі грошового забезпечення, яке позивач отримував за займаною посадою в Чернігівському ліцеї з посиленою військово-фізичною підготовкою до зарахування в розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_1 та, як наслідок, зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу грошове забезпечення за період, з 24 лютого 2022 року по 02 червня 2022 року у розмірі грошового забезпечення, яке позивач отримував за займаною посадою в Чернігівському ліцеї з посиленою військово-фізичною підготовкою до зарахування в розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_1.

Крім іншого, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Н.М. Єгорова

Судді І.В. Федотов

Є.В. Чаку