Справа № 560/1679/23
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2023-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/1679/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Гнап Д.Д.

Суддя-доповідач - Шидловський В.Б.

21 червня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Шидловського В.Б.

суддів: Курка О. П. Боровицького О. А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 23 лютого 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

у лютому 2023 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті з 01.01.2022 року щомісячної доплати у розмірі 2000 грн до призначеної пенсії у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 із включенням щомісячної доплати у розмірі 2000 грн згідно постанови Кабінету Міністрів України № 713 від 14.07.2021 року щомісячно, починаючи з 01 січня 2022 року.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 23 лютого 2023 року визнано неповажними причини пропуску позивачем строку звернення до суду з позовними вимогами щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 із включенням щомісячної доплати у розмірі 2000 грн згідно постанови Кабінету Міністрів України № 713 від 14.07.2021 року щомісячно, за період з 01 січня 2022 року по 05 серпня 2022 року.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області у частині позовних вимог щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 із включенням щомісячної доплати у розмірі 2000 грн згідно постанови Кабінету Міністрів України № 713 від 14.07.2021 року щомісячно, за період з 01 січня 2022 року по 05 серпня 2022 року - повернуто позивачеві.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що оскаржена ухвала суду прийнята з невідповідністю висновків суду обставинам справи, неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Справа розглядається в порядку письмового провадження відповідно до вимог ст.294, ч.2 ст.312 КАС України.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги позивача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, вважає, що дану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з урахуванням наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, предметом спору у розглядуваній адміністративній справі є правомірність дій відповідача щодо відмови позивачу у нарахуванні та виплаті з 01.01.2022 ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії в сумі 2000 грн відповідно до Постанови № 713.

Ухвалою від 08 лютого 2023 року Хмельницький окружний адміністративний суд позовну заяву ОСОБА_1 залишив без руху. Вказав, що недоліки позовної заяви можуть бути усунуті шляхом, зокрема, подання заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду із зазначенням підстав для його поновлення.

На виконання вимог вказаної ухвали позивач надіслав заяву, у якій вказав, що про зупинення виплати щомісячної доплати до пенсії дізнався у січні 2023 року. 27 січня 2023 року звернувся до відповідача щодо поновлення виплати, однак листом від 02 лютого 2023 року у вказаному відмовлено. Вважає, що саме з моменту отримання відповіді відповідача дізнався про порушене право на отримання щомісячної доплати у розмірі 2000 грн. Разом із тим, строк звернення до суду просить поновити.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що про порушення своїх прав, яке полягає у відмові нарахувати доплату до пенсії згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 713 від 14.07.2021 року, починаючи з 01 січня 2022 року, позивач повинен був дізнатися після перерахунку пенсії, здійсненого на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2021 року у справі № 560/9020/21. Однак позов про оскарження дій щодо припинення виплати доплати до пенсії позивач подав до суду 06 лютого 2023 року. Лист Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 02 лютого 2023 року, наданий у відповідь на заяву позивача від 27 січня 2023 року про встановлення та виплату щомісячної доплати, свідчить лише про те, що таку заяву позивач подав 27 січня 2023 року, а не про момент, із якого позивач дізнався про порушення свого права на отримання доплати.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Так, відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист.

Право звернення до суду є невід`ємним особистим правом, яке реалізовується особою в порядку, встановленому КАС України. Способом реалізації цього права є звернення зацікавленої особи з позовом до суду.

У свою чергу, звернення до суду з позовом є підставою для виникнення процесуальних відносин, пов`язаних з вирішенням спору по суті. Звернення до суду і судове провадження повинні здійснюватись у відповідності до вимог чинного законодавства, зокрема, процесуальних норм щодо порядку провадження в адміністративних справах.

Крім цього, законодавець встановлює певні обмеження такого права, зокрема, шляхом встановлення строку звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав.

Так, відповідно до ч.ч.1-3 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, а також однією із гарантій дотримання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. А для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного поновлення пропущеного строку.

Аналіз практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних причин, внаслідок непереборних, незалежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Відтак, поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Відповідно до ч.6 ст.161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Згідно із ч.1 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву (ч.2 ст.123 КАС України).

Положеннями п.9 ч.4 ст.169 КАС України встановлено, що позовна заява повертається позивачеві, зокрема, у випадках, передбачених ч.2 ст.123 цього Кодексу.

Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом (ч.ч.6, 8 ст.169 КАС України).

Таким чином, наведеними вище правовими нормами встановлено, що суд першої інстанції зобов`язаний з`ясувати в кожному випадку чи адміністративний позов подано у строк, установлений законом, а якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними.

Із матеріалів адміністративного позову та змісту апеляційної скарги видно, що позивач (апелянт) свої доводи про поважність причин пропуску строку звернення до адміністративного суду із даним позовом обґрунтовує тим, що лише з відповіді відповідача від 02.02.2023 позивач дізнався про порушення своїх прав.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач звернувся до суду із даним адміністративним позовом 06 лютого 2023 року.

Вирішуючи справу, колегія суддів враховує правові висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 31 березня 2021 року у справі № 240/12017/19, а саме, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових.

Отже, з дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія, вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання пенсійної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових призначеної (перерахованої) їй пенсії звернулась до пенсійного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від пенсійного органу відповіді на подану нею заяву.

Для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом встановленого законом строку від дати порушення його прав, свобод чи інтересів. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Таким чином, отримуючи доплату до пенсії в сумі 2000 грн. з 01.07.2021, позивач не був обмежений у праві та можливості судового оскарження припинення такої доплати з 01.01.2022 з моменту її настання, однак вказаних дій на захист порушеного права не вчиняв до 06.02..2023. При цьому, незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Зазначаючи, що про порушення свого права на доплату в сумі 2000 грн. позивач з наданої на його запит відповіді відповідача від 02.02.2023, позивач не надав жодних доказів на підтвердження відсутності об`єктивної можливості раніше дізнатися про порушене право на отримання доплати до пенсії, а відтак і звернутись до суду до 06.02.2023.

Колегія суддів критично оцінює доводи апелянта (позивача) про те, що про порушення своїх прав та інтересів він не міг дізнатися до моменту отримання відповіді від 02.02.2023, оскільки позивач не був обмежений у можливостях як письмового звернення до пенсійного органу, так і самостійного виявлення невиплати спірної суми, наприклад шляхом доступу до особистого електронного кабінету на офіційному сайті Пенсійного фонду України.

Тобто при апеляційному перегляді справи не виявлено поважних причини пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду.

Колегією суддів також проаналізовано посилання апелянта на судову практику Верховного Суду, викладену у постановах від 26 січня 2021 року у справі №520/11178/20 та від 02 квітня 2019 року у справі №510/1286/16-а і зазначені доводи відхиляються за безпідставністю, оскільки обставини у даній справі є відмінними від тих, що склалися у справах про які зазначає скаржник.

Зокрема, у справі №510/1286/16-а від 24.12.2020 спірні правовідносини були врегульовані нормами Закону України від 16.12.1993 р. №3723-ХІІ "Про державну службу".

Крім того, справі, яка є предметом даного апеляційного розгляду, позивач оспорює припинення доплати до пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 713 від 14.07.2021, яка жодним чином не пов`язана із зміною розміру грошового забезпечення осіб, які мають право на перерахунок згідно з Законом № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та деяких інших осіб", про що зазначено у справі №520/11178/20.

Таким чином, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для застосування у справі, що розглядається, правових висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 26 січня 2021 року у справі №520/11178/20 та від 02 квітня 2019 року у справі №510/1286/16-а, на яких наголошував апелянт, обґрунтовуючи відсутність підстав для повернення його позовної заяви в частині вимог, заявлених поза межами шестимісячного строку.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного питання правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку. Наведені висновки суду є вичерпними, а доводи апелянта - безпідставними.

Відповідно до пункту 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 23 лютого 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Шидловський В.Б.

Судді Курко О. П. Боровицький О. А.