Справа № 380/4815/20
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2023-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2023 року справа №380/4815/20

провадження № П/380/4960/20

зал судових засідань №6

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гулика А.Г.,

за участю:

секретаря судового засідання Лєбєдєва Д.Ю.,

представника позивача Гомзяка І.А.,

представника відповідача та третьої особи Павлій І.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові за правилами загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Львівській області, Державної казначейської служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів Головне управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправним і скасування наказу, поновлення на службі, зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди

в с т а н о в и в:

до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 (далі - позивач) до ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Львівській області , місцезнаходження: 79007, м. Львів, площа Григоренка, 3 (далі - відповідач), в якій позивач, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог від 09.09.2020 просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ Голови ліквідаційної комісії ГУ МВС України у Львівській області від 25.05.2020 №1271о/с, яким відповідно до Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ, наказу МВС від 06.11.2015 №1388 Про організаційно-штатні питання звільнено ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ з посади фельдшера медичного пункту батальйону патрульної служби міліції особливого призначення Львів ГУМВС у Львівській області на підставі пункту 63 з Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ /через скорочення штатів/ з 25.05.2020;

- зобов`язати ліквідаційну комісію ГУ МВС України у Львівській області вчинити певні дії, а саме: поновити ОСОБА_1 в органах внутрішніх справ на службі в посаді, з якої незаконно звільнено, з 25.05.2020;

- зобов`язати ліквідаційну комісію ГУ МВС України у Львівській області вчинити певні дії, пов`язані із переведенням ОСОБА_1 на службу до батальйону спеціального призначення ГУ Національної поліції у Львівській області, а саме: скерувати його в розпорядження ГУ НП у Львівській області для подальшого проходження служби на посаді фельдшера;

- зобов`язати ліквідаційну комісію ГУ МВС України у Львівській області виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу за період з 20.02.2020 по день прийняття судового рішення відповідно до вимог частини другої статті 235 КЗпП України, статті 27 Закону України Про оплату праці, пунктів 2, 5, 10 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100;

- зобов`язати ліквідаційну комісію ГУ МВС України у Львівській області виплатити ОСОБА_1 , за заподіяну йому незаконним звільненням з роботи моральну шкоду у розмірі 604940,00 грн.

Ухвалою від 26.06.2020 суддя прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження справі.

Ухвалою від 14.09.2020 суд залучив співвідповідача у справі Державну казначейську службу України у частині позовних вимог про стягнення моральної шкоди.

Ухвалою від 14.09.2020 суд залучив третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління Національної поліції у Львівській області.

Ухвалою від 28.10.2020 суд призначив у справі судову експертизу та зупинив провадження у справі.

Ухвалою від 19.05.2021 суд поновив провадження у справі.

Ухвалою від 19.05.2021 суд повторно скерував справу для проведення експертизи та зупинив провадження у справі.

Ухвалою від 11.08.2021 суд поновив провадження у справі.

Ухвалою від 15.09.2021 суд повторно скерував справу для проведення експертизи та зупинив провадження у справі.

Ухвалою від 16.05.2022 суд поновив провадження у справі.

Ухвалою від 16.05.2022 суд повторно скерував справу для проведення експертизи та зупинив провадження у справі.

Ухвалою від 19.10.2022 суд поновив провадження у справі.

Ухвалою від 02.11.2022 суд повторно скерував справу для проведення експертизи та зупинив провадження у справі.

Ухвалою від 26.04.2023 суд поновив провадження у справі.

Ухвалою від 08.05.2023 суд відмовив у задоволенні заяви представника позивача про повернення матеріалів справи експертній установі.

Ухвалою від 08.05.2023 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у період з 2015 по 2020 роки відповідач неодноразово протиправно звільняв позивача із займаної посади фельдшера медичного пункту батальйону патрульної служби міліції особливого призначення Львів ГУМВС у Львівській області. Проте, рішеннями Львівського окружного адміністративного суду від 15.01.2016 у справі №813/5960/15, від 16.11.2016 у справі №813/1822/16, від 20.02.2018 у справі №813/2916/17, від 16.10.2018 у справі №813/2110/18, від 04.03.2019 у справі №1340/5691/18, від 20.02.2020 у справі №1.380.2019.004001 позивача поновлено на займаній посаді. 25.05.2020 відповідач в черговий раз безпідставно звільнив позивача з посади на підставі пункту 63 «з» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Позивач стверджує, що відповідач не виконав вимог рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20.02.2020 у справі №1.380.2019.004001 в частині поновлення його на посаді. Адже, попри формальне видання наказу про поновлення на роботі позивача, йому не було визначено робочого місця, не надано інформацію про безпосереднього керівника, не ознайомлено з посадовою інструкцією, графіком роботи тощо.

Також позивач вважає, що безпідставним та незаконним звільненням зі служби позивачу завдано моральної шкоди. Для визначення грошового еквіваленту розміру заподіяної моральної школи позивач просив суд призначити судово-психологічну експертизу.

05.08.2020 до суду від представника відповідача ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Львівській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити у задоволенні позову повністю. Відзив обґрунтований тим, що позивача звільнено з органів внутрішніх справ, у зв`язку з ліквідацією установи, а не із займаної посади, через скорочення штатів. Наголошує на тому, що 07.11.2015 набрав чинності Закон України «Про Національну поліцію», в результаті чого втратив законну силу Закон України «Про міліцію», і як наслідок розпочався процес ліквідації (припинення) територіальних органів внутрішніх справ без правонаступництва, а також стовідсоткове скорочення штатних посад особового складу ГУ МВС.

У зв`язку з ліквідацією органів внутрішніх справ України МВС України перетворилось на цивільне відомство та наказом МВС України від 06 листопада 2015 року № 1390 в ньому скорочено всі атестовані посади, тобто посади, які заміщувались особами рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ. Отже, керівництво МВС України позбавлено можливості запропонувати позивачу посаду атестованого працівника міліції як в апараті МВС України, так і в територіальних органах МВС України, за відсутністю останніх. При цьому, позивачу запропоновано взяти участь у конкурсі на вакантні посади в апараті Національної поліції України.

Зазначає, що єдиною законодавчо передбаченою формою волевиявлення особи щодо працевлаштування, проходження нею служби є виключно особисто написаний рапорт такої особи. Позивач рапорт про проходження служби у поліції не подавав, згоди на переведення на службу до лав поліції не надав, відповідно відповідач не мав підстав для зарахування позивача на службу у поліцію.

16.10.2020 до суду від представника відповідача Державної казначейської служби України надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити у задоволенні позову повністю. Відзив обґрунтований тим, що казначейство не було учасником спірних відносин, прав та законних інтересів позивача не порушувало. Судове рішення у такій категорії справ не виконується казначейством чи його територіальними органами, а тому залучення його до участі у справі є безпідставним.

23.10.2020 від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, надійшли письмові пояснення, в яких зазначено, що Нацполіція України не зобов`язана працевлаштовувати позивача, оскільки остання не перебувала з ним у правовідносинах та не є правонаступником його попереднього роботодавця. Водночас, законом встановлено спеціальний порядок прийняття на службу до поліції працівників міліції.

02.06.2023 від представника відповідача ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Львівській області до суду надійшли додаткові пояснення у справі, в яких зазначає, що відповідач неодноразово повідомляв позивача про стовідсоткове скорочення штатів; відсутність у штатах ГУНП у Львівській області посади фельдшера медичного пункту батальйону патрульної служби особливого призначення; про необхідність прийняття участі у конкурсі для вступу на службу у поліцію, із зазначенням вакантних посад та посиланням на інформаційний ресурс ГУНП у Львівській області, що підтверджується листами від 16.05.2019 №130/32/05-2019, від 24.04.2020. Разом з тим, матеріали справи не містять будь-яких доказів, які б свідчили про виявлення позивачем бажання (наміру) взяти участь у конкурсі на прийняття на службу в поліцію. Своєю чергою, небажання особи брати участь у конкурсі на заміщення вакантних посад для служби у лавах Національної поліції за умови, що такий порядок вступу на службу в органах поліції передбачений нормами чинного законодавства, не може бути підставою для визнання протиправним та скасування наказу про звільнення позивача та, відповідно, поновлення його на посаді.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Просив суд позов задовольнити повністю.

У судовому засіданні представник відповідача ГУНП у Львівській області та третьої особи проти задоволення позовних вимог заперечила у повному обсязі. Просила суд у задоволенні позову відмовити повністю.

Відповідач Державна казначейська служба України у судове засідання явку уповноваженого представника не забезпечив, належним чином повідомлений про дату, час і місце його проведення. Клопотань, пов`язаних із розглядом справи від представника відповідача не надходило.

Заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 з 01.05.2015 проходив службу в ГУ МВС України у Львівській області на посаді фельдшера медичного пункту батальйону патрульної служби міліції особливого призначення Львів ГУ МВС України у Львівській області.

Наказом від 30.07.2015 №542 о/с ОСОБА_1 звільнено з 31.07.2015 зі служби в органах внутрішніх справ з посади фельдшера медичного пункту батальйону патрульної служби міліції особливого призначення Львів ГУ МВС України у Львівській області на підставі п.63 і/у зв`язку з непроходженням випробування в період іспитового строку/ Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 15.01.2016 у справі №813/5960/15 позов ОСОБА_1 задоволено частково, а саме: скасовано наказ від 30.07.2015 №542о/с, поновлено ОСОБА_1 на посаді фельдшера медичного пункту батальйону патрульної служби міліції особливого призначення Львів ГУ МВС України у Львівській області з 31.07.2015.

На виконання постанови суду від 15.01.2016 у справі №813/5960/15 наказом голови ліквідаційної комісії ГУ МВС України від 05.02.2016 №968 о/с ОСОБА_1 поновлено на посаді фельдшера медичного пункту батальйону патрульної служби міліції особливого призначення Львів ГУ МВС у Львівській області з 31.07.2015.

Наказом голови ліквідаційної комісії ГУ МВС України від 25.04.2016 №980о/с скасовано наказ від 30.07.2018 №542о/с в частині звільнення ОСОБА_1 із займаної посади.

Пунктом 3 наказу від 25.04.2016 №980о/с ОСОБА_1 звільнено з органів внутрішніх справ з посади за пунктом 63 з /через скорочення штатів/ Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, наказу МВС України від 06.11.2015 №1388 Про організаційно-штатні питання з 06.11.2015.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду №813/1822/16 від 16.11.2016, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 02.03.2017, скасовано наказ відповідача від 25.04.2016 №980 о/с та поновлено ОСОБА_1 на посаді фельдшера медичного пункту батальйону патрульної служби міліції особливого призначення Львів ГУ МВС України у Львівській області з 06.11.2015.

Одночасно з поновленням ОСОБА_1 на займаній посаді в органах внутрішніх справ з ГУ МВС України у Львівській області стягнуто на його користь грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 16.01.2016 по 16.11.2016 в сумі 39820,20грн, з проведенням необхідних відрахувань відповідно до чинного законодавства.

Наказом від 11.04.2017 №1028 о/с скасовано наказ про звільнення ОСОБА_1 від 25.04.2016 №980 о/с та поновлено його зі звільненої посади з 07.11.2015.

Наказом від 11.04.2017 №1042 о/с ОСОБА_1 звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних сил України з посади фельдшера медичного пункту батальйону патрульної служби міліції особливого призначення Львів ГУ МВС України у Львівській області на підставі п. 63 з /через скорочення штатів/ Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ з 07.11.2015.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 20.02.2018 у справі №813/2916/17 визнано протиправним та скасовано наказ від 11.04.2017 №1042, поновлено ОСОБА_1 на посаді фельдшера медичного пункту батальйону патрульної служби міліції особливого призначення Львів ГУ МВС у Львівській області з 07.11.2015; стягнуто з Головного управління МВС України у Львівській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 59730,30грн з відрахуванням обов`язкових податків і зборів.

На виконання рішення суду від 20.02.2018 у справі №813/2916/17 наказом №1140 о/с від 19.04.2018 позивача поновлено на посаді фельдшера медичного пункту батальйону патрульної служби міліції особливого призначення Львів ГУ МВС у Львівській області з 07.11.2015.

Наказом від 19.04.2018 №1141 о/с ОСОБА_1 звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних сил України з посади фельдшера медичного пункту батальйону патрульної служби міліції особливого призначення Львів ГУ МВС України у Львівській області на підставі п.63 з /через скорочення штатів/ Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ з 07.11.2015.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 16.10.2018 у справі №813/2110/18 визнано протиправним та скасовано наказ олови ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області від 19.04.2018 №1141 о/с про звільнення; поновлено ОСОБА_1 на посаді фельдшера медичного пункту батальйону патрульної служби міліції особливого призначення Львів ГУМВС у Львівській області з 07.11.2015; стягнуто з ГУ МВС України у Львівській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 77933, 82 грн з відрахуванням обов`язкових податків і зборів.

На виконання рішення суду від 16.10.2018 у справі № 813/2110/18 наказом №1176 о/с від 02.11.2018 позивача поновлено на посаді фельдшера медичного пункту батальйону патрульної служби міліції особливого призначення Львів ГУ МВС у Львівській області з 07.11.2015.

Наказом голови ліквідаційної комісії ГУ МВС України від 02.11.2018 №1178 о/с ОСОБА_1 звільнено з органів внутрішніх справ з посади за пунктом 63 з /через скорочення штатів/ Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, наказу МВС України від 06.11.2015 №1388 Про організаційно-штатні питання з 07.11.2015.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 04.03.2019 у справі № 1340/5691/18 визнано протиправним та скасувано наказ Голови ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Львівській області від 02.11.2017 №1178 о/с про звільнення з органів внутрішніх справ на підставі пункту 63 з/ через скорочення штатів/ Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОСОБА_1 з посади фельдшера медичного пункту батальйону патрульної служби міліції особливого призначення Львів ГУМВС у Львівській області з 07.11.2015. Поновлено ОСОБА_1 на посаді фельдшера медичного пункту батальйону патрульної служби міліції особливого призначення Львів ГУМВС у Львівській області з 07.11.2015. Стягнено з Головного управління МВС України у Львівській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 18203,52грн, з відрахуванням обов`язкових податків і зборів.

На виконання рішення суду від 04.03.2019 у справі № 1340/5691/18 наказом № 1222о/с від 03.05.2019 позивача поновлено на посаді фельдшера медичного пункту батальйону патрульної служби міліції особливого призначення Львів ГУ МВС у Львівській області з 07.11.2015.

Наказом голови ліквідаційної комісії ГУ МВС України від 03.07.2018 №1227 о/с ОСОБА_1 звільнено з органів внутрішніх справ з посади за пунктом 63 з /через скорочення штатів/ з 03.07.2019.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20.02.2020 у справі №1.380.2019.004001 визнано протиправним та скасовано наказ голови ліквідаційної комісії ГУ МВС України у Львівській області від 03.07.2019 № 1227о/с про звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ з посади фельдшера медичного пункту батальйону патрульної служби міліції особливого призначення Львів ГУМВС у Львівській області на підставі п. 63 з Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ / через скорочення штатів/ з 03.07.2019; поновлено ОСОБА_1 на посаді фельдшера медичного пункту батальйону патрульної служби міліції особливого призначення Львів ГУМВС у Львівській області з 04.07.2019.

На виконання рішення судувід 20.02.2020 у справі №1.380.2019.004001 наказом від 06.03.2020 №1261 о/с позивача поновлено на посаді фельдшера медичного пункту батальйону патрульної служби міліції особливого призначення Львів ГУ МВС у Львівській області з 04.07.2019.

Наказом голови ліквідаційної комісії ГУ МВС України у Львівській області від 25.05.2020 №1271о/с відповідно до Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ, наказу МВС від 06.11.2015 №1388 Про організаційно-штатні питання звільнено ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ з посади фельдшера медичного пункту батальйону патрульної служби міліції особливого призначення Львів ГУМВС у Львівській області на підставі пункту 63 з Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ /через скорочення штатів/ з 25.05.2020.

Вважаючи наказ голови ліквідаційної комісії ГУ МВС України у Львівській області від 25.05.2020 №1271о/с протиправним, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті суд виходив з наступного.

Частина шоста статті 43 Конституції України проголошує, що громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Спірні відносини регулюються Законом України від 02 липня 2015 року №580-VIІI "Про Національну поліцію", який визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Відповідно до пункту 1 Розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про Національну поліцію", останній набирає чинності через три місяці з дня наступного за днем його опублікування, крім: 1) пунктів 1, 2, 3, 7 - 13, 15, 17 - 18 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення згаданого Закону, які набирають чинності з дня, наступного за днем його опублікування; 2) частини сьомої статті 15 та частини п`ятої статті 21 згаданого Закону, які набирають чинності з 1 січня 2017 року.

Згідно з пунктом 8 Розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 580-VIII з дня його опублікування всі працівники міліції (особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), а також інші працівники Міністерства внутрішніх справ України, його територіальних органів, закладів та установ вважаються такими, що попереджені у визначеному порядку про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів.

У відповідності до вимог пункту 9 Розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" працівнику міліції, який виявив бажання проходити службу в поліції, упродовж трьох місяців з дня опублікування згаданого Закону, гарантоване право бути прийнятим на службу до поліції за умови його відповідності вимогам до поліцейських та надання згоди на призначення на дану посаду, або у разі успішного проходження конкурсу.

Посади, що пропонуються особам, зазначеним у згаданому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

На підставі пункту 10 Розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №580-VIII працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів.

Зазначені у згаданому пункті особи можуть бути звільнені зі служби в органах внутрішніх справ до настання зазначеного у згаданому пункті терміну на підставах, визначених Положенням про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Відповідно до підпункту "з" пункту 63 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року № 114 (далі - Положення №114) особи рядового і молодшого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) через скорочення штатів - при відсутності можливості подальшого використання на службі.

Отже, особа, попереджена про звільнення внаслідок скорочення штатів, у такому випадку не має можливості виявити ініціативу, і своє волевиявлення здійснює шляхом згоди на ініціативу керівництва.

Така ініціатива є обов`язковою, оскільки без неї не може бути встановлено наявність чи відсутність можливості подальшого використання особи на службі відповідно до підпункту "з" пункту 63 Положення №114.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач попередив позивача про майбутнє звільнення листом від 06.03.2020 №1022/05/13-2020 з долученою розпискою та роз`ясненнями, який вручений згідно з рекомендованим поштовим відправленням від 24.03.2020 №394. У подальшому з цим же пакетом документів позивач ознайомився особисто 26.03.2023, що підтверджується його розпискою.

Так, листом від 06.03.2020 №1022/05/13-2020 позивача повідомлено, що на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20.02.2020 у справі №1.380.2019.004001 його поновлено на посаді фельдшера медичного пункту батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Львів» ГУМВС України у Львівській області. Водночас, позивача проінформовано, що у зв`язку з набранням законної сили Законом України "Про Національну поліцію України" втратив чинність Закон України "Про міліцію" з 07 листопада 2015 року, внаслідок чого ліквідовані органи міліції, зокрема і ГУМВС України у Львівській області.

При цьому постановою Кабінету Міністрів України від 16 вересня 2015 року № 730 "Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ" утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Національної поліції, ліквідувавши як юридичні особи публічного права територіальні органи Міністерства внутрішніх справ.

У зв`язку з ліквідацією органів внутрішніх справ відбулося скорочення всіх атестованих посад, тобто посад, які заміщувались особами рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ.

Позивача попереджено про наступне звільнення з органів внутрішніх справ, з посади фельдшера медичного пункту батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Львів» ГУМВС України у Львівській області за пунктом 63 "з" (через скорочення штатів, у зв`язку з відсутністю можливості подальшого використання на службі) Положення №114, що підтверджується розпискою, з якою позивач ознайомився 25.03.2020.

Таким чином, позивач був повідомлений про те, що у зв`язку з ліквідацією органів внутрішніх справ усі штати апарату та структурних підрозділів ГУМВС України у Львівській області скасовано, тобто скорочено всі атестовані посади, тобто посади, які заміщувались особами рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ, а прийом на службу в Національну поліцію здійснюється виключно за результатами конкурсу.

Суд не враховує доводи позивача щодо неналежного виконання відповідачем вимог рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20.02.2020 у справі №1.380.2019.004001 в частині поновлення його на посаді (не визначення робочого місця, не повідомлення інформації про безпосереднього керівника, не ознайомлення з посадовою інструкцією, графіком роботи тощо), оскільки такі виходять за межі предмету доказування у справі. У межах спору надається оцінка правомірності звільнення позивача з посади, а не повноти виконання рішення суду у частині поновлення його на роботі.

Суд зазначає, що положення спеціального законодавства, a саме нормами Закону України "Про Національну поліцію" не регулюють процедуру звільнення у зв`язку зі скороченням штатів, та дотримання трудових гарантій такої особи, а тому необхідно застосувати до спірних правовідносин окремі положення Кодексу Законів про працю України (субсидіарне законодавство).

Згідно з вимогами статті 49-2 Кодексу Законів про працю України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. У разі якщо вивільнення є масовим відповідно до статті 48 Закону України "Про зайнятість населення" власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про заплановане вивільнення працівників.

Таким чином, виходячи із тлумачення вказаних норм, власник або уповноважений ним орган одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці зобов`язаний запропонувати працівникові всі наявні вакантні посади, які цей працівник може обіймати відповідно до своєї кваліфікації. При цьому роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на такому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював.

Оскільки обов`язок з працевлаштування працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої статті 49-2 Кодексу Законів про працю України роботодавець є таким, що виконав такий обов`язок, якщо працівникові запропонували всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом такого періоду та які існували на день звільнення.

Аналогічна правова позиція сформульована Верховним Судом України у постанові від 01 квітня 2015 року у справі № 6-40цс15 та підтримана Верховним Судом, зокрема, у постановах від 08 травня 2019 року у справі № 806/1175/17 та від 13 лютого 2020 року у справі №810/1564/17.

Таким чином, законодавство України передбачає певну процедуру звільнення у зв`язку зі скороченням штату. Зокрема, звільнення у зв`язку із скороченням штату можливо, якщо роботодавцем вжито всіх заходів щодо переводу працівника на іншу посаду шляхом запропонування працівнику, що звільняється, всіх вакансій, на які може претендувати особа з урахуванням її фаху, кваліфікації, досвіду трудової діяльності, а також у випадках, коли неможливо перевести працівника з його згоди на іншу роботу, або коли працівник відмовився від такого переведення.

З матеріалів справи вбачається, що під час розгляду питання подальших трудових відносин з відповідачем ОСОБА_1 роз`яснено, що в структурних підрозділах ГУМВС України у Львівській області відсутні вакантні посади, які можуть бути ним заміщені, оскільки ГУМВС України у Львівській області перебуває у стані припинення.

Позивачу запропоновано взяти участь в оголошених конкурсах для вступу на службу в поліцію. Звернуто увагу позивача на те, що за більш детальною інформацією щодо проведення конкурсів можна ознайомитися на офіційному сайті:https://nabir.np.gov.ua/index.php?r=recruitment/index. Також за посиланням https://career.gov.ua/site/vacantions-search розміщено інформацію з приводу вакантних посад державної служби.

Враховуючи висновки Львівського окружного адміністративного суду, викладені у рішенні від 20.02.2020 у справі №1.380.2019.004001, член ліквідаційної комісії ГУМВС України у Львівській області З.Булаш звернулася з доповідною запискою до голови вказаної комісії, яку в подальшому скеровано до ГУНП у Львівській області листом від 14.04.2020 №411/32/01-2020. У вказаній доповідній записці, зокрема запропоновано розглянути можливість зарахування позивача до лав органів поліції.

Листом від 04.05.2020 №1647/13/01-2020 начальник управління кадрового забезпечення ГУНП у Львівській області повідомив відповідача про наступне: 1) ГУНП у Львівській області не є правонаступником ГУМВС України у Львівській області; 2) посада фельдшера батальйону патрульної служби міліції штатним розписом ГУНП у Львівській області не передбачена; 3) за наявності у ОСОБА_1 бажання проходити службу в поліції, він може взяти участь у конкурсі.

Суд враховує, що матеріали справи не містять будь-яких доказів, які б свідчили про виявлення позивачем бажання (наміру) взяти участь у конкурсі на заміщення вакантних посад державних службовців та/або конкурсі на прийняття на службу в поліцію.

У свою чергу, небажання особи брати участь у конкурсі на заміщення вакантних посад для служби у лавах Національної поліції за умови, що такий порядок вступу на службу в органах поліції передбачений нормами чинного законодавства, не може бути підставою для визнання протиправним та скасування наказу про звільнення позивача та, відповідно, його поновлення на посаді.

Такі висновки Суду відповідають правовій позиції, викладеній Верховним Судом в постановах від 28 лютого 2020 року у справі №0540/5961/18-а та від 11 червня 2020 року у справі № 821/303/17, від 09 вересня 2021 року у справі №640/11863/19.

Тобто, відповідач попередив позивача про можливість взяти участь у конкурсі на державну службу або конкурсі на вступ на службу в органах поліції.

У той же час, суд звертає увагу, що якщо позивач не подав заяви (рапорту) про участь в конкурсі на зайняття вказаних посад, чим фактично відмовився від усіх пропозицій щодо зайняття посад, у зв`язку з чим виникають підстави для застосування пункту 10 розділу XI Закону №580-VІІІ і звільнення особи за скороченням штатів.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі №815/70/16 та від 27 лютого 2020 року у справі №826/27239/19, від 09 вересня 2021 року у справі №640/11863/19, від 09 вересня 2021 року у справі №640/11863/19.

Суд вважає, що відповідач виконав у повному обсязі обов`язок щодо попередження позивача про майбутнє звільнення через скорочення штатів, а також запропонував вакантні посади, на які останній міг бути призначений за результатами проходження відповідного конкурсу.

При цьому, згідно з прямою вказівкою Закону України "Про Національну поліцію України" після поновлення позивача на посаді на підставі судового рішення, відповідач був позбавлений можливості залишити позивача працювати на відповідній посаді в ГУ МВС України у Львівській області або органах Національної поліції (без конкурсного відбору).

Позивач також не скористався правом бути прийнятим на службу в поліцію у встановленому Законом України "Про Національну поліцію" порядку - шляхом проходження конкурсу, оскільки до суду не надано будь-яких доказів виявлення ним наміру прийняти участь у конкурсі на заміщення вакантних посад державних службовців та/або конкурсі на прийняття на службу в поліцію.

З урахуванням викладеного, суд висновує, що звільнення позивача на підставі пункту 63 «з» Положення № 114 є правомірним.

У зв`язку з цим відсутні підстави для задоволення позову у частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу голови ліквідаційної комісії ГУ МВС України у Львівській області від 25.05.2020 №1271о/с "Про звільнення".

З урахуванням похідного характеру позовних вимог про зобов`язання відповідача ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Львівській області: зобов`язати вчинити певні дії, а саме: поновити ОСОБА_1 в органах внутрішніх справ на службі в посаді, з якої незаконно звільнено, з 25.05.2020; зобов`язати вчинити певні дії, пов`язані із переведенням ОСОБА_1 на службу до батальйону спеціального призначення ГУ Національної поліції у Львівській області, а саме: скерувати його в розпорядження ГУ НП у Львівській області для подальшого проходження служби на посаді фельдшера; зобов`язати виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу за період з 20.02.2020 по день прийняття судового рішення відповідно до вимог частини другої статті 235 КЗпП України, статті 27 Закону України Про оплату праці, пунктів 2, 5, 10 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100; зобов`язати виплатити ОСОБА_1 , за заподіяну йому незаконним звільненням з роботи моральну шкоду у розмірі 604940,00грн, у задоволенні таких також необхідно відмовити повністю.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини третьої статті 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати між сторонами не розподіляються.

Керуючись статтями 6, 9, 73-76, 242, 244, 245 КАС України, суд

в и р і ш и в:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Львівській області, Державної казначейської служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів Головне управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправним і скасування наказу, поновлення на службі, зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди відмовити повністю.

Судові витрати між сторонами не розподіляються.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Повне рішення суду складене 19 червня 2023 року.

Суддя А.Г. Гулик