Справа № 580/1718/22
Суддя: Анжеліка БАБИЧ
Дата ухвалення: 2023-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2023 року справа № 580/1718/22

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово в складі головуючого судді Бабич А.М., за участю:

секретаря судового засідання - Міщенко Д.А.,

позивача - ОСОБА_1 (особисто),

представника відповідача - Покотілової І.Ю. (у порядку самопредставництва),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання дій протиправними та скасування рішення,

УСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі - позивача) до Головного управління ДПС у Черкаській області (18001, Черкаська обл., м.Черкаси, вул.Хрещатик, 235; ) (далі - відповідач), в якому просить:

визнати дії щодо застосування до нього штрафних санкцій та пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску(далі - ЄСВ) в загальній сумі 14856,57грн згідно з рішенням № від 13 грудня 2021 року протиправними;

скасувати рішення від 13 грудня 2021 року № про застосування штрафних санкцій та застосування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) ЄСВ в загальній сумі 14856,57 грн.

Обґрунтовуючи зазначив, що після припинення підприємницької діяльності 28.05.2015 на тимчасово окупованій території, жодна посадова особа податкової інспекції не вказала йому на існування будь-якої заборгованості та не виставляла будь-якого повідомлення чи рішення про її снування чи існування штрафних санкцій. Після повторної реєстрації та постановки на податковий облік у відповідача позивач з 04.12.2017 своєчасно та в повному обсязі сплачував податки і внески, не порушуючи строки сплати, встановлені чинним законодавством. Сплачуючи поточні платежі з ЄСВ йому автоматично нараховувалася та списувалася заборгованість за першу реєстрацію, про яку він не знав, а саме за 2, 3 квартал 2014 року та 1, 2 квартал 2015 року, тобто за період коли позивач знаходився на окупованій території. Повністю заборгованість позивач погасив 16.01.2020. Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені Законом за невиконання обов`язків платника єдиного внеску у період з 14.04.2014 до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску не застосовуються. Стверджує, що ця законодавча норма також розповсюджується і на нього. Щодо вказаних обставин посилався на висновки Верховного суду у справах №805/930/16-а, №805/1949/17-а, №360/137/19 та у №812/292/18.

За результатом автоматизованого розподілу вказана справа передана для розгляду судді Гараню С.М.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

16.03.2023 на підставі розпорядження керівника апарату Черкаського окружного адміністративного суду Кочержинського О.В. відповідно до ухваленого Вищою радою правосуддя рішення від 14.03.2023 про звільнення ОСОБА_2 з посади судді у зв`язку з поданням заяви про відставку призначено повторний автоматизований розподіл адміністративної справи. У результаті визначено склад суду та передано для розгляду справу судді Бабич А.М.

Ухвалою від 16.03.2023 суд здійснив перехід з розгляду справи правилами спрощеного в загальне позовне та розпочав підготовче провадження.

21.04.2023 від відповідача до суду надійшов відзив на адміністративний позов, в якому просив відмовити у задоволенні адміністративного позову повністю. Обґрунтовуючи зазначив, що згідно з реєстраційними даними ІС «Податковий блок» ФОП ОСОБА_1 з 02.07.2001 до дати державної реєстрації припинення ФОП (29.05.2015) перебував на обліку в Головному управлінні ДПС у Донецькій області (ДПІ 568 - Східна ДПІ). З 04.12.2017 внаслідок повторної реєстрації ФОП перейшов на облік відповідача. У 2018 році Східною ДПІ ГУ ДПС у Донецькій області передано ІКП зі сплати ЄСВ щодо позивача з від`ємним сальдо зі сплати єдиного внеску в сумі 5917,10грн. Встановлено, що зазначена недоїмка виникла через несплату основного платежу з ЄСВ за період з 2 кварталу 2014 року до 2 кварталу 2015 року включно. Поточні платежі з єдиного внеску, які позивач здійснював у 2018 році, зараховані для сплати недоїмки з ЄСВ за 2014-2015 роки. Недоїмку з єдиного внеску за 2014-2015 роки в сумі 5917,10грн, яка виникла строком нарахування 21.07.2014, 20.10.2014, 20.01.2015, 20.04.2015 та 20.07.2015, платник повністю погасив 17.08.2018. Водночас зазначене зумовило виникнення нової недоїмки зі сплати квартальних зобов`язань з ЄСВ за 2018-2019 роки, яку повністю погашено платником 16.01.2020. За несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) ЄСВ на платника накладається штраф у розмірі 20% своєчасно не сплачених сум (п.2 ч.11 ст.25 ЗУ №2464). На суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1% суми недоплати за кожний день прострочення платежу (ч.10 ст.25 ЗУ №2464). Тому оскаржуване рішення про застосування штрафних санкцій та пені за період з 22.07.2014 до 16.01.2020 прийняте з дотриманням вимог закону.

10.05.2023 відповідач подав до суду додаткове пояснення, в якому зазначив, що законодавством не передбачено звільнення від нарахування та сплати ЄСВ за себе фізичних осіб-підприємців, місцем проживання (реєстрації) яких є тимчасово окупована територія та/або територія проведення АТО та/або ООС, крім фізичних осіб-підприємців незаконно позбавлених волі.

У відкритих судових засіданнях представники сторін підтримали свої заяви по суті та просили їх задовольнити.

Усі подані сторонами документи суд долучив до матеріалів адміністративної справи.

Заслухавши представників сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

Відомостями єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань підтверджується, що позивач був зареєстрований 27.06.2001, як фізична особа-підприємець, та взятий на облік ДПІ у Петровському районі м.Донецьк ГУ МІНДОХ у Донецькій області, як платник ЄСВ.28.05.2015 позивач припинив підприємницьку діяльність, що підтверджується відповідним записом про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності.

Відповідно до копії виписки з ЄДРПОУ позивач зареєстрований 04.12.2017, як фізична особа-підприємець, з основним видом економічної діяльності « 47.53 Роздрібна торгівля килимами, килимовими виробами, покриттям для стін і підлоги в спеціалізованих магазинах».

Довідками від 16.11.2017 №7122-902 та від 01.12.2017 № підтверджується, що позивача взято на облік внутрішньо переміщеної особи. Зареєстроване місце проживання позивача: АДРЕСА_2 . Фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 .

Копією квитанції відділення Приват Банк від 16.01.2020 №0.0..1 підтверджується, що позивач сплатив кошти в сумі 5900,00грн, з призначенням платежу "ЄСВ для ФОП, у т.ч. спрощена система оподаткування борг по ЄСВ ОСОБА_1 ".

Відомостями даних зворотного боку облікової картки позивача підтверджується, що відповідач обліковував щодо позивача на кінець кожного звітного року переплату з ЄСВ: за 2018 рік - 1648,46грн, за 2019 рік - 209,28грн, за 2020 рік - 6269,52грн, за 2021 рік - 12320,00грн. Скриншотом з електронного кабінету з ЄСВ станом на 2022 рік підтверджується, що відповідач обліковував щодо позивача переплату в сумі 1123,59грн.

13.12.2021 відповідач прийняв рішення № про застосування до позивача штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) ЄСВ, яким застосував до позивача штраф у розмірі 253,6грн (10% до 01.01.2015) та 4435,3грн (20% з 01.01.2015) за період з 22.07.2014 до 16.01.2020 та нарахував пеню у розмірі 10167,67грн (0,1% суми недоїмки) (далі - спірне рішення).

Згідно з розрахунком штрафної санкції до спірного рішення загальна сума до виплати становить 14856,57грн.

08.01.2022 позивач подав скаргу на спірне рішення до Державної податкової служби України.

Державна податкова служба України прийняла рішення від 25.01.2022 №1109/Ж/99-00-06-02-01-09, яким залишила без розгляду скаргу позивача у зв`язку з порушенням законодавчо встановленого 10-денного строку для подання скарги.

Тому позивач звернувся з позовом до суду.

Надаючи оцінку спірному рішенню, суд врахував таке.

Абзацом другим статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю визначає Податковий кодекс України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України).

Відповідно до п.61.1 ст.61 ПК України податковий контроль - це система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Підпунктом 75.1 ст.75 ПК України передбачено право контролюючих органів проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Належні, достовірні та допустимі докази проведення відповідачем щодо позивача вказаних вище перевірок відсутні.

Основним нормативно-правовим актом, що визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку ЄСВ, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку є Закон України від 08.07.2010 №2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон №2464-VI).

Відповідно до пунктів 2-4 розділу VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20 квітня 2015 року №449 (далі - Інструкція №449), у разі виявлення органом доходів і зборів своєчасно не нарахованих та/або не сплачених платником сум єдиного внеску такий орган доходів і зборів обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки). Органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску.

Спірні обставини свідчать, що відповідач всупереч вказаної норми не виставляв позивачу вимог щодо недоїмки зі сплати ЄСВ, у т.ч. на суми в періодах, які зазначені у спірному рішенні. Натомість обліковував переплату коштів.

Згідно з п.2 ч.1 ст.1 Закону №2464-VI єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Частиною 2 ст.2 Закону №2464-VI встановлено, що виключно цим Законом визначаються порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність, порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску.

Відповідно до ч.4 ст.8 Закону №2464-VI порядок нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску визначається цим Законом, в частині адміністрування - Податковим кодексом України та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Згідно з п.4 ч.1 ст.4 Закону №2464-VI платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування (крім електронних резидентів (е-резидентів).

Відповідно до п.1 ч.2 ст.6 Закону №2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок до податкового органу за основним місцем обліку платника єдиного внеску.

Згідно з ч.4 ст.6 Закону №2464-VI у разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця така фізична особа користується правами, виконує обов`язки та несе відповідальність, що передбачені для платника єдиного внеску, в частині діяльності, яка здійснювалася нею як фізичною особою - підприємцем.

Відповідно до абз.1 ч.8 ст.9 Закону №2464-VI платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Згідно з абз.2 ч.1 ст.26 Закону №2464-VI посадові особи платників єдиного внеску несуть адміністративну відповідальність за порушення порядку нарахування, обчислення і строків сплати єдиного внеску.

У ч.1 ст.25 Закону №2464-VI вказано рішення, прийняті податковими органами та органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов`язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами.

Положення цієї статті поширюються лише на тих платників, які відповідно до цього Закону зобов`язані нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

У разі несплати або несвоєчасної сплати частини суми страхових внесків, що сплачується за рахунок коштів державного бюджету відповідно до Закону України "Про державну підтримку сільського господарства України", положення цієї статті застосовуються виключно щодо суми страхових внесків, що має сплачуватися платником єдиного внеску.

Відповідно до ч.2 ст.25 Закону №2464-VI у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Частиною 3 ст.25 Закону №2464-VI визначено, що суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Згідно з ч.4 ст.25 Закону №2464-VI податковий орган у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, надсилає в паперовій та/або електронній формі платникам єдиного внеску вимогу про сплату недоїмки з єдиного внеску.

Вимога про сплату недоїмки з єдиного внеску, винесена за результатами документальної перевірки, надсилається (вручається) платнику в порядку, визначеному статтею 42 Податкового кодексу України.

Вимога про сплату недоїмки з єдиного внеску, винесена з метою стягнення недоїмки з єдиного внеску у разі його несплати платником у визначені цим Законом строки, надсилається податковим органом платнику в паперовій та/або електронній формі у порядку, визначеному статтею 42 Податкового кодексу України.

У разі несплати частини суми страхових внесків, що сплачується за рахунок коштів державного бюджету відповідно до Закону України "Про державну підтримку сільського господарства України", податковий орган у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, інформує про це платників єдиного внеску.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з податковим органом шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Скарга на вимогу про сплату єдиного внеску подається до податкового органу вищого рівня у письмовій формі протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання платником єдиного внеску вимоги про сплату єдиного внеску, з повідомленням про це податкового органу, який прийняв вимогу про сплату єдиного внеску. Не підлягають оскарженню зобов`язання зі сплати єдиного внеску, самостійно визначені платником.

Податковий орган, який розглядає скаргу платника єдиного внеску, зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його платнику єдиного внеску протягом 20 календарних днів з дня отримання скарги на адресу платника єдиного внеску поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку. Керівник (його заступник або уповноважена особа) податкового органу може прийняти рішення про подовження строку розгляду скарги платника єдиного внеску понад встановлений строк, але не більше 60 календарних днів, та письмово повідомити про це платника єдиного внеску до закінчення 20-денного строку. Якщо вмотивоване рішення за скаргою платнику єдиного внеску не надсилається протягом 20-денного строку або протягом строку, подовженого за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) податкового органу, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника єдиного внеску з дня, наступного за останнім днем закінчення строків.

Порядок узгодження сум недоїмки з єдиного внеску встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

У разі якщо згоди з податковим органом не досягнуто, платник єдиного внеску зобов`язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти календарних днів з дня надходження рішення відповідного податкового органу або оскаржити вимогу до податкового органу вищого рівня чи в судовому порядку.

Розрахунок до спірного рішення свідчить про врахування відповідачем сум ЄСВ за період, в якому позивач перебував на обліку в іншому податковому органі та припинив підприємницьку діяльність. Зокрема, враховано для обчислення штрафу та пені період 2014-2015 років, підприємницька діяльність якого припинена записом в ЄДРПОУ від 28.05.2015. Крім того за жоден період, оцінений відповідачем як порушення позивача щодо строку сплати ЄСВ, облікований до дати спірного рішення з переплатою, в частині недоїмки всупереч вказаним вище нормам закону не був узгоджений з позивачем виставленням відповідних вимог. Правові підстави та дотримання відповідачем законодавчо встановленої процедури прийняття спірного рішення не підтверджені.

Відповідно до ч.6 ст.25 Закону №2464-VI за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Дата виникнення недоїмки ЄСВ у позивача та узгодження сум недоїмки для зарахуванням сплачених у подальшому сум коштів у календарній черговості для погашення - сукупністю належних і допустимих доказів не підтверджені.

Суд урахував, що ч.10 та п.2 ч.11 ст.25 Закону №2464-VI (в редакції станом на 07.07.2014), на виконання яких прийняте спірне рішення, передбачали, що на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу. Орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску штрафні санкції за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум. У подальшому п.2 ч.11ст.25 Закону №2464-VI зазнав змін згідно з Законом України від 28.12.2014 №77-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування загальнообов`язкового державного соціального страхування та легалізації фонду оплати праці» та з 01.01.2015 передбачав: «Орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції: за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум;».

Отже, до 01.01.2015 законодавством встановлений відсоток штрафу за несвоєчасну сплату єдиного внеску у розмірі 10% та після вказаної дати у розмірі 20%. Оскільки дії щодо нарахування штрафу та пені з ЄСВ відносяться до меж повноважень відповідача та реалізовані в спірних правовідносинах шляхом видання спірного рішення, визнати такі дії протиправними відсутні підстави.

Відповідно до ч.14 ст.25 Закону №2464-VI про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених цим Законом, посадова особа податкового органу у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, за погодженням з Пенсійним фондом, приймає рішення, яке протягом трьох робочих днів надсилається платнику єдиного внеску.

Суми пені та штрафів, передбачених цим Законом, підлягають сплаті платником єдиного внеску протягом десяти календарних днів після надходження відповідного рішення. Зазначені суми зараховуються на рахунки податкових органів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для зарахування єдиного внеску або на єдиний рахунок. При цьому платник у зазначений строк має право оскаржити таке рішення до податкового органу вищого рівня або до суду з одночасним обов`язковим письмовим повідомленням про це податкового органу, яким прийнято це рішення.

Оскарження рішення податкового органу про застосування фінансових санкцій зупиняє перебіг строку їх сплати до винесення центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, або судом рішення у справі. Строк сплати фінансових санкцій також зупиняється до ухвалення судом рішення у разі оскарження платником єдиного внеску вимоги про сплату недоїмки, якщо застосування фінансових санкцій пов`язано з виникненням або несвоєчасною сплатою суми недоїмки.

Порядок, строки та процедура оскарження вимоги про сплату єдиного внеску поширюються на оскарження рішень податкового органу щодо нарахування пені та застосування штрафів.

Окрім зазначеного, для оцінки обставин обліку переплат, відображених в облікових картках позивача суд врахував таке.

До січня 2021 року організацію діяльності з ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, ЄСВ визначав Порядок ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 № 422 (далі - Порядок № 422).

Згідно з абз.8 п.2 Порядку №422 коректність даних інформаційної системи - відповідність інформації, що зберігається в інформаційній системі, встановленим алгоритмам (правилам) її співставності та логічного і арифметичного контролю.

Питання щодо здійснення контролю за коректністю інформації в інформаційній системі при відкритті/закритті ІКП в інформаційній системі органів ДФС врегульовані у Параграфі 2 Розділу І Порядку №422.

Згідно з п.1 Параграфу 2 Розділу І Порядку №422 з метою забезпечення контролю за коректністю відображення інформації в інформаційній системі органів ДФС при відкритті/закритті ІКП підрозділом, який здійснює облік платежів та інших надходжень, проводиться щоденний контроль шляхом формування реєстрів перевірки записів за напрямами:

відповідність форм відкритих ІКП затвердженому переліку форм ІКП;

відповідність відкритої ІКП за видами бюджетів та платежів як для юридичних, так і для фізичних осіб відповідно до затвердженого переліку форм ІКП;

наявність нарахованих сум, сум податкового боргу, заборгованості з єдиного внеску та переплати за платежами, за якими не передбачено подання платником податкової звітності до органу ДФС (крім платежів, які контролюються органами ДФС в частині актів перевірок);

наявність відкритої ІКП за платником, який знятий з обліку в органі ДФС;

наявність у платника, якого виключено з реєстру платників певного податку, відкритої ІКП без ознаки «платник відсутній в реєстрі»;

наявність нарахованих сум, сум податкового боргу, заборгованості з єдиного внеску в ІКП зі спеціальним кодом «Платежі до з`ясування»;

одночасна наявність показника переплати та невиділеного (незафіксованого) податкового боргу з грошового зобов`язання (заборгованості (без пені)) в ІКП;

від`ємне значення переплати та/або боргу (заборгованості) в ІКП.

Відповідно до п.2 Параграфу 2 Розділу І Порядку №422 розбіжності не пізніше наступного робочого дня з дня їх виявлення відпрацьовуються підрозділом, який здійснює облік платежів та інших надходжень, шляхом усунення помилок:

у разі виявлення невідповідностей між відкритими в інформаційній системі органів ДФС ІКП та затвердженим Переліком форм ІКП здійснюється перекодування ІКП на відповідну форму обліку ІКП;

у разі сплати новоствореним платником, який не включений до реєстру платників певного податку, кошти розносяться до ІКП зі спеціальним кодом «Платежі до з`ясування». Відпрацювання ІКП зі спеціальним кодом «Платежі до з`ясування» здійснюється згідно з пунктом 3 глави 2 розділу ІІІ цього Порядку.

Згідно з п.1. Параграфу 3 Розділу І Порядку №422 для забезпечення контролю за повнотою та своєчасністю розрахунків платників органи ДФС проводять оперативний облік надходжень за податками, зборами на підставі документів, визначених порядком взаємодії органів ДФС та органiв Казначейства у процесi виконання державного та місцевих бюджетів за доходами та іншими надходженнями, а саме:

відомостей про зарахування та повернення коштів з аналітичних рахунків за надходженнями у вигляді технологічного файла @B;

виписок з рахунків у вигляді електронного реєстру розрахункових документів;

звітів про виконання державного та місцевих бюджетів за доходами та іншими надходженнями.

Відповідно до п.2 Параграфу 3 Розділу І Порядку №422 оперативний облік надходжень також здійснюється за єдиним внеском на підставі документів, визначених Положенням про рух коштів єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 12 лютого 2016 року № 54, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 02 березня 2016 року за № 330/28460, а саме:

відомостей про рух страхових коштів на аналітичних рахунках 3719, відкритих на ім`я органів ДФС, у вигляді технологічного файла @E;

виписок з рахунків 3719, відкритих на ім`я головних управлінь ДФС, у вигляді електронного реєстру розрахункових документів та у паперовому - на якому проставляється штамп відповідного органу Казначейства;

звітів про надходження страхових коштів на рахунки 3719, відкриті на ім`я головних управлінь ДФС та на ім`я органів ДФС;

оборотно-сальдової відомості за аналітичними рахунками 3719, відкритими на ім`я головних управлінь ДФС.

Пунктом 1 Параграфу 5 Розділу І Порядку №422 визначено, що з метою контролю за повнотою та достовірністю відображення в ІКП показників щодо надходжень сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджету та єдиного внеску підрозділ, який здійснює облік платежів та інших надходжень, щоденно формує реєстр надходжень і повернень за банківський день та наростаючим підсумком з початку року у розрізі платежів.

У разі виявлення розбіжностей між реєстром надходжень і повернень та звітами органу Казначейства про виконання державного та місцевих бюджетів за доходами та про надходження страхових коштів підрозділом, який здійснює облік платежів та інших надходжень, щоденно проводиться опрацювання нерознесених податків, зборів, єдиного внеску та усунення розбіжностей між таким реєстром і звітами органу Казначейства.

Перенесення даних про надходження платежів до бюджету вважається проведеним достовірно та повністю у разі відсутності розбіжностей між реєстрами надходжень і повернень, сформованими органами ДФС у розрізі платежів, та відповідними звітами органу Казначейства.

Згідно з п.2. Параграфу 5 Розділу І Порядку №422 щомісяця не пізніше 4-го числа місяця, що настає за звітним, органи ДФС проводять звірку доходів за кодами класифікації доходів бюджету та надходжень єдиного внеску з органами Казначейства на підставі відповідних звітів станом на 1-ше число місяця, що настає за звітним, та складають відповідні акти звірок.

Надалі вказаний вище Порядок втратив чинність. З метою удосконалення оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску наказом Міністерства фінансів України від 12 січня 2021 року № 5 затверджено Порядок ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затверджений наказом Міністерства

фінансів України 12 січня 2021 року № 5 (далі - Порядок №5).

Так, згідно з абз.9 п.2 Розділу І Порядку №5 коректність даних інформаційної системи - відповідність інформації, що зберігається у підсистемах інформаційної системи, первинним показникам та встановленим алгоритмам (правилам) логічного і арифметичного контролю.

Відповідно до п.1. Параграфу 1 Розділу ІІ Порядку №5 з метою обліку нарахованих і сплачених, повернутих та відшкодованих сум платежів територіальними органами ДПС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які мають сплачуватися такими платниками на рахунки, відкриті в розрізі адміністративно-територіальних одиниць.

ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та фондами загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування за відповідним видом платежу та відповідною адміністративно-територіальною одиницею.

Під час проведення облікової операції в ІКП зазначається дата запису операції, зміст операції та/або документ, на підставі якого здійснюється запис.

Спеціальне кодування всіх операцій, що використовуються для відображення в ІКП облікових показників, забезпечує автоматизоване ведення ІКП.

Усі вартісні облікові операції та облікові показники в ІКП проводяться у гривнях з двома десятковими знаками.

Облік платежів ведеться в ІКП окремими обліковими операціями в хронологічному порядку. При цьому кожна операція фіксується в окремому рядку із зазначенням виду операції та дати її проведення.

Інформаційна система після відображення облікової операції забезпечує автоматичне проведення в ІКП розрахункових операцій.

Облікові показники, які відображаються в ІКП, залежать від форми обліку, яка передбачена умовами адміністрування відповідного платежу, що відкриваються для юридичних та фізичних осіб (далі - Перелік форм ІКП).

Для організації оперативного обліку кожній ІКП присвоюється код, який її ідентифікує в інформаційній системі та не може бути присвоєний іншій ІКП.

Під час відкриття, ведення, передачі, закриття ІКП використовується інформація про платників з реєстраційних даних.

Податковому органу, в якому перебуває платник за основним місцем обліку, надається доступ до ІКП, відкритих за основним місцем обліку, для внесення відповідної інформації, а за неосновним місцем обліку - в режимі перегляду.

Згідно з п.2. Параграфу 1 Розділу ІІ Порядку №5 територіальні органи ДПС проводять заходи, пов`язані з ліквідацією або реорганізацією платників податків, у тому числі формують відомості про відсутність (наявність) заборгованості зі сплати податків і зборів та відомості про відсутність (наявність) заборгованості зі сплати єдиного внеску відповідно до Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09 грудня 2011 року № 1588, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 грудня 2011 року за № 1562/20300 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 22 квітня 2014 року № 462) (далі - Порядок № 1588), та Порядку обліку платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 листопада 2014 року № 1162, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03 грудня 2014 року за № 1553/26330 (далі - Порядок № 1162).

Підрозділ, що здійснює облік платежів, за основним та неосновним місцем обліку закриває ІКП не пізніше наступного робочого дня після формування відомостей в частині тих податків і зборів, щодо яких відсутня заборгованість на відповідній території, та відомостей з відміткою про відсутність заборгованості зі сплати єдиного внеску.

Підрозділ, що здійснює облік платежів, закриває ІКП у територіальному органі ДПС за неосновним місцем обліку у разі відсутності об`єктів оподаткування та об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням, на відповідній території та після виконання підрозділами, які здійснюють адміністрування платежів, контрольно-перевірочні заходи, погашення боргу, адміністративне та судове оскарження, відповідних процедур щодо підтвердження повноти розрахунків по платежах, контроль за справлянням яких здійснюють податкові органи.

За наявності нарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску або боргу (недоїмки) з єдиного внеску, податковий орган не здійснює подальші процедури щодо зняття платника єдиного внеску з обліку до їх сплати (погашення) або списання такого боргу (недоїмки) у порядку, визначеному Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Відповідно до п.п.1, 2 Параграфу 1 Розділу ІІІ. Порядку №5 оперативний облік надходжень забезпечується підрозділом, що здійснює облік платежів:

за податками, зборами та платежами на підставі документів, визначених Порядком взаємодії органів Державної казначейської служби України та органів Державної податкової служби України в процесі виконання державного та місцевих бюджетів за доходами та іншими надходженнями, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 18 липня 2016 року № 621, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 10 серпня 2016 року за № 1115/29245;

за єдиним внеском на підставі документів, визначених Положенням про рух коштів єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 12 лютого 2016 року № 54, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 02 березня 2016 року за № 330/28460.

У разі сплати грошових зобов`язань та/або податкового боргу (заборгованості) з податків і зборів, єдиного внеску та інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на податкові органи, з використанням єдиного рахунку оперативний облік надходжень на бюджетні та/або небюджетні рахунки забезпечується підрозділом, що здійснює облік платежів на підставі реєстру платежів з єдиного рахунка в розрізі окремого платника у складі зведеного реєстру платежів з єдиного рахунка, підтвердженого та прийнятого до виконання Казначейством у порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2020 року № 321 «Про затвердження Порядку функціонування єдиного рахунка та виконання норм статті 35-1 Податкового кодексу України центральними органами виконавчої влади».

Отже, з метою забезпечення контролю за коректністю відображення інформації в інформаційній системі органів ДФС при відкритті/закритті ІКП підрозділом, який здійснює облік платежів та інших надходжень, проводиться щоденний контроль шляхом формування реєстрів перевірки записів. Відповідач зобов`язаний проводити звірку доходів за кодами класифікації доходів бюджету та надходжень єдиного внеску з органами Казначейства на підставі відповідних звітів станом на 1-ше число місяця, що настає за звітним, та складають відповідні акти звірок. За наявності розбіжностей не пізніше наступного робочого дня з дня їх виявлення відпрацьовуються підрозділом, який здійснює облік платежів та інших надходжень, шляхом усунення помилок.

Належні, достовірні та допустимі докази виконання вказаних вище обов`язків відсутні. Некоректність обліку сплати позивачем ЄСВ відповідачем не підтверджена, позивачу не повідомлена. Виявлення неналежного обліку сплаченого ЄСВ мало стати для відповідача додатковим приводом для виставлення вимоги та узгодження недоїмки з ЄСВ, що протиправно упущено.

Крім того Законом України від 2 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (далі - Закон № 1669-VII) внесено зміни до Закону №2464-VI, а саме визначено викласти:

«а) друге речення частини сьомої статті 7 викласти в такій редакції: "Не нараховується на виплати та не утримується єдиний внесок з виплат, що компенсуються з бюджету в межах середнього заробітку працівників, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період";

б) розділ VIII "Прикінцеві та перехідні положення" доповнити пунктом 9-3 такого змісту:

"9-3. Платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014, звільняються від виконання своїх обов`язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов`язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу";».

Згідно з п.1 Закону України від 2 березня 2015 року № 219-VIII «Про внесення змін до розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" щодо зменшення навантаження на фонд оплати праці» пункт 9-3 в редакції вказаного вище Закону № 1669-VII необхідно вважати пунктом 9-4.

Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України".

На виконання абз. 3 п. 5 ст. 11 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1669-VII розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція (дію розпорядження зупинено згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року №1079-р), яке втратило чинність згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України".

Факт перебування позивача на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, де проводилася антитерористична операція, є підставою для зупинення застосування до таких платників заходів впливу, стягнення і відповідальності за порушення Закону № 2464-VI.

З урахуванням абз. 3 п. 93 (у подальшому п. 94) Розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №2464-VI відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов`язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Спірне рішення прийняте відповідачем щодо позивача, як платника єдиного внеску, що перебував на обліку в органі доходів і зборів, а саме ДПІ у Петровському районі м.Донецьк ГУ МІНДОХ у Донецькій області, який розташований в м. Донецьку, та переліком віднесений до населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Накладення на позивача штрафу та пені відповідно до ч. 10 та п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону №2464-VI за період з 22.07.2014 до 16.01.2020, тобто в період проведення антитерористичної операції, не відповідає вимогам абз. 3 п. 93 (у подальшому п. 94) Розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №2464-VI, згідно з яким відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов`язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Крім того у період, за який щодо позивача нараховано штрафні санкції та пеню, згідно зі спірним рішенням увійшов період, в якому позивач припинив підприємницьку діяльність. Так, з 28.05.2015 позивач припинив підприємницьку діяльність у м.Донецьк, що підтверджується відповідним записом про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності та відповідно до копії виписки з ЄДРПОУ з 04.12.2017 повторно зареєстрований, як фізична особа-підприємець та взятий на податковий облік у відповідача. Отже, з 28.05.2015 до 04.12.2017 позивач не здійснював підприємницьку діяльність. Вказані обставини свідчать про безпідставність нарахування відповідачем штрафів та пені на підставі ч.10 п.2 ч.11 ст.25 Закону №2464-VI.

Суд для вирішення спору також врахував висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 06 листопада 2018 року у зразковій справі №812/292/18 (Пз/9901/22/18), в якій серед іншого зазначено, що висновки у цій зразковій справі належить застосовувати в адміністративних справах за зверненням платника єдиного внеску до суду з позовом до органів доходів і зборів з вимогами скасувати рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за невиконання обов`язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції на підставі ч. 10 та п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону №2464-VI. Так, Велика Палата Верховного Суду проаналізувавши вказані вище норми законодавства дійшла висновку, що:

«… факт перебування платників єдиного внеску на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, де проводиться антитерористична операція, є підставою для незастосування до таких платників заходів впливу та стягнення за невиконання обов`язків платника єдиного внеску в силу прямої дії норми Закону № 2464-VI, яка забороняє притягнення до відповідальності за невиконання обов`язків платника єдиного внеску.

Щодо подання заяви як обов`язкової підстави для звільнення від виконання обов`язків, передбачених ч. 2 ст. 6 Закону N 2464-VI, Велика Палата Верховного Суду зазначає, що її подання є додатковою умовою для списання і в подальшому ненарахування штрафних санкцій та пені на суми несвоєчасної сплати зобов`язань по єдиному внеску, передбаченому ПК України для списання безнадійного податкового боргу. Платник єдиного внеску має можливість подання такої заяви протягом певного строку (тридцяти днів) після закінчення антитерористичної операції.

Натомість, звільнення від відповідальності передбачено безпосередньо у Законі №2464-VI та не потребує додаткового звернення, оскільки ця норма встановлює "незастосування відповідальності, штрафних та фінансових санкцій" та адресована насамперед до осіб, які наділені повноваженнями щодо застосування відповідальності, штрафних та фінансових санкцій.».

Врахувавши вказані вище висновки Великої Палати Верховного Суду та проаналізувавши зазначені вище норми законодавства, суд дійшов висновку, що відповідач прийняв спірне рішення з порушенням порядку узгодженян недоїмки з ЄСВ, за відсутності правових підстав. Доводи позивача щодо таких порушень обгрунтовані, а відповідача - спростовані. Тому належним і повним способов судового захисту прав позивача є визнання протиправним і скасування спірного рішення.

Згідно з ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Понесені позивачем судові витрати, підтверджені дублікатом квитанції від 23.02.2022 №0.0..1 в сумі 992,40 грн про сплату судового збору за звернення до адміністративного суду з позовною заявою, підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача пропорційно задоволеній частині позову половина суми.

Керуючись ст.ст.2-20, 72-78, 132-139, 242-245, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) задовольнити частково.

Визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління ДПС у Черкаській області від 13 грудня 2021 року №.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

2. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Черкаській області (18000, м.Черкаси, вул.Хрещатик, буд.235; ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстрований: АДРЕСА_2 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 ) судові витрати зі сплати судового збору за звернення до адміністративного суду позовною заявою у сумі 496,20грн (чотириста дев`яносто шість гривень двадцять копійок).

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя Анжеліка БАБИЧ

Повний текст рішення виготовлений і підписаний 19.06.2023.