Справа № 280/2653/23
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2023-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

20 червня 2023 року Справа № 280/2653/23 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сіпаки А.В., розглянувши в письмовому проваджені адміністративну справу за правилами спрощеного позовного провадження за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОМЕД+» (вул. Велика Васильківська, буд. 39, каб. 7, м. Київ, 01004) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 166, м. Запоріжжя, 69107) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОМЕД+» (далі позивач) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі відповідач), в якій позивач просить суд:

визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Запорізькій області щодо неприйняття рішення за результатами розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОМЕД+» про відсутність можливості виконання платником податків свого податкового обов`язку;

зобов`язати Головне управління ДПС у Запорізькій області прийняти рішення щодо неможливості своєчасного виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОМЕД+» свого податкового обов`язку щодо складання на дату виникнення податкових зобов`язань податкових накладних та їх реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних за результатами взаємовідносин з TOB «АПЕКС ГАЗ УКРАЇНА» (код за ), TOB «ДЕНШРОМ» (код за ), TOB «ЕКОТЕХНІКА ТРЕЙД» (код за ), TOB «НПО ЕНЕРГІЯ» (код за ), TOB «КВАЛІТЕТ УКРАЇНА» (код за ), TOB «НАФТО-ТРЕЙД» (код за ), TOB «ОЛЕУМ ГАЗ» (код за ЄДРПОУ 421 5 І 502), ПП «ПЛАНЕТА-2000» (код за ЄДРПОУ 3061 7391), TOB «ТОРУМ» (код за ), ПП «ЮТЕКС ОЙЛ» (код за ), TOB «ІНТЕР ІНВЕСТ ГРУП», TOB «КСМ-ТРЕЙД» (код за ), ТОВ «РЕАЛКОМ СИСТЕМ» (код за ).

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що контролюючим органом не було прийнято в установлений законом строк рішення щодо неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку. Позивач зазначає, що у податковим органом, як передбачено Порядком підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, не прийнято ані попереднього рішення, ані рішення про можливість або неможливість виконання податкового обов`язку. Оскільки, на думку Позивача, останнім було подано усі документи, вважає, що ефективним способом захисту є саме зобов`язання Відповідача прийняти установлене законом рішення. З урахуванням викладеного у позовній заяві, позивач просив задовольнити позовні вимоги.

Відповідач проти задоволення позову заперечив та 16.05.2023 подав до суду відзив на позовну заяву. Зазначив, що відсутні підстави вважати, що позивач не має можливості своєчасного виконання свого податкового обов`язку щодо складання на дату виникнення податкових зобов`язань податкових накладних та їх реєстрації в ЄРПН. просить у задоволенні позову відмовити.

Враховуючи приписи частини 5 статті 262 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Позивач звернулося до Головного управління ДПС у Запорізькій області із заявою від 29.09.2022 № 29-09-2022/1 щодо неможливості своєчасного виконання платником податків своїх податкових обов`язків разом з документами, що підтверджують неможливість платника податків своєчасно виконати свій податковий обов`язок, а саме: копією витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 22.06.2022 № 1 (номер кримінального провадження 0000928 від 22.06.2022), копією витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 24.07.2022 № 1 (номер кримінального провадження 0001146 від 24.07.2022), копією витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 09.08.2022 № 1 (номер кримінального провадження 0001213 від 07.08.2022), копією повідомлення від 29.09.2022 № 29-09-2022/2 про неможливість вивезення первинних документів, складеного на підставі пункту 69.28 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

Позивач додатково листом від 14.12.2022 № 14-12-2022/1 звертався до ГУ ДПС у Запорізькій області із запитом про результати розгляду заяви від 29.09.2022 № 29-09/2022-1, проте відповіді на зазначений запит станом на 31.01.2023 р. також отримано не було.

Станом на день подання позову, відповідачем жодного рішення прийнято за результатом розгляду заяви не було.

На підставі Указу Президента України від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» (далі Указ), на всій території України запроваджено воєнний стан, який регулюється Законом України від 12 травня 2015 року № 389-УІІІ «Про правовий режим воєнного стану».

Законом України від 03 березня 2022 року № 21 І8-ІХ «Про внесенні змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей оподаткування та подання звітності у період дії воєнного стану» підрозділ 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України доповнено пунктом 69, відповідно до якого для платників податків та контролюючих органів зупинився перебіг строків, визначених податковим законодавством, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Законом України від 12.05.2022 № 2260-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану» до пункту 69.9 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України внесено зміни згідно яких для платників податків та контролюючих органів поновлено строки сплати податків та зборів, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Зокрема, підпункт 69.1 викладено в такій редакції: «У ризі відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних. розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, платники податків звільняються від передбаченої цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом шести місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні. У разі відсутності можливості у платника податків щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу своєчасно виконати свій податковий обов`язок щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, такий платник податків звільняється від відповідальності, визначеної цим Кодексом, у межах діяльності, що провадиться через такі філії, представництва, відокремлені чи інші структурні підрозділи, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України.

Платники податків, які мають можливість своєчасно виконувати податкові обов`язки щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, в тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових накладних, розрахунків коригування, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків, граничний термін виконання яких припадає на період починаючи з 24 лютого 2022 року до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану» за умови реєстрації такими платниками податкових накладних та розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних до 15 липня 2022 року подання податкової звітності до 20 липня 2022 року та сплати податків та зборів у строк не пізніше 31 липня 2022 року. Платники податків, у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, у яких відновилася можливість виконувати свої податкові обов`язки, граничний термін виконання яких припадає на період починаючи з 24 лютого 2022 року до дня відновлення можливості платника податків, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків, передбачених цим Кодексом, за умови виконання ними таких податкових обов`язків. щодо реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, подання звітності, сплати податків і зборів, протягом 60 календарних днів з першого дня місяця, наступного за місяцем відновлення таких можливостей платників податків.

Порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених і цьому пункті та перелік документів на підтвердження затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику».

06 вересня 2022 року набрав чинності наказ Міністерства фінансів України віл 29.07.2022 № 225 «Про затвердження Порядку підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, та переліків документів на підтвердження» (далі Наказ № 225). яким затверджено порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України (далі - Порядок); перелік документів, що підтверджують неможливість платника податків - юридичної особи, зокрема щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, своєчасно виконані свій податковий обов`язок, у тому числі обов`язок податкового агента (далі - Перелік документів для юридичної особи); перелік документів, що підтверджують неможливість платника податків фізичної особи, зокрема самозайнятої особи, своєчасно виконати свій податковий обов`язок, у тому числі обов`язок податкового агента.

Порядок розроблено відповідно до п.п. 69.1 п. 69 підрозділу 10 розд. XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-УІ зі змінами та доповненнями (далі - ПКУ) з метою тимчасового, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, підтвердження платниками податків можливості чи неможливості своєчасного виконання податкового обов`язку щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої п. 46.2 ст. 46 глави 2 розд. II ПКУ реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо (п. І розд. І Порядку).

Дія Порядку поширюється на платників податків - фізичних осіб - резидентів України, зокрема самозайнятих осіб, юридичних осіб (резидентів і нерезидентів України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування, та на яких покладено обов`язок зі сплати податків та зборів, подання звітності, виконання інших обов`язків, передбачених ПКУ або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (п. 2 розд. І Порядку).

Підстави неможливості виконання платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами податкових обов`язків (у тому числі обов`язків податкових агентів) та платником податків - фізичною особою, зокрема самозайнятою особою, податкових обов`язків, крім підстав, встановлених підпунктами 102.6.1 - 102.6.5 п. 102.6 ст. 102 глави 9 розд. II ПКУ. визначені у нн.1 та 2 розд. II Порядку відповідно.

Так, згідно п. 1 розд. II Порядку - підставами неможливості виконання платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами податкових обов`язків (у тому числі обов`язків податкових агентів) є :

-втрата (знищення чи зіпсуття) первинних документів, комп`ютерного та іншого обладнання внаслідок бойових дій. терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією Російської Федерації:

-неможливість використати чи вивезти документи, комп`ютерне га інше обладнання внаслідок ведення бойових дій. терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією Російської Федерації;

-використання чи вивезення документів, комп`ютерного або іншого обладнання, пов`язане з ризиком дія житія чи здоров`я посадової особи платника податків або неможливе / зв`язку з встановленням у повноваженими органами державної влади відповідно до закону в умовах воєнного стану заборон та/або обмежень:

-можливість витоку інформації щодо обсягів та місць зберігання пального або спирту етилового та їх знищення надалі внаслідок складання та реєстрації акцизних накладних, та/або подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального га обсяг обігу пального або спирту етилового, та/або подання заявки па переміщення пального або спирту етилового транспортними засобами, що не ( акцизними складами пересувними тощо (виключно в частині виконання визначених цим абзацом обов`язків):

-відсутність у платника податків інших посадових осіб, уповноважених відповідно до законодавства нараховувати, стягувати та вносити до бюджету податки, збори, а також вести бухгалтерський облік, складати та подавати податкову та фінансову звітність, відсутність можливості у власника призначити таких посадових осіб за умови відсутності у такого платника податків об`єктів оподаткування, або показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу, може бути пов`язана з такими обставинами:

-посадова особа є одночасно одним із власників юридичної особи за умови, що відсутність такого співвласника (акціонера, учасника, засновника) унеможливлює прийняття рішення про призначення на постійній або тимчасовій основі іншої посадової особи:

-юридична особа заснована на власності окремої фізичної особи, яка одночасно є єдиною посадовою особою такої юридичної особи.

-перебування (податкова адреса платника податків та/або фактичне знаходження / знаходження виробничих потужностей тощо) на території населеного пункту, у якому ведуться воєнні (бонові) дії, який (які) знаходяться в оточенні (блокуванні) або тимчасово окупований збройними форму ванними Російської Федерації:

-інші обставини непереборної сили (форс-мажорні обставини), підтверджені документально.

Відповідно до п. 3 розд. II Порядку до платників податків, у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, які на час набрання чинності Порядком (06.09.2022) мають можливість подати до контролюючого органу заяву та документи (копії документів), інформацію про відсутність можливості виконання податкових обов`язків, застосовуються такі правила.

У разі неможливості виконання платником податків податкового обов`язку, у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, платник податків подає не пізніше 30 вересня 2022 року заяву про відсутність такої можливості (крім виконання обов`язку щодо реєстрації акцизних накладних та/або подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового, та/або подання заявки на переміщення пального або спирту етилового транспортними засобами, що не є акцизними складами пересувними тощо) разом з вичерпним переліком документів (копій документів), інформації, які передбачені Переліком документів для юридичної особи або Переліком документів для фізичної особи до контролюючого органу в порядку передбаченому п. 8 розд. II Порядку.

Платники податків подають до контролюючого органу заяву та документи в електронній формі шляхом надсилання через Електронний кабінет або у паперовій формі шляхом подання до контролюючого органу за місцем податкової адреси або будь-якого сервісною центру контролюючого органу, або надсилання поштою з повідомленням про вручення (п. 8 розд. II Порядку).

Платники податків, які не подали у строки, встановлені пп. 3 та 4 розд. II Порядку, заяви у довільній формі та відповідних документів (копії документів), що підтверджують неможливість виконання податкового обов`язку, передбаченого ПКУ або інших законодавством, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи або щодо яких контролюючий орган прийняв вмонтоване рішення щодо можливості своєчасного виконання таким платником податків свого податкового обов`язку, вважаються такими, що мають можливість своєчасно виконати податкові обов`язки у терміни, визначені ПКУ або іншим законодавством, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи (абзац перший п. 7 розд. II Порядку).

Абзацом першим п. І розд. III Порядку встановлено, що заява платника податків у довільній формі та відповідні документи (копії документів) розглядаються контролюючим органом протягом 20 календарних днів з дня, наступного за днем їх отримання, з можливістю продовження терміну розгляду з урахуванням строку, передбаченого для направлення попереднього рішення. Платники податків надають документ чи кілька документів (копію документа чи документів), інформацію, що можуть бути використані для підтвердження неможливості виконання ними своїх податкових обов`язків.

У разі недостатності документів (копій документів), що підтверджують неможливість виконання у платника податків податкових обов`язків, контролюючий орган направляє попереднє рішення щодо можливості чи неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку (далі - Попереднє рішення) за формою, що додається, з пропозицією щодо надання платником податку конкретних додаткових документів (копій документів) на підтвердження зазначеної у заяві підстави (підстав) неможливості виконання платниками податків податкових обов`язків.

Попереднє рішення має бути направлене платнику податків не пізніше 20 календарних днів з дня, наступного за днем отримання контролюючим органом заяви та відповідних документів (копії документів), інформації у порядку передбаченому пунктом 3 цього розділу.

Платник податку може подати до контролюючого органу додаткові документи (копії документів) обґрунтування / пояснення на підтвердження зазначеної у заяві підстави (підстав) неможливості виконання платниками податків податкових обов`язків протягом 10 календарних днів з дня, наступного за днем отримання попереднього рішення.

Додаткові документи (копії документів) обґрунтування / пояснення розглядаються контролюючим органом протягом 20 календарних днів з дня, наступного за днем їх отримання.

Якщо платник податку не надав додаткових документів (копій документів), обґрунтувань / пояснень на підтвердження зазначеної у заяві підстави (підстав) неможливості виконання податкових обов`язків, керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення на підставі попередньо поданої платником податків заяви, документів (копій документів) та інформації, що можуть бути використані для підтвердження можливості чи неможливості своєчасного виконання платником податку своїх податкових обов`язків.

Враховуючи вищезазначені приписи законодавства, у податкового органу законодавством визначений строк для розгляду заяв про неможливість виконання податкового обов`язку.

Як було зазначено вище, позивач звертався до Головного управління ДПС у Запорізькій області із заявою від 29.09.2022 № 29-09-2022/1 щодо неможливості своєчасного виконання платником податків своїх податкових обов`язків.

Листом від 14.12.2022 № 14-12-2022/1 позивач звертався до ГУ ДПС у Запорізькій області із запитом про результати розгляду заяви від 29.09.2022 № 29-09/2022-1, проте відповіді на зазначений запит станом на 31.01.2023 р. також отримано не було.

Таким чином, на думку суду, податковим органом строк для прийняття рішення був пропущений без поважних причин.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про те, що вимога позивача про визнання протиправною бездіяльності відповідача підлягає задоволенню.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача прийняти рішення щодо неможливості своєчасного виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОМЕД+» свого податкового обов`язку щодо складання на дату виникнення податкових зобов`язань податкових накладних та їх реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних за результатами взаємовідносин з TOB «АПЕКС ГАЗ УКРАЇНА» (код за ), TOB «ДЕНШРОМ» (код за ), TOB «ЕКОТЕХНІКА ТРЕЙД» (код за ), TOB «НПО ЕНЕРГІЯ» (код за ), TOB «КВАЛІТЕТ УКРАЇНА» (код за ), TOB «НАФТО-ТРЕЙД» (код за ), TOB «ОЛЕУМ ГАЗ» (код за ЄДРПОУ 421 5 І 502), ПП «ПЛАНЕТА-2000» (код за ЄДРПОУ 3061 7391), TOB «ТОРУМ» (код за ), ПП «ЮТЕКС ОЙЛ» (код за ), TOB «ІНТЕР ІНВЕСТ ГРУП», TOB «КСМ-ТРЕЙД» (код за ), ТОВ «РЕАЛКОМ СИСТЕМ» (код за ) суд зазначає наступне.

Як було зазначено позивачем, з метою здійснення господарської діяльності останнім було укладено договір № 06/07-20 надання послуг з приймання зберігання та наливу нафтопродуктів від 06.07.2020 з ТОВ «ОЙЛ ТРАНСШИПМЕНТ» (). Відповідно до умов зазначеного договору ТОВ «ОЙЛ ТРАНСШИПМЕНТ» надає послуги з приймання в резервуари нафтобази нафтопродуктів, вивантаження яких здійснюється судовими насосами танкера, зберігання й налив (вивантаження) в залізничні та/або автомобільні цистерни.

Крім того, ТОВ «ОЙЛ ТРАНСШИПМЕНТ» відповідно до договору № 06/07-20 від 06.07.2020 для забезпечення документообігу між підприємствами надає ТОВ «ЕНЕРГОМЕД+» нежитлове приміщення за адресою: 54018, м. Миколаїв, вул. Космонавтів, 1-Н, а саме кімнату, яка забезпечена належним робочим місцем. Зазначене приміщення використовується ТОВ «ЕНЕРГОМЕД+» для ведення документообігу, пов`язаного з господарською діяльністю Товариства, у тому числі для створення та обміну первинними документами та іншими документами зі своїми контрагентами.

Також, на виконання вимог пунктів 4.3.7, 4.3.8, 4.3.9 зазначеного договору, для надання ТОВ «ОЙЛ ТРАНСШИПМЕНТ» оригіналів документів, що підтверджують право власності на товар, а також з метою підписання всіх товаросупровідних документів та актів приймання та повернення товару, посадовими особами ТОВ «ЕНЕРГОМЕД+» використовувалися під час здійснення господарських операцій та були залишені в наданому приміщені для використання в подальшій діяльності документи, пов`язані зі здійсненням господарської діяльності, в тому числі первинні документами, складені за результатами взаємовідносин з наступними контрагентами:

ТОВ «АПЕКС ГАЗ УКРАЇНА» (код за ), ТОВ «ДЕНІПРОМ» (код за ), ТОВ «ЕКОТЕХНІКА ТРЕЙД» (код за ), ТОВ «НПО ЕНЕРГІЯ» (код за ), ТОВ «КВАЛІТЕТ УКРАЇНА» (код за ), ТОВ «НАФТО-ТРЕЙД» (код за ), ТОВ «ОЛЕУМ ГАЗ» (код за ), ПП «ПЛАНЕТА-2000» (код за ), ТОВ «ТОРУМ» (код за ), ПП «ЮТЕКС ОЙЛ» (код за ), ТОВ «ІНТЕР ІНВЕСТ ГРУП», ТОВ «КСМ-ТРЕЙД» (код за ), ТОВ «РЕАЛКОМ СИСТЕМ» (код за ).

Однак, подальша діяльність в наданому приміщені виявилась неможливою, а залишені в приміщенні документи неможливо було використати чи вивезти, у зв`язку з викладеними позивачем обставинами.

На підтвердження зазначених обставин, позивач надав до контролюючого органу та до суду наступні документи:

- копію витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 22.06.2022 № 1 (номер кримінального провадження 0000928 від 22.06.2022),

- копію витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 24.07.2022 № 1 (номер кримінального провадження 0001146 від 24.07.2022),

- копія витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 09.08.2022 № 1 (номер кримінального провадження 0001213 від 07.08.2022),

- копію повідомлення від 29.09.2022 № 29-09-2022/2 про неможливість вивезення первинних документів, складене на підставі пункту 69.28 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

Таким чином, на думку суду, позивачем вчинені усі дії щодо підтвердження факту неможливості виконання свого податкового обов`язку щодо складання на дату виникнення податкових зобов`язань податкових накладних та їх реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних за результатами взаємовідносин з TOB «АПЕКС ГАЗ УКРАЇНА» (код за ), TOB «ДЕНШРОМ» (код за ), TOB «ЕКОТЕХНІКА ТРЕЙД» (код за ), TOB «НПО ЕНЕРГІЯ» (код за ), TOB «КВАЛІТЕТ УКРАЇНА» (код за ), TOB «НАФТО-ТРЕЙД» (код за ), TOB «ОЛЕУМ ГАЗ» (код за ЄДРПОУ 421 5 І 502), ПП «ПЛАНЕТА-2000» (код за ЄДРПОУ 3061 7391), TOB «ТОРУМ» (код за ), ПП «ЮТЕКС ОЙЛ» (код за ), TOB «ІНТЕР ІНВЕСТ ГРУП», TOB «КСМ-ТРЕЙД» (код за ), ТОВ «РЕАЛКОМ СИСТЕМ» (код за ).

Згідно з ч. 1-2 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права ст. 1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Згідно Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Здійснюючи судочинство Європейський суд неодноразово аналізував наявність, межі, спосіб та законність застосування дискреційних повноважень національними органами, їх посадовими особами. Зокрема, в рішенні Європейського суду з прав людини від 17.12.2004 року у справі «Педерсен і Бодсгор проти Данії» зазначено, що здійснюючи наглядову юрисдикцію, суд, не ставлячи своїм завданням підміняти компетентні національні органи, перевіряє, чи відповідають рішення національних держаних органів, які їх винесли з використанням свого дискреційного права, положенням Конвенції та Протоколів до неї. Суд є правозастосовчим органом та не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень.

Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями органами - державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не слід ототожнювати лише з формалізованими повноваженнями, вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта. На законодавчому рівні поняття «дискреційні повноваження» суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тому, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною другою статті 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Проте, з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини (рішення по справі «Олссон проти Швеції» від 24.03.1988), встановлено, що запорукою вірного застосування дискреційних повноважень є високий рівень правової культури державних службовців.

Закон вимагає, щоб він був доступний для особи і вона також могла передбачити наслідки його застосування до неї, та щоб закон не суперечив принципові верховенства права. В національному праві має існувати засіб правового захисту від свавільного втручання з боку державних органів у права, гарантовані Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. Небезпека свавілля є особливо очевидною, коли виконавча влада здійснює свої функції закрито (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Гавенда проти Польщі» від 14.03.2002).

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 24.12.2020 у справі №802/1286/18-а.

Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Такого правового висновку дійшов і Верховний Суд у постанові від 23.05.2018 у справі № 825/602/17, яка в силу ч. 5 ст. 242 КАС України підлягає врахуванню при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Суд враховує сталу судову практику (постанови Верховного Суду від 24.01.2019 у справі №806/2978/17, від 16.05.2019 у справі № 812/1312/18, від 14.08.2019 у справі №0640/4434/18 та від 23.01.2020 у справі №0840/2979/18 тощо), відповідно до якої критеріями, які впливають на обрання судом способу захисту прав особи в межах вимог про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, є встановлення судом додержання суб`єктом звернення усіх передбачених законом умов для отримання позитивного результату та наявність у суб`єкта владних повноважень права діяти при прийнятті рішення на власний розсуд.

За результатом розгляду даної справи судом встановлено, що податковим органом не прийнятого жодного рішення за наслідками розгляду заяви позивача. Разом з цим, позивач надав документи, які підтверджують неможливість останнім виконати свій податковий обов`язок.

За таких обставин, з урахування вищезазначеного у сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд вважає, що наявні правові підстави для задоволення позову у повному обсязі.

Керуючись статтями 241,243-246,250 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОМЕД+» (вул. Велика Васильківська, буд. 39, каб. 7, м. Київ, 01004) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 166, м. Запоріжжя, 69107) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області щодо неприйняття рішення за результатами розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОМЕД+» () про відсутність можливості виконання платником податків свого податкового обов`язку.

Зобов`язати Головне управління Державної податкової служби у Запорізькій області прийняти рішення щодо неможливості своєчасного виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОМЕД+» () свого податкового обов`язку щодо складання на дату виникнення податкових зобов`язань податкових накладних та їх реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних за результатами взаємовідносин з ТОВ «АПЕКС ГАЗ УКРАЇНА» (код за ), ТОВ «ДЕНІПРОМ» (код за ), ТОВ «ЕКОТЕХНІКА ТРЕЙД» (код за ), ТОВ «НПО ЕНЕРГІЯ» (код за ), ТОВ «КВАЛІТЕТ УКРАЇНА» (код за ), ТОВ «НАФТО-ТРЕЙД» (код за ), ТОВ «ОЛЕУМ ГАЗ» (код за ), ПП «ПЛАНЕТА-2000» (код за ), ТОВ «ТОРУМ» (код за ), ПП «ЮТЕКС ОЙЛ» (код за ), ТОВ «ІНТЕР ІНВЕСТ ГРУП», ТОВ «КСМ-ТРЕЙД» (код за ), ТОВ «РЕАЛКОМ СИСТЕМ» (код за ).

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОМЕД+» (вул. Велика Васильківська, буд. 39, каб. 7, м. Київ, 01004) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2684 грн. (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні).

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 20.06.2023.

Суддя А.В. Сіпака