Справа № 200/2778/23
Суддя: Кониченко О.М.
Дата ухвалення: 2023-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

20 червня 2023 року Справа №200/2778/23

Донецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Кониченка Олега Миколайовича ознайомившись з позовною заявою

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (пл. Соборна, 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122)

про стягнення заборгованості та моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просив суд:

- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області заборгованість з пенсії за період з 01.01.2018 по 31.08.2021 у розмірі 20 585,11 грн;

- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області відшкодування моральної шкоди у розмірі 20 585,11 грн.

Дослідивши позовну заяву суд зазначає наступне.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду у справі № 200/2845/21а від 29.07.2021 року задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області про визнання протиправними дій і зобов`язання вчинити певні дії: визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, які полягають у безпідставному зменшенні ОСОБА_1 при перерахунку пенсії за вислугу років з 01 січня 2018 року, згідно Закону України Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб основного розміру пенсії до 70%; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області перерахувати пенсію ОСОБА_1 з 01 січня 2018 року, виходячи з розрахунку 80% відповідних сум грошового забезпечення та здійснити виплату ОСОБА_1 перерахованої суми пенсії з 01 січня 2018 року, із врахуванням раніше виплачених сум.

Рішення суду набрало законної сили 09.08.2021 року, виконавчі листи видано 08.02.2023 року.

Відповідач листами від 29.12.2022 № 18688-16705/М-02/8-0500/22, від 22.02.2023 № 2519-1480/М-02/8-0500/23, від 15.05.2023 № 0500-0309-5/40131 повідомив позивача, що за рішенням проведено перерахунок пенсії з 01.01.2018 року, після виконання судового рішення розмір пенсійної виплати склав 11 338,00 грн, доплата до пенсії за період з 01.01.2018 року по 31.08.2021 року у загальній сумі 20 585,11 грн, виплата доплати пенсії за рішенням суду за період з 01.01.2018 по 31.08.2021 у загальній сумі 20585,11 грн буде здійснена в межах бюджетних асигнувань, виділених на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням судів за рахунок коштів Державного бюджету України.

Станом на дату звернення позивача до суду з даним адміністративним позовом відповідач не виплатив нараховану заборгованість пенсії.

Статтею 124 Конституції України визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Приписи ч.ч. 2, 3 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України встановлюють, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно ст. 370 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому ст. 287 цього Кодексу (ч. 8 ст. 382 КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Комплексний аналіз вказаних норм дає суду підстави для висновку, що приписами ст.ст. 382, 383 КАС України передбачено декілька видів судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах: зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

Вказані правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС (ст. 382 КАС України), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення, яке набрало законної сили.

Судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

Тобто, у випадку невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, у відповідності до КАС України.

Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 у справі № 806/2143/15 та постанові Верховного суду по справі № 440/1810/19 від 21 грудня 2020 року.

Дослідивши обставини справи, суд вважає, що фактичною підставою для звернення до суду з даним адміністративним позовом стала незгода позивача з бездіяльністю відповідача щодо виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду у справі № 200/2845/21а від 29.07.2021 року в частині невиплати заборгованості.

Тому в даному випадку відсутні підстави стверджувати про виникнення між позивачем та відповідачем нового спору. Наразі має місце спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення.

Наявність спеціальних правових норм КАС України (ст.ст. 382, 383), направлених на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження в частині позовних вимог щодо стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області заборгованості з пенсії за період з 01.01.2018 по 31.08.2021 у розмірі 20 585,11 грн.

Щодо позовної вимоги відносно стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області моральної шкоди суд зазначає, що відповідно до частини п`ятої статті 21 КАС України, вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

З огляду на те, що заподіяння моральної шкоди позивач пов`язує з протиправною бездіяльністю відповідача, яка полягала невиплаті належних йому коштів за рішенням Донецького окружного адміністративного суду у справі № 200/2845/21а від 29.07.2021 року, то вимогу про її стягнення, з огляду на наведені вимоги процесуального закону, він може заявити тільки одночасно з вимогою про визнання цієї бездіяльності протиправною.

Передбачена у частині п`ятій статті 21 КАС України у чинній редакції можливість поєднання в одному адміністративному позові двох пов`язаних між собою вимог, які якщо заявити їх окремо будуть підсудними різним судам, дозволяє краще дослідити матеріали справи та встановити її обставини, а також зекономити час та витрати на судові провадження, позаяк в такий спосіб закон дозволяє в рамках однієї справи захистити порушені права особи без необхідності двічі звертатися до суду.

Водночас, поєднувати в одному провадженні дві пов`язані вимоги, як-от про стягнення заборгованості та стягнення моральної шкоди, є правом позивача.

Якщо він не скористався цією можливістю одразу при зверненні з позовом про оскарження дій/бездіяльності суб`єкта владних повноважень, то вдруге заявляти адміністративний позов вже з вимогою про стягнення моральної шкоди, заподіяної цією протиправною дією/бездіяльністю (якщо адміністративний суд це встановить) позивач не може, оскільки ця вимога тепер може розглядатися тільки в порядку цивільного або господарського судочинства (залежно від суб`єктного складу сторін).

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 08.08.2019 року у справі № 818/572/17.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення моральної шкоди в адміністративному судочинстві не може бути заявлена самостійно, а тільки в якості похідної від позовних вимог, які процесуальним законом віднесено до юрисдикції адміністративних судів.

Водночас, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження частині позовних вимог щодо стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області заборгованості з пенсії за період з 01.01.2018 по 31.08.2021 у розмірі 20 585,11 грн, таким чином у відкритті провадження в частині позовних вимог щодо стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області моральної шкоди у розмірі 20 585,11 грн також має бути відмовлено, оскільки вона є похідною від позовної вимоги про стягнення боргу.

Поряд з цим, позовна вимога щодо стягнення моральної шкоди може бути заявлена самостійно в цивільному судочинстві до місцевого суду загальної юрисдикції.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження за позовною заявою.

Керуючись ст.ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення заборгованості та моральної шкоди відмовити.

Роз`яснити позивачу, що:

- повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається;

- позовна вимога щодо стягнення моральної шкоди, що не є похідною від позовних вимог, які підлягають розгляду в адміністративному судочинстві, підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства місцевим судом загальної юрисдикції.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається, за сторінкою на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет (веб-адреса сторінки ://court.gov.ua/).

Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя О.М. Кониченко