Справа № 160/12974/22
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2023-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и
Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді Баранник Н.П.,
суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А.,
за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.,
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.12.2022 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро КМР» було задоволено, визнано протиправними та скасовані податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 14.02.2022року № та №; стягнуто з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача сплачену суму судового збору у розмірі 24 810,00 грн..

25 січня 2023 року суд ухвалив додаткове рішення у справі № 160/12974/22, яким присудив за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 грн..

Не погодившись з додатковим рішенням суду першої інстанції, як позивач, так і відповідач подали апеляційні скарги.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 11 травня 2023 року апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро КМР» та Головного управління ДПС у Дніпропетровській області залишено без задоволення, а додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 січня 2023 року у справі №160/12974/22 залишено без змін.

15 травня 2023 року на адресу Третього апеляційного адміністративного суду надійшла заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення про вирішення питання розподілу судових витрат, а саме витрат на професійну правничу допомогу, які позивач поніс при розгляді справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідач направив письмові заперечення на заяву представника позивача. У запереченнях відповідач зазначає про недоведеність фактичного понесення позивачем таких витрат, звертає увагу, що при визначенні суми відшкодування треба виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності). Стверджує, що сума витрат з надання правничої допомоги по основному рішенню не може бути більшою, ніж сума витрат за додаткове рішення.

В судовому засіданні представник позивача підтримав подану заяву, просив її задовольнити, ухвалити додаткову постанову про стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати на правничу допомогу.

Представник відповідача вказав, що заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення у даній справі не підлягає задоволенню.

Заслухавши представників сторін, суд, вважає наявними підстави для ухвалення додаткової постанови відповідно до пункту 3 частини першої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України.

Перевіривши доводи заяви щодо необхідності ухвалення додаткового рішення та розподілу судових витрат, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для її часткового задоволення.

Статтею 132 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до ч.7 ст.139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

В матеріалах справи наявна заява представника позивача з доказами щодо розміру понесених витрат на правничу допомогу, подана протягом п`яти днів після ухвалення судом рішення у справі. Такі докази подані позивачем в межах встановленого КАС України строку.

Компенсація витрат на професійну правничу допомогу здійснюється у порядку, передбаченому статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України, яка не обмежує розмір таких витрат.

За змістом пункту першого частини третьої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Частиною четвертою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з частиною п`ятою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина сьома статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

При визначенні суми відшкодування суд також враховує критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Позивачем заявлені до відшкодування витрати, пов`язані з професійною правничою допомогою, отриманою від адвоката при апеляційному розгляді судом адміністративної справи № 160/12974/22, в сумі 10 340,00 грн. та компенсація витрат адвоката, понесених при направленні процесуальних документів засобами поштового зв`язку у сумі 35,00грн..

До заяви позивач додає: копію акту прийому передачі наданої правової допомоги №2 від 11.05.2023р., звіт про надану правову допомогу по договору №01-29/03/17 від 29.03.2017р та завдання №5 від 04.01.2022р., рахунок на оплату правової допомоги в загальній сумі 10375,00грн..

Відповідно до звіту, за надання правової допомоги щодо апеляційної скарги позивача ТОВ «Агро КМР» на додаткове рішення суду першої інстанції позивач має сплатити адвокатському об`єднанню 5830,00грн.; за надання правової допомоги щодо апеляційної скарги Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на додаткове рішення суду першої інстанції позивач має сплатити адвокатському об`єднанню - 2310,00 грн..

Питання застосування частини сьомої статті 139 КАС України щодо доведеності розміру витрат на правничу допомогу з метою їх розподілу неодноразово було предметом дослідження у Верховному Суді. Так, у постановах Верховного Суду від 29 жовтня 2020 року (справа № 686/5064/20), від 5 березня 2021 року (справа № 200/10801/19-а), від 16 березня 2021 року (справа № 520/12065/19), постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року (справа № 922/445/19) сформульовано правовий висновок, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Колегія суддів звертає увагу на наступне.

Частиною дев`ятою статті 139 КАС України визначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині п`ятій статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 5 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

При цьому, розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг з урахуванням доводів іншої сторони щодо зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката.

За переконанням суду апеляційної інстанції, визначена сума за надання адвокатом вищевказаних послуг позивачу у розмірі 10 375,00 грн. не є обґрунтованою у контексті дослідження обсягу фактично наданих адвокатом послуг із урахуванням складності справи, предмету спору, та, відповідно, співмірності обсягу цих послуг із розміром заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу.

Суд апеляційної інстанції вважає, що оскільки апеляційна скарга позивача на додаткове рішення суду першої інстанції задоволена не була, понесені позивачем витрати на правову допомогу, пов`язані з підготовкою, оформленням та поданням такої скарги до суду апеляційної інстанції, відшкодуванню за рахунок відповідача не підлягають.

При цьому, мають бути відшкодовані відповідачем витрати позивача на правничу допомогу, що пов`язані з підготовкою відзиву на апеляційну скаргу відповідача у сумі 2310,00грн. та витрати адвоката, понесені при направленні процесуальних документів засобами поштового зв`язку у сумі 35,00грн., що є підтвердженими документально, а їх розмір обґрунтованим.

Колегія суддів вважає розумно обґрунтованими та підтвердженими доказами заявлені витрати на професійну правничу допомогу, які підлягають компенсації позивачу за рахунок відповідача в розмірі 2345,00 грн. (2310,00+35,00= 2345,00грн). Вказаний розмір витрат зумовлений об`єктивною тривалістю часу, яку витратив адвокат під час супроводу справи, якістю та обсягом підготовлених матеріалів, а також складністю питань, які були предметом апеляційного перегляду.

Вказана сума підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області.

Керуючись ст.ст.134, 139, 252, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро КМР» адвоката Охрименка М.І. про ухвалення додаткового судового рішення у справі №160/12974/22 - задовольнити частково.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро КМР» () за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області () понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2345,00 грн. (дві тисячі триста сорок п`ять гривень нуль копійок).

В задоволенні іншої частини заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро КМР» адвоката Охрименка М.І. - відмовити.

Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках та в строки, визначені статтями 328,329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак