Справа № 953/1256/23
Суддя: Шаренко С. Л.
Дата ухвалення: 2023-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 953/1256/23
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 квітня 2023 року Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Шаренко С.Л.,
за участю секретаря судових засідань Реуцькій Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського районного суду м. Харкова адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Харківській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову серії БАВ № 082700 від 11.02.2023 року про накладення на позивача адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбачене ч. 6 статті 121 КУпАП.
В обґрунтування позову зазначає, що він 11.02.2023 керуючи т.з. ГАЗ 3302-418 д.н.з. НОМЕР_1 , займаючись волонтерською роботою, повертався на пункт завантаження гуманітарної допомоги у м. Харкові. Під`їхавши до блок-посту у м. Чугуєві припаркувався для початку проходження перевірки, для зручності спілкування відстебнув ремінь безпеки та відкрив водійське вікно. Інспектор, перевіривши у нього всі документи, передбачені вимогами п. 2.1 ПДР України та в подальшому склав постанову про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5. ст. 121 КУпАП України, а саме за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами. Вважає, що відповідач безпідставно виніс оскаржувану постану та зазначає, що рухався у відповідності до вимог ПДР України. Окрім цього, зазначає, що відповідачем не надано на його вимогу жодних належних та допустимих доказів, які б вказували на порушення ним ПДР України, зокрема відео. З постанови про притягнення до адміністративної відповідальності вбачається, що взагалі не проводилась фіксація, ані вчинення адміністративного правопорушення, ані процесу розгляду справи про адміністративне правопорушення за допомогою технічних засобів фіксації, адже інформація, щодо застосування таких заходів у постанові відсутня. Також позивач просив стягнути з відповідача судові витрати.
Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 23.02.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження.
Відповідач надав до суду відзив, у якому просить залишити позовною заяву без задоволення. В обґрунтування зазначає, що 11.02.2023 об 11.55 на вул. Харківській, 2-а в м. Чугуїв Харківської області, старшим ВРПП Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області капітаном поліції Макаренком О.В. розглянуто справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 . Розглядом справи встановлено, що 11.02.2023 об 11.50 ОСОБА_1 по вул. Харківська, 2А в м. Чугуїв Харківської області керував автомобілем ГАЗ 3302-418 д.н.з, НОМЕР_2 , з непристебнутим ременем безпеки, чим порушив п. 2.3 «в» ПДР України, тим самим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП. Поліцейським прийнято рішення про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.
Щодо твердження позивача, що інспектором було відмовлено йому в можливості скористатись юридичною допомогою адвоката, представник відповідача у відзиві зазначив, що ОСОБА_1 відмовився від отримання постанови та поставив свій підпис у даній графі, що свідчить про те, що позивач відмовився від того, щоб поліцейський роз`яснював йому його права, таким чином позивач самостійно обмежив себе на ознайомлення з правами. Поліцейським була дотримана вся процедура розгляду справи та складання постанови про вчинення адміністративного правопорушення, були дотриманні права, але позивач самостійно відмовився від роз`яснення йому прав, затвердивши це своїм підписом у графі постанови.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі. Позовні вимоги підтримав, просив скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, в своєму відзиві на позов просив розглядати справу за його відсутності, у задоволенні позовних вимог просив відмовити у повному обсязі.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч. 4 ст. 229 КАС України, судом не здійснювалося.
Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.
У відповідності до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Як вбачається зі змісту постанови серії БАВ № 082700 від 11.02.2023, ОСОБА_1 11.02.2023 року о 11:50 год. керував автомобілем ГАЗ 3302-418, д.н.з. НОМЕР_2 , та не був пристебнутий ременем безпеки , чим порушив п.2.3 «в» ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 5 ст. 121 КУпАП.
У зв`язку з чим, старшим ВРПП Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області капітаном поліції Макаренком О.В. 11.02.2023 винесено постанову серії БАВ № 082700 про визнання ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 статті 121 КУпАП, та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 510 грн.
Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про адміністративні правопорушення про порушення Правил дорожнього руху.
Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Відповідно до ч.1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Згідно п. 8 ч.1 статті 23 зазначеного Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Відповідно до ч.5 статті 121 КУпАП порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Згідно п.2.3 «в» ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки.
Зі змісту адміністративного позову вбачається, що позивач не визнає себе винним, зазначає що не порушував вимог п. 2.3в ПДР, оскільки він відстібнув ремінь безпеки після зупинки автомобілю для зручного спілкування з поліцейським, крім того, поліцейським не доведено, що він їхав з відстібнути ременем безпеки.
Відповідачем до суду не надано доказів, що позивач їхав за кермом з відстібнути ременем безпеки, відеозапису вчинення правопорушення та розгляду справи до суду також не надав.
Оцінка доказів здійснюється судом за правилами статті 86 КАС України, відповідно до приписів якої суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон № 580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.
Згідно з статтею 31 Закону №580-VIII, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.
Статтею 40 Закону №580-VIII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:
1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;
2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Відповідно до частини другої та третьої статті 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не містить інформації про здійснення будь-якої фіксації правопорушення.
Таким чином, в порушення частини третьої статті 283 КУпАП у постанові по справі про адміністративне правопорушення не зазначено відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис правопорушення, та не вказано про те, чи взагалі таке фіксування проводилось, не надано інших доказів вчинення правопорушення.
З цього приводу суд зазначає, що зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтею 283 КУпАП. У ній зокрема необхідно зазначити технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.
У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення від 11.02.2023 року серії БАВ № 082700 посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, сама лише постанова, яка оскаржується позивачем, не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення.
Юридична природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.
У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).
Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правовій презумпції, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).
В рекомендації № R (91)1 Комітету Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).
Відповідно до ч. 3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
З огляду на вищенаведене, враховуючи принцип презумпції невинуватості особи, яка притягається до відповідальності, суд приходить до висновку про відсутність обґрунтованих підстав для притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки в матеріалах справи відсутні належні та допустимі письмові/електронні докази в підтвердження вчинення ним адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим наявні правові підстави для задоволення позовної заяви та скасування постанови серії БАВ № 082700 від 11.02.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн., із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Керуючись ст. ст.2, 6-10, 77, 122, 241-246, 255, 257, 263, 295, КАС України, ст. 293 КУпАП, суд -
Задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Харківській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.
Постанову серії БАВ № 082700 від 11.02.2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП і накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 121 КУпАП - закрити.
Апеляційна скарга на судове рішення у справі може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя - С.Л. Шаренко