Справа № 420/14098/23
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2023-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

20 червня 2023 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Катаєва Е.В., вивчивши адміністративний позов ОСОБА_1 до Приморської державної нотаріальної контори у місті Одесі, третя особа без самостійних вимог Державна податкова служба України про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії,-

У С Т А Н О В И В:

До суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Приморської державної нотаріальної контори у місті Одесі, третя особа без самостійних вимог Державна податкова служба України, в якому позивачка просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову державного нотаріуса Приморської державної нотаріальної контори у місті Одесі ОСОБА_3 від 23.05.2023 року №1391с/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії у спадковій справі, заведеній після смерті ОСОБА_2 ;

- зобов`язати Приморську державну нотаріальну контору у місті Одесі вирішити питання видачі їй - ОСОБА_1 , свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, а саме: - квартиру АДРЕСА_1 ; - квартиру АДРЕСА_2 ; - квартиру АДРЕСА_3 ; - нежитлове приміщення АДРЕСА_4 ; - нежитлове приміщення №3/121 у буд. АДРЕСА_5 ; машиномісце АДРЕСА_6 , після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , виходячи з її статусу резидента України, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Відповідно до ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, крім іншого, чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 1 ч.1 ст.170 КАС України визначено, що суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч.1 ст.2 КАС України).

Згідно з п.1, п.2 ч.1 ст.4 КАС України адміністративна справа-переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір. Публічно-правовий спір - спір, у якому, зокрема, хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (п.7 ч.1 ст.4 КАС України).

Статтею 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з ст.1 Закону України «Про нотаріат» №3425-XII (далі Закон №3425-XII) нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Нотаріус - це уповноважена державою фізична особа, яка здійснює нотаріальну діяльність у державній нотаріальній конторі, державному нотаріальному архіві або незалежну професійну нотаріальну діяльність, зокрема посвідчує права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняє інші нотаріальні дії, передбачені законом, з метою надання їм юридичної вірогідності (ч.1 ст.3 Закону №3425-XII).

Відповідно до ст.50 Закону №3425-XII нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії.

За змістом позовної заяви предметом спору в межах даної справи є постанова державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину на майно.

Представник позивачки у змісті позову зазначав, що на даний спір поширюється юрисдикція адміністративних судів, з огляду на наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки, ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , у зв`язку з чим 22.02.2022 року позивачка звернулась до Приморської державної нотаріальної контори у місті Одесі із заявою про прийняття спадщини.

Згідно з п.п.«а» п.п.174.2.1 п.174.2 ст.174 ПК України об`єкти спадщини оподатковуються за нульовою ставкою, якщо успадковується членами сім`ї спадкодавця першого та другого ступенів споріднення.

Відповідно до п.п.14.1.263 п.14.1 ст.14 цього ПК України членами сім`ї фізичної особи першого ступеня споріднення вважаються її батьки, її чоловік або дружина, діти такої фізичної особи, у тому числі усиновлені.

Листом від 22.05.2023 №1374c/02-14 Приморська державна нотаріальна контора у місті Одесі повідомила ОСОБА_1 про необхідність надання оцінки майна, що успадковується, оскільки її мати, ОСОБА_2 - є громадянкою США, тобто спадкодавцем-нерезидентом та об`єкти спадщини оподатковуються за ставкою податку у розмірі 18% бази оподаткування згідно п.п.174.2.3 п.174.2 ст.174 ПК України.

У зв`язку з відмовою позивачки надати зазначену оцінку майна, що успадковується, оскаржуваною постановою Приморської державної нотаріальної контори у місті Одесі від 23.05.2023 №1391c/02-31 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, яке належало померлій її матері.

Представник позивачки, посилається на правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 23.01.2019 у справі №536/1039/17, згідно яких вимога про встановлення фактів втрати статусу громадянина-резидента та набуття статусу громадянина-нерезидента не може розглядатися у судовому порядку безвідносно до дій заінтересованих осіб щодо конкретних прав, свобод та інтересів заявника. Такі факти можуть бути встановлені судом, зокрема, під час розгляду справ щодо оподаткування доходів заявника чи порушення ним митних правил, а не в окремому чи позовному провадженні за правилами цивільного судочинства.

Таким чином представник позивачки вважає, що в межах даного спору дослідженню підлягають виключно владні, управлінські рішення та дії державного нотаріуса як податкового агента.

Дослідивши матеріали поданого позову, суд дійшов висновку, що дана справа є справою, яку належить вирішувати в порядку цивільного судочинства, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ч.1 ст.66 Закону №3425-XII на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави, нотаріусом або в сільських населених пунктах - посадовою особою органу місцевого самоврядування, яка вчиняє нотаріальні дії, за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину.

Таким чином, така нотаріальна дія, як видача свідоцтва про право на спадщину спрямована на фіксацію (підтвердження) факту переходу до спадкоємця права власності на відповідне майно.

Отже, позов про оскарження нотаріальних дій з відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину спрямований на захист прав спадкоємця у правовідносинах спадкування, а тому спір має приватноправовий характер.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Суд дійшов висновку, що вирішальне значення для визначення юрисдикції спірних правовідносин є безпосередньо мета, яку прагнула отримати позивачка за результатами судового розгляду, а саме - вирішити питання щодо видачі їй свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Спір про видачу свідоцтва про право на спадщину пов`язаний не із захистом прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єкта владних повноважень, а спрямований на захист прав, свобод та інтересів спадкоємця у правовідносинах спадкування.

При цьому, суд не приймає доводи представника позивачки щодо розгляду даної справи в межах адміністративного судочинства, оскільки нотаріус не є податковим агентом в межах спірних правовідносин, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.18 ПК України податковим агентом визнається особа, на яку цим Кодексом покладається обов`язок з обчислення, утримання з доходів, що нараховуються (виплачуються, надаються) платнику, та перерахування податків до відповідного бюджету від імені та за рахунок коштів платника податків.

Податкові агенти прирівнюються до платників податку і мають права та виконують обов`язки, встановлені цим Кодексом для платників податків.

Згідно з п.174.3 ст.174 ПК України особами, відповідальними за сплату (перерахування) податку до бюджету є спадкоємці, які отримали спадщину.

Відповідно до п.174.4 ПК України нотаріус за місцем розташування державної нотаріальної контори або робочого місця приватного нотаріуса та/або в сільських населених пунктах - уповноважена на це посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини щокварталу подають до контролюючого органу інформацію про видачу свідоцтв про право на спадщину в порядку, встановленому цим розділом для податкового розрахунку.

Таким чином нотаріус державної нотаріальної контори не уповноважений законом сплачувати податки до бюджету щодо платника податків за ідентифікаційним номером ОСОБА_1 НОМЕР_1 і відповідно, не виступає в даному випадку податковим агентом.

Суд вважає, що виконуючи вимоги п.174.4 ст.174 ПК України, нотаріуси також не виступають податковими агентами, адже лише інформують органи ДПС про те, що мало місце оформлення того чи іншого документу, в даному випадку - свідоцтва про право на спадщину.

Крім того, суд не враховує правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 23.01.2019 у справі №536/1039/17, на які представник позивачки посилається у позові, з огляду на наступне.

Справа розглядалась №536/1039/17 за заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме - втрату статусу громадянина України-резидента та набуття статусу громадянина України-нерезидента.

У даній справі №420/14098/23, на відміну від справи №536/1039/17, предметом спору є скасування постанови державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Таким чином, оскільки висновок Великої Палати Верховного Суду сформульовано за іншого предмета спору та за різного матеріально-правового регулювання правовідносин, суд не може враховувати правовий висновок, викладений у постанові від 23.01.2019 у справі №536/1039/17.

Враховуючи вищевикладене, а також суть спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що правовідносини між позивачем та відповідачем по своїй природі регламентовані ЦПК України та повинні вирішуватися у порядку цивільного судочинства.

Посилання у позовній заяві на Податковий кодекс України не спростовують висновків суду щодо суті спірних правовідносин, які виникли між позивачем та відповідачем.

Враховуючи викладене суддя вважає необхідним відмовити позивачу у відкритті провадження у порядку адміністративного судочинства та повернути йому позов з усіма доданими до нього матеріалами.

Керуючись ст. 19, 170, 248 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження в порядку адміністративного судочинства за позовом ОСОБА_1 до Приморської державної нотаріальної контори у місті Одесі, третя особа без самостійних вимог Державна податкова служба України про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії.

Роз`яснити позивачу, що спірні правовідносини підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства.

Повернути позивачу позов з додатками.

Ухвала суду може бути оскаржена у порядку та строки встановлені ст.ст.295-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва