Справа № 620/4107/23
Суддя: Житняк Л.О.
Дата ухвалення: 2023-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2023 року Чернігів Справа № 620/4107/23

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Житняк Л.О.

за участі секретаря Стасюк Т.В.,

представника позивача Габрієль Я.В.,

представника відповідача Лисиці О.С.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю АГРОПІДПРИЄМСТВО «МАЯК» до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю АГРОПІДПРИЄМСТВО «МАЯК» (далі ТОВ АГРОПІДПРИЄМСТВО «МАЯК») звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС у Чернігівській області (далі ГУ ДПС), в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 13.12.2022 №6603/25010700.

В обгрунутвання позову посилається на те, що висновки відповідача ґрунтуються виключно на твердженні, що предметом зарахування не можуть бути вимоги за грошовим зобов`язанням, у якому відбулася заміна боржника. Однак, жодного законодавчого підґрунтя такі твердження не мають. Також зазначає, що будь-які правові підстави для застосування до позивача пені, передбаченої ч.5 ст.13 Закону України «Про валюту і валютні операції», відсутні.

Суд ухвалою від 12.04.2023 відкрив провадження у справі в порядку загального позовного провадження та встановив сторонам строк для подачі відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень.

Протягом встановленого судом строку відповідачем подано відзив на позов, в якому він повністю не визнає позовних вимог, вважає, що позов є безпідставним та необґрунтованим та просить суд відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог в повному обсязі. Одночасно звертає увагу суду, що ані під час здійснення перевірки, ані не під час розгляду заперечень на акт перевірки позивач не надав документів визначених частинами 4, 6 статті 13 Закону №2473, які продовжують (зупиняють) строки розрахунків, встановлені НБУ зовнішньоекономічними операціями позивача з експорту товарів за контрактом від 11.09.2019 або зупиняють строк нарахування пені за порушення граничних строків розрахунків у зазначеному контракту.

Позивачем подано відповідь на відзив, в якій на спростування позиції відповідача зазначає, що обґрунтовуючи протиправність оскаржуваного рішення, він і не посилався на видачу висновку Мінекономіки, виникнення форс-мажорних обставин чи звернення позивача до суду з позовом до нерезидента. Натомість, позивач стверджує, що заборгованість компанії «TOLDER DEVELOPMENT INC.» на суму 250 610,94 дол. США по контракту від 11.09.2019 №FC110919 була припинена шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог в межах граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів. Також наголошує, що жодним законом ні прямо, ні опосередковано не передбачено обмеження можливості проведення зарахування грошового зобов`язання, у якому раніше відбулася заміна боржника.

Протокольною ухвалою від 16.05.2023 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечив посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позов.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про таке.

У період з 21.10.2022 по 27.10.2022 Головним управлінням ДПС у Чернігівській області було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю АГРОПІДПРИЄМСТВО «МАЯК», за результатами якої складено акт від 03.11.2022 №4662/07/41821786 з додатками (т.1 а.с.26-42).

Під час проведення перевірки, відповідачем було виявлено порушення ч.1, 2 ст.13 Закону України «Про валюту та валютні операції», з урахуванням п.21 Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 №5, у частині дотримання законодавчо встановленого строку розрахунків:

по контракту від 11.09.2019 №FC110919, укладеного з нерезидентом «TOLDER DEVELOPMENT INC.» (Республіка Панама), у сумі 179 664,35 дол США на 202 календарні дні, у сумі 70 946,59 дол. США на 174 календарні дні;

прострочена заборгованість в сумі 250 610,94 дол США по розрахункам згідно контракту від 11.09.2019№FC110919, укладеного з нерезидентом «TOLDER DEVELOPMENT INC.» (Республіка Панама).

Не погодившись із висновками перевірки, 21.11.2022 позивач подав відповідачу свої заперечення на акт. Листом від 14.12.2022 відповідач повідомив позивача про те, що заперечення залишено без задоволення (т.1 а.с.43-47, 48-57).

04.01.2023 позивач отримав від відповідача поштою податкове повідомлення-рішення від 13.12.2022 №6603/25010700, про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності (пп.54.3.3 п.54.3 ст.54 ПК, ч.5 ст. 3 Закону України «Про валюту і валютні операції») на суму 4 268 603,41 грн (т.1 а.с.58-59), яке є предметом даного спору.

12.01.2023 позивач подав на податкове повідомлення-рішення скаргу до ДПС України, а також звернувся стосовно незаконних дій відповідача до постійно діючого консультативно-дорадчого органу Кабінету Міністрів України - Ради бізнес-омбудсмена (створена згідно з постановою КМУ №691 від 26.11.2014) (т.1 а.с.60-64, 65-67).

Однак, рішенням ДПС України від 15.03.2023 №6322/6/99-00-06-01-02-06 скарга відповідача була залишена без задоволення.

Позивач не погоджується з висновками, викладеними в акті перевірки, а також з оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням, вважає їх необґрунтованими та протиправними, з огляду на що звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає про таке.

Між позивачем та компанією-нерезидентом «TOLDER DEVELOPMENT INC.» (Республіка Панама) було укладено контракт від 11.09.2019 №FC110919 на експорт фуражної кукурудзи (для кормових цілей) насипом, врожаю 2020 року, країна походження Україна. Копії додаткової угоди від 05.01.2021 №1, додаткової угоди від 28.01.2021 №2, додаткової угоди від 27.08.2021 №3, додаткової угоди від 28.12.2021 та додаткової угоди від 13.06.2022 до контракту від 11.09.2019 №FC110919 містяться у матеріалах справи (т.1 .а.с.76-90).

Згідно з п. 5.1 вказаного контракту, покупець проводить оплату протягом 15 календарних днів з дати надання продавцем документів, зазначених в пункті 5.2 контракту, а саме - комерційного рахунку продавця та вантажної митної декларації на партію товару. Також, п.5.2 контракту передбачає, що за згодою сторін можлива попередня оплата або/та часткова попередня оплата.

Компанія «TOLDER DEVELOPMENT INC.» перерахувала позивачу попередню оплату за контрактом від 11.09.2019 №FC110919 у сумі 4 015 567,86 дол. США, що підтверджується виписками по рахунку (а.с.91-105).

У свою чергу, позивач відвантажив компанії «TOLDER DEVELOPMENT INC.» за контрактом від 11.09.2019 №FC110919 товар на загальну суму 4 560 495,10 дол. США, що підтверджується фактурою інвойсом від 23.11.2020 №1, митною декларацією від 26.11.2020 №UA500130/2020/242306, інвойсом від 30.11.2020 №1, митною декларацією від 01.12.2020 №UA508220/2020/109365, інвойсом від 05.12.2020 №2, митною декларацією від 07.12.2020 №UA500090/2020/009838, фактурою інвойсом від 08.12.2020 №5, митною декларацією від 10.12.2020 №UA500130/2020/244395, фактурою інвойсом від 08.12.2020 №6, митною декларацією від 10.12.2020 №UA500130/2020/244396, рахунком-фактурою від 08.12.2020 №8, митною декларацією від 15.12.2020 №UA500090/2020/010082, інвойсом від 15.12.2020 №3, митною декларацією від 16.12.2020 №UA500130/2020/245336, фактурою інвойсом від 14.12.2020 №11, митною декларацією від 19.12.2020 №UA500130/2020/245828, фактурою від 21.12.2020 №15, митною декларацією від 24.12.2020 №UA500090/2020/010443, фактурою інвойсом від 28.12.2020 №7, митною декларацією від 29.12.2020 №UA500130/2020/246989, фактурою від 04.01.2021 №6, митною декларацією від 05.01.2021 №UA508220/2021/100045, рахунком-фактурою від 15.01.2021 №12, митною декларацією від 16.01.2021 №UA508220/2021/100350, рахунком-фактурою від 15.01.2021 №11, митною декларацією від 16.01.2021 №UA508220/2021/100352, фактурою від 18.01.2021 № 4, митною декларацією від 19.01.2021 №UA508220/2021/100404, фактурою від 18.01.2021 № 3, митною декларацією від 19.01.2021 №UA508220/2021/100407, інвойсом від 08.02.2021 № 20, митною декларацією від 15.02.2021 №UA508150/2021/000776, фактурою від 17.02.2021 № 6, митною декларацією від 17.02.2021 №UA508220/2021/101074, фактурою від 22.02.2021 № 11, митною декларацією від 23.02.2021 №UA508220/2021/101235, фактурою від 18.03.2021 № 12, митною декларацією від 19.03.2021 №UA508220/2021/101739 та митною декларацією ві 19.03.2021 №UA508220/2021/10174, інвойсом від 08.04.2021 №24, митною декларацією від 09.04.2021 №UA508150/2021/001762, інвойсом від 06.05.2021 №25, митною декларацією від 07.05.2021 UA508150/2021/02297 (т.1. а.с.106-167).

З аналізу наведених документів слідує, що у компанії «TOLDER DEVELOPMENT INC.» існувала перед позивачем заборгованість за поставлений товар по контракту від 11.09.2019 №FC110919 на загальну суму 544 927,24 дол. США.

Цю заборгованість додатково підтверджує акт звірки взаємних розрахунків за період 01.01.2021-11.03.2022 (т.1 а.с.168).

При цьому, між позивачем та компанією «TOLDER DEVELOPMENT INC.» було укладено контракт від 11.01.2019 №FC11012019 на експорт фуражної кукурудзи (для кормових цілей) насипом, врожаю 2019 року, країна походження - Україна.

Копії контракту від 11.01.2019 №FC11012019, додаткової угоди від 25.09.2019 №1, додаткової угоди від 02.04.2020 №2, додаткової угоди від 04.04.2020 №3 та додаткової угоди від 10.03.2022 містяться у матеріалах справи (т.1. а.с.169-180).

Згідно з п.5.1 вказаного контракту, покупець проводить оплату протягом 15 календарних днів з дати надання продавцем документів, зазначених в п.5.2 контракту, а саме - комерційного рахунку продавця (копія) та вантажної митної декларації на партію товару (копія). Також, п.5.2 контракту передбачає, що за згодою сторін можлива попередня оплата або/та часткова попередня оплата.

Компанія «TOLDER DEVELOPMENT INC.» перерахувала позивачу попередню оплату по контракту від 11.01.2019 №FC11012019 у сумі 3 428 412,72 дол. США (загальна сума платежів - 3 923 412,72 дол. США, з яких 495 000,00 дол. США повернуто покупцю), що підтверджується випискою по рахунку (т.1. а.с.182-195).

В свою чергу позивач, на виконання контракту від 11.01.2019 №FC11012019 відвантажив компанії «TOLDER DEVELOPMENT INC.» товар на загальну суму 3 134 096,42 дол. США, що підтверджується інвойсами, рахунками фактурами та митними деклараціями (т.1. а.с.198-231).

Таким чином, у позивача існувала перед компанією «TOLDER DEVELOPMENT INC.» заборгованість по контракту від 11.01.2019 №FC11012019, що утворилася за рахунок надлишку попередньої оплати за товар, на загальну суму 294 316,30 дол. США.

Заборгованість позивача за контрактом від 11.01.2019 №FC11012019 в розмірі 294 316,30 дол. США додатково підтверджує акт звірки взаємних розрахунків з компанією «TOLDER DEVELOPMENT INC.» за період 01.01.2021-10.03.2022 (т.1 а.с.232).

Слідуючи п.5.3 контракту від 11.01.2019 №FC11012019, сторони домовились, що у разі здійснення покупцем попередньої оплати понад поставлену кількість товару у строки визначені у п.3.2 контракту, продавець повертає покупцю надлишок попередньої оплати за товар. Аналогічні вимоги передбачає також п.3 додаткової угоди від 10.03.2022 до контракту від 11.01.2019 №FC11012019.

У зв`язку із викладеними обставинами, між позивачем та компанією «TOLDER DEVELOPMENT INC.» було укладено договір про зарахування зустрічних однорідних вимог від 10.03.2022 № 1 100322 (т.1. а.с.233-234), яким борг позивача на суму 294 316,30 дол США за контрактом від 11.01.2019 №FC11012019 був припинений в порядку ст. 601 ЦК України на цю ж суму із боргом компанії «TOLDER DEVELOPMENT INC.» за контрактом від 11.09.2019 №FC110919.

В результаті укладення договору про зарахування зустрічних однорідних вимог грошові зобов`язання позивача за контрактом від 11.01.2019 №FC11012019 припинилися повністю, а грошові зобов`язання компанії «TOLDER DEVELOPMENT INC.» за контрактом від 11.09.2019 №FC110919 зменшилися з 544 927,24 дол США до 250 610,94 дол США.

Ці обставини додатково підтверджуються актом звірки взаємних розрахунків між позивачем та компанією «TOLDER DEVELOPMENT INC.» за контрактом від 11.09.2019 №FC110919 за період 01.01.2021-04.04.2022 (т.1. а.с.235).

В подальшому, 23.03.2022 між позивачем, ТОВ «ЗЕРНОВА КОМПАНІЯ «ХОРС» та компанією «TOLDER DEVELOPMENT INC.» було укладено договір про переведення боргу, відповідно до якого ТОВ «ЗЕРНОВА КОМПАНІЯ «ХОРС» (первісний боржник) перевело на позивача (нового боржника) борг за контрактом від 18.01.2019 №FC18012019 на суму 277 238,90 дол. США, укладеним з компанією «TOLDER DEVELOPMENT INC.» (кредитор).

Копії контракту від 18.01.2019 №FC18012019 та додаткових угод від 25.09.2019 №1, від 08.04.2020 №2, від 22.09.2021 №3 містяться у матеріалах справи (т.1. а.с.236-249).

Згідно з п.5.1 вказаного контракту, покупець проводить оплату протягом 15 календарних днів з дати надання продавцем документів, зазначених в п.5.2 контракту, а саме - комерційного рахунку продавця (копія) та вантажної митної декларації на партію товару (копія). Слідуючи п.5.2 контракту, за згодою сторін можлива попередня оплата або/та часткова попередня оплата в розмірі згідно з комерційними інвойсами продавця.

Компанія «TOLDER DEVELOPMENT INC.» перерахувала ТОВ «ЗЕРНОВА КОМПАНІЯ «ХОРС» по контракту від 18.01.2019 №FC18012019 в якості попередньої оплати грошові кошти в сумі 5 460 650,00 дол. США, що підтверджується комерційними інвойсами та виписками по рахунку (т.1 а.с.250, т.2 .а.с.1-41).

В свою чергу, ТОВ «ЗЕРНОВА КОМПАНІЯ «ХОРС» за контрактом від 18.01.2019 №FC18012019 поставила компанії «TOLDER DEVELOPMENT INC.» товар (фуражну кукурудзу (для кормових цілей), насипом, врожаю 2019 року, країні походження - Україна) на суму 4 367 179,05 дол. США, що підтверджується митними деклараціями (т.2 а.с.42-74).

Таким чином, у ТОВ «ЗЕРНОВА КОМПАНІЯ «ХОРС» за рахунок надлишку попередньої оплати за товар по контракту від 18.01.2019 №FC18012019 утворилася заборгованість перед компанією «TOLDER DEVELOPMENT INC.» на суму 1 093 470,95 дол. США. Згідно з додатковою угодою від 08.04.2020 №2 до контракту від 18.01.2019 №FC18012019, ТОВ «ЗЕРНОВА КОМПАНІЯ «ХОРС» та компанія «TOLDER DEVELOPMENT INC.» домовилися, що попередня оплата в сумі 1 093 470,95 дол. США підлягає поверненню покупцю.

На виконання зазначеної додаткової угоди ТОВ «ЗЕРНОВА КОМПАНІЯ «ХОРС» повернула компанії «TOLDER DEVELOPMENT INC.» попередню оплату на суму 816 232,05 дол. США, що підтверджується виписками по рахунку (т.2 а.с.75-78).

Право вимоги залишку неповернутої попередньої оплати по контракту від 18.01.2019 №FC18012019 у сумі 277 238,90 дол. США стало предметом договору про переведення боргу від 23.03.2022, укладеного між позивачем, ТОВ «ЗЕРНОВА КОМПАНІЯ «ХОРС» та компанією «TOLDER DEVELOPMENT INC.».

Стан розрахунків між ТОВ «ЗЕРНОВА КОМПАНІЯ «ХОРС» та компанією «TOLDER DEVELOPMENT INC.» на момент укладення договору про переведення боргу від 23.03.2022 додатково підтверджується актом звірки взаємних розрахунків за період 01.01.2019-22.03.2022 (т.2 а.с.79-80).

За переведення боргу ТОВ «ЗЕРНОВА КОМПАНІЯ «ХОРС» сплатило ТОВ АГРОПІДПРИЄМСТВО «МАЯК» грошові кошти у сумі 8 303 305,06 грн (277 238,90 дол. США по курсу AT «Універсал Банк»), що підтверджується випискою по рахунку № НОМЕР_1 за 07.04.2022-07.04.2022 (т.2 а.с.81-83).

В подальшому, між позивачем та компанією «TOLDER DEVELOPMENT INC.» (Республіка Панама) було укладено договір про зарахування зустрічних однорідних вимог від 04.04.2022 №2 040422 (т.2 а.с.84-85), згідно якого борг компанії «TOLDER DEVELOPMENT INC.» за контрактом від 11.09.2019 №FC110919 на суму 250 610,95 дол. США був припинений в порядку ст.601 ЦК України на цю ж суму із боргом позивача за контрактом від 18.01.2019 №FC18012019.

Тобто, грошові зобов`язання компанії «TOLDER DEVELOPMENT INC.» перед позивачем по контракту від 11.09.2019 № FC110919 були повністю припинені шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог 04.04.2022.

Як зазначає відповідач в акті перевірки, валютним законодавством передбачено зняття експортної операції з контролю через припинення зобов`язань між резидентом і нерезидентом як шляхом їх виконання, так і шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог при умові, що такі вимоги є однорідні, зустрічні та випливають із взаємних зобов`язань між резидентом та нерезидентом.

Однак, при цьому, відповідач вважає, що в інший спосіб, зокрема, шляхом залучення інших сторін (переведення боргу/заміни кредитора у зобов`язаннях), зарахування зустрічних однорідних вимог не допускається.

З цих міркувань, відповідач не визнає факт припинення 04.04.2022 заборгованості компанії «TOLDER DEVELOPMENT INC.» на суму 250 610,94 дол. США по контракту від 11.09.2019 №FC110919 та вважає порушеними з боку позивача граничні строки розрахунків за операціями з експорту товарів.

Так, згідно з ч.1 ст.13 Закону України від 21.06.2018 № 2473 «Про валюту та валютні операції», Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

Національний банк України має право встановлювати винятки та (або) особливості запровадження цього заходу захисту для окремих товарів та (або) галузей економіки за поданням Кабінету Міністрів України.

В силу ч.2 ст.13 Закону України «Про валюту та валютні операції», у разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з експорту товарів грошові кошти підлягають зарахуванню на рахунки резидентів у банках України у строки, зазначені в договорах, але не пізніше строку та в обсязі, встановлених Національним банком України. Строк виплати заборгованості обчислюється з дня митного оформлення продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, послуг, прав інтелектуальної власності та (або) інших немайнових прав - з дня оформлення у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді) акта, рахунка (інвойсу) або іншого документа, що засвідчує їх надання.

Відповідно до п.21 Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 №5, граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів.

Так, згідно із положеннями ч.4 ст.6 та ч.1 ст.14 Закону України від 16.04.1991 №959 «Про зовнішньоекономічну діяльність», суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності мають право укладати будь-які види зовнішньоекономічних договорів (контрактів), крім тих, які прямо та у виключній формі заборонені законами України, та самостійно визначати форму розрахунків по зовнішньоекономічних операціях з-поміж тих, що не суперечать законам України та відповідають міжнародним правилам.

Відповідно до ст.627, 628 ЦК України, сторони вільні у виборі виду договору та його умов, а згідно зі ст.629 цього кодексу укладений договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як передбачено ст.520 ЦК України боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

Правила припинення зобов`язання сформульовані в гл.50 «Припинення зобов`язання» розд. І книги п`ятої «Зобов`язальне право» ЦК України.

Норми цієї глави передбачають, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК), зокрема зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги (ст. 601 ЦК України).

Аналогічні положення закріплені також у ст.203 ГК України, згідно з ч.3 якої господарське зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування.

При тлумаченні наведених норм слід виходити з того, що зустрічність вимог передбачає одночасну участь сторін у двох зобов`язаннях, де кредитор за одним зобов`язанням є боржником в іншому. Тобто, сторони одночасно беруть участь у двох зобов`язаннях, і при цьому кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, і навпаки. Що ж до однорідності вимог, то вона визначається їхньою правовою природою та матеріальним змістом (вираженням) і не залежить від підстав, що зумовили виникнення зобов`язань. Це означає, що вимоги вважаються однорідними, якщо зобов`язання сторін стосовно одна до одної мають бути виконані однаково, тоді як підстави виникнення зобов`язань можуть бути різними.

Умови, яким мають відповідати вимоги, які можуть підлягати зарахуванню, зокрема, мають: «1) бути зустрічними (кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов`язанням є кредитором за другим);

2) бути однорідними (зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду, у зв`язку з чим зарахування як спосіб припинення зазвичай застосовується до зобов`язань із передачі родових речей, зокрема грошей).Правило про однорідність вимог поширюється на їхню правову природу, але не стосується підстави виникнення такої вимоги. Отже, допускається зарахування однорідних вимог, які випливають з різних підстав (різних договорів тощо);

3) строк виконання таких вимог настав, не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги».

На можливість припинення зобов`язання за зовнішньоекономічним договором зарахуванням зустрічних однорідних вимог прямо зазначено в пп. 5 п. 10 розд. III Інструкції про порядок валютного нагляду банків за дотриманням резидентами / граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 №7, відповідного до якого банк має право завершити здійснення валютного нагляду за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за наявності документів про припинення зобов`язань за операціями з експорту, імпорту товарів зарахуванням зустрічних однорідних вимог у разі дотримання сукупності таких умов:

вимоги випливають із взаємних зобов`язань між резидентом і нерезидентом, які є контрагентами за цими операціями;

вимоги однорідні; строк виконання за зустрічними вимогами настав або не встановлений, або визначений моментом пред`явлення вимоги;

між сторонами не було спору щодо характеру зобов`язання, його змісту, умов виконання.

Суд зазначає, що чинне законодавство не пов`язує застосування інституту зарахування однорідних зустрічних вимог з певними видами договорів як обов`язковою умовою припинення зобов`язання у такий спосіб, крім випадків, коли зарахування не допускається.

КАС ВС у постанові від 31.01.2020 у справі №1340/3649/18 за позовом ТОВ «ВЕРБОЛІЗ» до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення зробив висновок щодо застосування наведених норм у правовідносинах щодо відповідальності резидента за ненадходження валютної виручки в разі припинення зобов`язання за зовнішньоекономічним договором зарахуванням зустрічних однорідних вимог.

Відповідно до правової позиції, сформованої в цій постанові, резидент є вільним у виборі форми розрахунків за зовнішньоекономічними операціями з-поміж тих, що не суперечать законам України, а тому перебування таких операцій на валютному контролі саме по собі не спричиняє наслідку у вигляді застосування штрафних санкцій (пені), передбачених ст.4 Закону №185/94-ВР.

Припинення зобов`язання шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог є складовою гарантованого Конституцією України права на свободу підприємницької діяльності та може бути обмежено виключно законами України.

У разі припинення зобов`язання за зовнішньоекономічним договором шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог у строк, встановлений нормами законодавства для розрахунків у іноземній валюті, підстави для притягнення резидента до відповідальності за порушення термінів розрахунків у іноземній валюті (за ненадходження валютної виручки) відсутні, незалежно від підстав виникнення зустрічних однорідних вимог та складу учасників зарахування зустрічних однорідних вимог.

Такі ж висновки містяться і в постанові КАС ВС від 29.07.2021 у справі №817/1200/15 (адміністративне провадження № К/9901/34349/19).

Таким чином, з урахуванням наведених положень законодавства можна підсумувати, що позивач, ТОВ «ЗЕРНОВА КОМПАНІЯ «ХОРС» та компанія «TOLDER DEVELOPMENT INC.» діяли правомірно, укладаючи договір про переведення боргу від 23.03.2022 по контракту від 18.01.2019 №FC18012019 на суму 277 238,90 дол. США. Відповідно, відповідає вимогам законодавства подальше укладення позивачем, як новим боржником за контрактом від 18.01.2019 №FC18012019, договору про зарахування зустрічних однорідних вимог від 04.04.2022 №2 040422.

Досліджені судом докази свідчать, що грошові зобов`язання позивача та компанії «TOLDER DEVELOPMENT INC.» за контрактом від 18.01.2019 №FC18012019 та контрактом від 11.09.2019 №FC110919 є взаємними, однорідними, безспірними, а строк виконання за цими зобов`язаннями настав.

Відтак, для припинення заборгованості компанії «TOLDER DEVELOPMENT INC.» на суму 250 610,94 дол. США по контракту від 11.09.2019 №FC110919 шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог існували всі підстави, визначені як ЦК України, так і пп.5 п.10 розд. III Інструкції про порядок валютного нагляду банків за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 №7.

Враховуючи наведене, висновки відповідача наведені в акті та відзиві на позов ґрунтуються виключно на твердженні, що предметом зарахування не можуть бути вимоги за грошовим зобов`язанням, у якому відбулася заміна боржника. Однак, жодного законодавчого підґрунтя такі твердження не мають, а відтак, будь-які правові підстави для застосування до позивача пені, передбаченої ч.5 ст.13 Закону України «Про валюту і валютні операції», відсутні.

Відповідно до частини першої 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (частина 1 статті 90 КАС України).

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги належить задовольнити шляхом визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 13.12.2022 №6603/25010700.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 139, 227, 229, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю АГРОПІДПРИЄМСТВО «МАЯК» до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області від 13.12.2022 №6603/25010700.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернігівській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю АГРОПІДПРИЄМСТВО «МАЯК» 26840,00 (двадцять шість тисяч вісімсот сорок гривень) судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції.

Позивач - Товариства з обмеженою відповідальністю АГРОПІДПРИЄМСТВО «МАЯК» (вул.Вокзальна, буд.6-А, м.Носівка, Чернігівська область, 17100, );

Відповідач - Головне управління ДПС у Чернігівській області (вул.Реміснича, 11, м.Чернігів, 14000, код ЄДРПОУ ВП 44094124).

Повне рішення суду складено 19.06.2023.

Суддя Л.О. Житняк