Справа № 380/8516/23
Суддя: Сподарик Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2023-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/8516/23
УХВАЛА

про продовження розгляду

20 червня 2023 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Сподарик Н.І., розглянувши заяву представника позивача про усунення недоліків позовної заяви в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки),-

В С Т А Н О В И В:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Львівській області (79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35; ), з вимогою:

- визнати протиправною та скасувати вимогу №Ф-5995-51 У від 11.02.2021, видану ГУ ДПС у Львівській області про стягнення з позивача 37788 грн 74 коп для погашення сум наявної податкової заборгованості по ЄСВ.

Ухвалою суду від 28.04.2022 позовну заяву залишено без руху та надано десятиденний строк на усунення її недоліків.

01.05.2023 за вх.№30737 від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків у справі, подано клопотання про поновлення строку на звернення до суду.

Ухвалою суду від 04.05.2023 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі, призначено судове засідання.

19.05.2023 за вх.№36796 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

22.05.2023 за вх.№1082ел від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримує.

29.05.2023 за вх.№39180 від представника позивача надійшло клопотання про долучення додаткових доказів.

31.05.2023 за вх.№40025 від представника відповідача надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду. В обґрунтування поданого клопотання зазначив, що вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф-5995-51 від 11.02.2021 скерована на адресу позивача рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Згідно рекомендованого повідомленням про вручення поштового відправлення, поштове відправлення 03.03.2021 повернуто на адресу ГУ ДПС у Львівській області з відміткою поштової служби «за закінченням терміну зберігання». Окрім цього, виконавчою службою України відкрито виконавче провадження за №.07.2021 про що повідомлено позивача згідно з Закону України «Про виконавче провадження». Таким чином, оскаржувана вимога вважається надісланою (врученою) платнику єдиного внеску 03.03.2021. Вважає, що позовну заяву позивач скерував до суду з пропуском 10-денного строку звернення до суду, який встановлений Законом №2464-VI. Також вказав, що у постанові Верховного Суду від 14.07.2022 у справі №120/479/21-а зазначено, що добросовісний платник податків зобов`язаний забезпечити отримання ним кореспонденції за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. У разі невиконання цього обов`язку платник не в праві посилатися на неотримання ним кореспонденції як на обставину, що звільняє його від настання у зв`язку з цим негативних наслідків. З огляду на наведене, просить суд позовну заяву залишити без розгляду.

Ухвалою суду від 13.06.2023 відмовлено у задоволенні заяви представника позивача про поновлення строку звернення до суду. Причини пропуску строку звернення до суду визнано неповажними. Залишено без руху адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки). Надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - 5 днів з дня вручення ухвали суду про залишення позовної заяви без руху шляхом подання до суду заяви про поновлення строку, оформленої належним чином та докази поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду з даним позовом.

15.06.2023 за вх.№44652 від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, до якої долучено клопотання про поновлення строку звернення до суду. В обґрунтування клопотання про поновлення строку звернення до суду, представник позивача зазначив, що 15.02.2023 позивачу з інформаційної системи «Дія» стало відомо про відкриття щодо нього виконавчого провадження. До вказаного часу позивач не отримував жодного документу ні від ДПС ні від державного виконавця, який би дав йому можливість встановити факт існування податкової вимоги чи виконавчого провадження, оскільки з 2020 року по 2023 рік він проживав за іншою адресою, відмінною від адреси м. Львів, вул. Широка, що підтверджується довідкою, яка долучається. Таким чином, позивач фактично був позбавлений можливості бути обізнаним про наявність такої вимоги як і про подальше нарахування заборгованості, що виключило можливість своєчасного звернення до суду з позовною заявою. З огляду на викладене просить поновити строк звернення до суду як такий, що пропущений з поважних причин.

При вирішенні заяви представника позивача про поновлення строку звернення до суду, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 122 КАС позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина друга статті 122 КАС).

Якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень (частина четверта статті 122 КАС).

Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 №2464-VI (далі - Закон №2464-VI), як зазначено в його преамбулі, є нормативно-правовим актом, який визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Згідно з абзацами четвертим - шостим частини четвертої статті 25 Закону № 2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею. У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку. Скарга на вимогу про сплату єдиного внеску подається до органу доходів і зборів вищого рівня у письмовій формі протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання платником єдиного внеску вимоги про сплату єдиного внеску, з повідомленням про це органу доходів і зборів, який прийняв вимогу про сплату єдиного внеску.

Порядок узгодження сум недоїмки з єдиного внеску встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

У разі якщо згоди з органом доходів і зборів не досягнуто, платник єдиного внеску зобов`язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти календарних днів з дня надходження рішення відповідного органу доходів і зборів або оскаржити вимогу до органу доходів і зборів вищого рівня чи в судовому порядку (абзаци восьмий, дев`ятий частини четвертої статті 25 Закону № 2464-VI).

Натомість за змістом преамбули Закону № 2464-VI цей Закон може, зокрема, встановлювати особливості адміністративної процедури досудового врегулювання спорів, але не може визначати порядок судового оскарження з порушенням гарантій платника єдиного внеску.

Закон №2464-VI не передбачає застосування обмежувального строку в 10 днів для оскарження до суду вимоги про сплату недоїмки з єдиного соціального внеску.

Платник єдиного соціального внеску для захисту своїх прав і законних інтересів має право на звернення до суду з позовом про оскарження вимоги у межах гарантованого процесуальним законом строку, встановленого статтею 122 КАС, а не статтею 25 Закону №2464-VI.

Такий висновок щодо строку звернення до суду з позовом про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску зроблено у постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів, інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду від 25.02.2021 у справі № 580/3469/19.

При цьому, незважаючи на те, що судом сформульовано у цій постанові правовий висновок щодо строку оскарження у судовому порядку вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску після застосування процедури адміністративного оскарження вимоги, це не змінює підхід до застосування строку звернення до суду з позовами у такій категорії справ і у випадку, якщо вимога не була оскаржена в адміністративному порядку.

Вказана позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, зокрема у постанові від 05.03.2021 по справі № 640/9172/20, які в силу вимог частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

При цьому Верховний Суд постановою від 25 лютого 2021 року у справі № 580/3469/19 відступив від висновків, викладених у постановах від 31 січня 2019 року у справі № 802/983/18-а, від 8 серпня 2019 року у справі № 480/106/19, від 19 березня 2020 року у справі №140/1757/19, від 28 травня 2020 року у справі № 200/11547/19-а, від 11 лютого 2021 року у справі №580/3380/19 та інших з аналогічною правовою позицією.

У постанові від 25 лютого 2021 року Верховний Суд сформулював правову позицію, що строк, протягом якого особа може звернутися до суду після застосування процедури досудового оскарження вимоги фіскального органу про сплату єдиного внеску складає три місяці з дня отримання платником рішення органу доходів і зборів вищого рівня, прийнятого за наслідками розгляду відповідної скарги. Судова палата дійшла висновку, що Закон № 2464-VI не передбачає застосування обмежувального (присічного) строку в 10 днів для судового оскарження та/або послідовного застосування цього ж 10-денного строку двічі поспіль у разі незадоволення скарги, поданої в адміністративному порядку. Отже, платник єдиного внеску для захисту своїх прав, свобод і законних інтересів має право на звернення до суду з позовом про оскарження вимоги у межах гарантованого процесуальним законом строку, встановленого статтею 122 КАС України, а не статтею 25 Закону № 2464-VI.

Таким чином, строк на оскарження до суду вимогу про сплату боргу, щодо якої не застосовувалась процедура адміністративного оскарження, складає 6 місяців.

Як слідує з матеріалів справи, предметом розгляду даної справи є вимога ГУ ДПС у Львівській області про сплату боргу №Ф-5995-51 від 11.02.2021.

Судом встановлено, що вимога про сплату боргу №Ф-5995-51 від 11.02.2021 була скерована на адресу позивача « АДРЕСА_2 » рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштове відправлення 03.03.2021 повернуто на адресу ГУ ДПС у Львівській області з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Крім цього, судом встановлено, що Залізничним відділом держаної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) 21.07.2021 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 21.07.2021, винесену при примусовому виконанні вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-5995-51У від 11.02.2021, що видана ГУ ДПС у Львівській області.

Вказана постанова скеровувалась позивачу за адресою « АДРЕСА_2 ».

Однак, представником позивача 15.06.2023 року подано клопотання про поновлення строку звернення до суду, до якого долучено акт від 13.06.2023, відповідно до змісту якого судом встановлено, що ОСОБА_1 з січня 2020 року по січень 2023 року проживав без реєстрації в кв. АДРЕСА_3 .

З огляду на наведене, суд приходить до переконання, що позивачу не могло бути відомо про існування податкової вимоги №Ф-5995-51 У від 11.02.2021, винесеної ГУ ДПС у Львівській області про стягнення з позивача 37788 грн 74 коп для погашення сум наявної податкової заборгованості по ЄСВ, оскільки позивач у період з січня 2020 року по січень 2023 року проживав без реєстрації в кв. АДРЕСА_3 .

Відповідно до частини першої статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Суд вважає за необхідне зазначити, що Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 "Про введення воєнного стану в Україні", в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. У зв`язку з введенням воєнного стану введено тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану.

В подальшому аналогічними Указами Президента України правовий режим військового стану продовжено.

Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей оподаткування та подання звітності у період дії воєнного стану" від 3 березня 2022 року № 2118-IX внесено до підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України пункт 69.9, згідно якого для платників податків та контролюючих органів зупиняється перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Суд дійшов висновку, що запровадження військового стану є об`єктивною обставиною, яка створювала обмеження при зверненні до суду.

Крім цього, Верховний суд у постанові від 29 вересня 2022 року у справі №500/1912/22 зазначив, що при застосуванні процесуальних норм слід уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до нівелювання процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зазначений підхід неодноразово був застосований Верховним Судом, зокрема у постановах від 21 травня 2021 року у справі № 1.380.2019.006107, від 22 липня 2021 року у справі № 340/141/21, від 16 вересня 2021 року у справі № 240/10995/20 та від 12 вересня 2022 року у справі №120/16601/21-а.

Також, суд вважає за необхідне звернути увагу на гарантії права на справедливий суд, встановлені Міжнародним пактом про громадянські і політичні права, прийнятим 16 грудня 1966 року Генеральною Асамблеєю ООН. Так, відповідно до статей 2, 14 вказаного Міжнародного пакту, кожна держава, яка бере участь у цьому Пакті, зобов`язується забезпечити всякій особі, права і свободи якої, визнані в цьому Пакті, порушено, ефективний засіб правового захисту, навіть коли це порушення було вчинене особами, що діяли як особи офіційні; забезпечити, щоб право на правовий захист для будь-якої особи, яка потребує такого захисту, встановлювалось компетентними судовими, адміністративними чи законодавчими органами або будь-яким іншим компетентним органом, передбаченим правовою системою держави, і розвивати можливості судового захисту; всі особи є рівними перед судами і трибуналами; кожен має право при визначенні його прав та обов`язків у будь-якому цивільному процесі на справедливий і публічний розгляд справи компетентним, незалежним і безстороннім судом, створеним на підставі закону.

Важливість захисту права на доступ до суду також підкреслюється тим, що вказане питання включено до Стратегії розвитку системи правосуддя та конституційного судочинства на 2021 - 2023 роки, затвердженою Президента України від 11 червня 2021 року № 231/2021, в якій зазначено, що перешкоди в доступі до суду віднесено до основних проблем у сфері правосуддя.

З огляду на вищезазначене, суд також вважає за необхідне зазначити, що протягом усього періоду дії воєнного стану, запровадженого на території України у зв`язку із збройною агресією російської федерації, суворе застосування адміністративними судами процесуальних строків стосовно звернення до суду із позовними заявами, апеляційними і касаційними скаргами, іншими процесуальними документами може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду, гарантованого статтями 55, 124, 129 Конституції України, статтею 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права та статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на викладені обставини, враховуючи факт неотримання позивачем оскаржуваної вимоги, з метою недопущення порушення процесуальних прав позивача та створення перешкод для доступу до правосуддя, суддя дійшла висновку про наявність правових підстав для визнання поважними причин пропуску строку для подання позовної заяви та поновлення такого строку.

Так, відповідно до ч. 14 ст. 171 КАС України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків.

Зважаючи на викладене, суд вважає за необхідне продовжити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

На підставі викладеного, суд вважає обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду з огляду на поважність причин пропуску такого.

Керуючись вимогами ч. 14 ст. 171, 241-243, 248, 256 КАС України суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання позивача про поновлення пропущеного строку на звернення до суду задоволити.

Причини пропуску строку звернення до суду з адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) - визнати поважними.

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду.

У задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду відмовити.

Продовжити розгляд справи № 380/8516/23 в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін.

Призначити судове засідання у справі на 04 липня 2023 року об 10:00 год.у приміщенні Львівського окружного адміністративного суду за адресою: м.Львів, вул.Чоловського, 2.

Позивачу долучити матеріали реєстраційної справи.

Відповідачу довідку взяття на облік позивача, реєстраційні матеріали, зворотній бік облікової картки.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 КАС України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Ухвала про продовження розгляду справи не оскаржується.

Суддя Сподарик Н.І.