Справа № 420/18254/22
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2023-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

21 червня 2023 р.м.ОдесаСправа № 420/18254/22

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваля М.П.,

суддів Турецької І.О.,

Зуєвої Л.Є.,

за участю: секретар судового засідання Уштаніт Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одеса адвоката Чернеги Інни Федорівни в інтересах ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2023 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, в якому позивач просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо не проведення повного розрахунку при звільненні з військової служби ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні індексації грошового забезпечення, а саме в період з 29 січня 2022 року по 08 грудня 2022 року шляхом множення середнього розміру грошового забезпечення на кількість днів затримки виплати, обчисленого відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2023 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 29.01.2022 року по 29.07.2022 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України звернулась до П`ятого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2023 року апеляційну скаргу задоволено частково, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2023 року змінено та викладено резолютивну частини в наступній редакції:

«Адміністративний позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 29 січня 2022 року по 29 липня 2022 року у розмірі 3 822,17 грн. (три тисячі вісімсот двадцять дві гривні 17 коп.).»

23 травня 2023 року до П`ятого апеляційного адміністративного суду надійшла заява адвоката Чернеги Інни Федорівни в інтересах ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2023 року, в якій заявник просить подану заяву задовольнити, постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду у справі №420/18254/22 від 16.05.2023 року скасувати та прийняти нову постанову, якою рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2023 року у справі №420/18254/22 залишити без змін

Доводи заяви ґрунтуються на тому, що ухвалюючи постанову від 16 травня 2023 року, колегія суддів виходила з того, що відзиву на апеляційну скаргу на адресу суду апеляційної інстанції не надходило, тоді як адвокатом Чернегою І.Ф. своєчасно було подано до П`ятого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу та додаткові пояснення до відзиву, як фактично до матеріалів справи не були долучені. Заявник вказує, що Військова частина НОМЕР_1 не надала суду першої інстанції витребувану інформацію, у зв`язку із чим, суд першої інстанції не мав можливості обчислити розмір компенсації за затримку розрахунку при звільненні позивача, а розмір виплат (заробітна плата, компенсація тощо), які належали при звільненні позивачу та були виплачені поза межам строку, встановленого статтею 116 КЗпП України, становить 364052,92 грн., а не 3819,54 грн.

Заявник вважає, що виключні обставини це нові факти, які виникли після вирішення справи, а інститут виключних обставин мас на меті забезпечення перегляду судових рішень, ухвалених з порушеннями, що мали суттєвий вплив на вирішення справи. На думку заявника, правова природа виключних обставин, про які йдеться у ч. 5 ст. 361 КАС України, виявляється вже у самій їх назві. їх виключність свідчить про те, що вони є винятком з принципу юридичної визначеності. Виникнення цих обставин з достатнім ступенем переконливості ставить під сумнів законність судового рішення, що не узгоджується ні з публічним інтересом, який уособлює держава, ні з приватним інтересом сторін, і є підставою для його перегляду за заявою зацікавленої особи. Враховуючи викладене, заявник вважає, що викладені обставини мають істотне значення для правильного розгляду справи №420/18254/22.

Розглянувши доводи заяви про перегляд за виключними обставинами постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2023 року та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що зазначена заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, частиною 1 статті 361 КАС України передбачено, що судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно із частиною 5 статті 361 КАС України підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є:

1) встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане;

2) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено судове рішення;

3) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні цієї справи судом.

Колегія суддів наголошує, що наведений перелік підстав для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами, який визначений у частині п`ятій статті 361 КАС, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Водночас, звертаючись із заявою про перегляд за виключними обставинами постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2023 року, заявник фактично не зазначає жодних обставин, які б були виключними у розумінні вимог процесуального закону. Зокрема, апеляційним судом не встановлено та з матеріалів справи не вбачається жодних доказів визнання закону, яким керувався суд, неконституційним, встановлення міжнародною судовою установою порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні справи, а також встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено судове рішення.

Фактично, доводи заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами свідчать виключно про незгоду заявника із висновками суду апеляційної інстанції , ґрунтуються на посиланнях відносно неврахування судом пояснень заявника, викладених у заявах, надісланих до суду, що є підставою для касаційного оскарження судового рішення, а не для його перегляду за виключними обставинами.

Тобто перегляд справи за виключними обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд вже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.

Разом з тим, апеляційний суд керується принципом res judicata, базове тлумачення якого вміщено в рішеннях ЄСПЛ від 03.12.2003 у справі "Рябих проти Росії", від 09.11.2004 у справі "Науменко проти України", від 18.11.2004 у справі "Праведная проти Росії", від 19.02.2009 у справі "Христов проти України", від 03.04.2008 у справі "Понамарьов проти України", в яких цей принцип розуміється як елемент принципу юридичної визначеності, що вимагає поваги до принципу res judicata (пункт 62 рішення ЄСПЛ у справі "Брумареску проти Румунії" (Brumarescu v. Romania) [GC], No. 28342/95, ECHR 1999-VII), тобто поваги до остаточного рішення суду.

Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (пункт 52 рішення ЄСПЛ у справі "Рябих проти Росії" (Ryabykh v. Russia), № 52854/39, ECHR 2003-IX, пункт 46 рішення ЄСПЛ у справі "Устименко проти України" № 32053/13).

Враховуючи викладене, здійснення перегляду судового рішення апеляційного суду, яке набрало законної сили і є чинним, поза межами касаційного перегляду є порушенням принципу правової певності як однієї з найважливіших засад гарантування державою реалізації права людини на справедливий суд, оскільки таке рішення не може бути поставлено під сумнів, а здійснення перегляду цього рішення не є виправданим та обґрунтованим, за відсутності чітко встановлених нормами чинного законодавства критеріїв.

Колегія суддів наголошує, що за відсутності підстав для перегляду судового рішення, яке набуло статусу остаточного, у зв`язку з виключними обставинами, суд не може надавати оцінку суті спірних правовідносин, оскільки, у такому випадку буде порушено принципу правової визначеності.

У відповідності до частини 4 статті 368 КАС України, за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Приписами ч.ч. 1, 2 ст. 369 КАС України передбачено, що у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу. Судове рішення за наслідками провадження за нововиявленими або виключними обставинами може бути оскаржено в порядку, встановленому цим Кодексом для оскарження судових рішень суду відповідної інстанції.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення заяви адвоката Чернеги Інни Федорівни в інтересах ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2023 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 242, 321, 325, 361, 368, 369 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви адвоката Чернеги Інни Федорівни в інтересах ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2023 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий суддя: М.П. Коваль

Суддя: І. О. Турецька

Суддя: Л.Є. Зуєва