Справа № 200/3511/22
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2023-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2023 року справа №200/3511/22

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Компанієць І.Д., суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 листопада 2022 року у справі № 200/3511/22 (головуючий І інстанції Бабаш Г.П.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не здійснення нарахування та виплати пенсії по інвалідності з 01 березня 2022 року без обмеження максимальним розміром;

- зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату пенсії по інвалідності на підставі довідки Донецького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про розмір грошового забезпечення від 06.07.2021 № ФС-98101/09/01/929, згідно з рішенням Донецького окружного адміністративного суд від 11 жовтня 2021 року у справі № 200/10580/21 з 01 березня 2022 року без обмеження максимальним розміром із урахуванням виплачених сум.

В обґрунтування позову зазначив, що перебуває на обліку відповідача та з січня 2018 року отримує пенсію по інвалідності, призначену відповідно до вимог Закону № 2262.

На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суд від 11 жовтня 2021 року у справі № 200/10580/21, відповідач здійснив позивачу перерахунок пенсії по інвалідності на підставі нової довідки Донецького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про розмір грошового забезпечення від 06.07.2021.

З 01 березня 2022 року розмір пенсії позивача після її індексації становив 19340,00 грн.

На запит позивача щодо надання розрахунку пенсії, відповідач надав відповідь, що розмір пенсії позивача складає 21008,10 грн, але, оскільки максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність, пенсія виплачується в максимальному розмірі - 19340,00 грн.

Такі дії відповідача є протиправними.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 07 листопада 2022 року позов задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не здійснення ОСОБА_1 нарахування та виплати пенсії по інвалідності з 01 березня 2022 року без обмеження максимальним розміром.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити ОСОБА_1 нарахування та виплату пенсії по інвалідності на підставі довідки Донецького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про розмір грошового забезпечення від 06.07.2021 № ФС-98101/09/01/929, згідно з рішенням Донецького окружного адміністративного суд від 11 жовтня 2021 року у справі № 200/10580/21 з 01 березня 2022 року без обмеження максимальним розміром із урахуванням виплачених сум.

Не погодившись з судовим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

Обґрунтування апеляційної скарги.

У цій справі розглядається питання можливого перерахунку пенсії відповідно до оновленої довідки, при цьому конкретні суми не є визначеними, тому вимоги позивача щодо обмеження/не обмеження пенсії максимальним розміром є передчасними та спрямовані на майбутнє.

Враховуючи режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи.

Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу, однак суд першої інстанції листом повідомив, що всі документи у цій справі, що надійшли в паперовому вигляді або через офіційну електронну пошту суду скановано та експортовано в КП "Діловодство спеціалізованого суду", а у паперовому вигляді справа відсутня.

Верховний Суд листом від 19.08.2022 № 2097/0/2-22 на лист вх. № 1730/0/1-22 щодо надання Науково-консультативною радою при Верховному Суді висновку з питань, пов`язаних з електронним адміністративним судочинством повідомив, що підстав для звернення до НКР щодо надання вченими-членами НКР наукових висновків немає. Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).

Відповідно до листів Державної судової адміністрації України від 01.08.2018 № 15-14040/18, від 13.09.2018 № 15-17388/18 судами забезпечено сканування та експортування в підсистему "Електронний суд" матеріалів всіх судових справ, як перебували в провадженні суддів станом на 01.08.2018. Тобто вказана підсистема містить усі матеріали судової справи.

Отже, враховуючи зазначені листи, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі "Електронний суд".

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.

Фактичні обставини справи.

ОСОБА_1 , перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Донецькій області та отримує пенсію по інвалідності призначену відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" 09.04.1992 № 2262-XII.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 11.10.2021 року в адміністративній справі № 200/10580/21 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови у перерахунку та виплати пенсії по інвалідності з 01.04.2019 ОСОБА_1 на підставі довідки Донецького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки № ФС-98101/09/01/929 від 06.07.2021 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити з 01.04.2019 перерахунок пенсії по інвалідності ОСОБА_1 на підставі довідки Донецького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 06.07.2021 № ФС-98101/09/01/929 з урахуванням 100% суми підвищення пенсії з 05.03.2019 та здійснити виплату з врахуванням раніше виплачених сум.

На звернення позивача від 19.03.2022 щодо розрахунку пенсії, Головним управлінням ГУ ПФУ в Донецькій області було надано відповідь від 10.05.2022 № 7030-5077/М-15/8-0500/22, в якій зазначено, що відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" з 01.12.2021 величина прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, складає 1934,00 грн.

Отже, з 01.12.2021 максимальний розмір пенсії складає 19340,00 грн, а розмір пенсії позивача складає 21008,10 грн, а саме: 19604,30 грн - основний розмір пенсії; 773,60 грн - підвищення інваліду війни 2 групи; 580,20 грн - щомісячна доплата вивільненим з ЧАЕС; 50,00 грн - підвищення інваліду війни.

Оскільки максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, тощо) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність, пенсія позивача виплачується в максимальному розмірі - 19340,00 грн.

Відповідно до протоколу перерахунку пенсії за пенсійною справою № від 01.02.2022 починаючи з 01.03.2022 ОСОБА_1 здійснено перерахунок пенсії згідно Закону України № 2262-XII в загальному розмірі 19340,00 грн.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що відповідач протиправно обмежив розмір пенсії позивача десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Позивач отримує пенсію за вислугу років на підставі Закону № 2262-ХІІ, отже дія вказаних положень Закону № 3668-VI щодо визначення максимального розміру пенсії не застосовується до пенсії позивача.

Оцінка суду.

На підставі частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Предметом спору у цій справі є правомірність обмеження максимальним розміром пенсії, призначеної на підставі Закону № 2262-ХІІ.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" (далі також - Закон № 2262-XII).

Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Статтею 43 Закон № 2262-XII передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону № 2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, вперше введено в дію Законом України від 08 липня 2011 року № 3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (далі - Закон № 3668-VI), який набрав законної сили 01 жовтня 2011 року.

Відповідно до положень статті 2 Закону № 3668-VI максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України,законів України «Про державну службу», «;Про прокуратуру», «;Про статус народного депутата України», «;Про Кабінет Міністрів України», «;Про дипломатичну службу», «;Про службу в органах місцевого самоврядування», «;Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, як постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», «;Про наукову і науково-технічну діяльність», «;Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «;Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», «;Про пенсійне забезпечення», «;Про судоустрій і статус суддів», Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року «Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Водночас Законом № 3668-VI внесені зміни у статтю 43 Закону № 2262-XII, яку викладено в редакції Закону № 3668-VI, а саме максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

В подальшому, із набранням чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24.12.2015 № 911-VIII вказану частину статті 43 Закону № 2262-ХІІ доповнено реченням такого змісту: "Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень".

Згідно пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 911-VIII дія положень цього Закону щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується до пенсій, які призначаються починаючи з 1 січня 2016 року.

Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України(є неконституційними), положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Згідно з пунктом 2 резолютивної частини вказаного Рішення положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто 20.12.2016.

Відповідно до частини другої статті 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Конституційний Суд України в цьому рішенні зазначив, що оспорюваними положеннями Закону № 2262-ХІІ тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, обмежено максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) сумою, що не може перевищувати 10740 гривень (друге речення частини сьомої статті 43).

Конституційний Суд України ствердив, що обмеження максимального розміру пенсії та призупинення виплати призначеної пенсії особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом № 2262-ХІІ, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України. Відтак, Конституційний Суд України дійшов висновку, що положення другого речення частини сьомої статті 43 Закону № 2262 суперечать статті 17 Конституції України.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 №1774-VІII (далі - №1774-VІII), який набрав чинності з 01.01.2017, внесені зміни у частину сьому статті 43 Закону № 2262-ХІІ слова і цифри "у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року" замінено словами і цифрами "по 31 грудня 2017 року".

Таким чином, з 20.12.2016 частина сьома статті 43 Закону № 2262-ХІІ є нечинною.

Відповідно до Закону України від 06.12.2016 № 1774-VIII, який згідно Прикінцевих положень цього Закону, набрав чинності з 01.01.2017, у частині сьомої статті 43 Закону № 2262-ХІІ слова і цифри "у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року" замінено словами і цифрами "по 31 грудня 2017 року".

Положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-ХІІ в цілому визнано неконституційним з 20.12.2016, що означає, що з 20.12.2016 відсутня частина сьома статті 43 в Законі № 2262-ХІІ, а отже, зміни внесені Законом України від 06.12.2016 №1774-VIII, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016, що полягають у зміні слів і цифр є нереалізованими.

Тобто, внесені Законом № 1774-VIII до частини сьомої зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для обмеження пенсії, призначеної у відповідності до Закону № 2262-ХІІ, максимальним розміром.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 09.11.2020 у справі № 813/678/18, від 10.09.2021 у справі № 300/633/19.

Статтею 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2021 рік № 1082-ІХ від 15.12.2020 встановлено у 2021 році прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність з 1 січня - 1769 гривень, з 1 липня - 1854 гривні, з 1 грудня - 1934 гривні.

Матеріали справи свідчать, що розмір грошового забезпечення позивача становить 21008,10 грн.

Рішенням суду від 11.10.2021 у справі № 200/10580/21, яке набрало законної сили 20.12.2021, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити з 01.04.2019 перерахунок пенсії по інвалідності ОСОБА_1 на підставі довідки Донецького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 06.07.2021 № ФС-98101/09/01/929 з урахуванням 100% суми підвищення пенсії з 05.03.2019 та здійснити виплату з врахуванням раніше виплачених сум, що не заперечується сторонами.

Проте, при перерахунку пенсії на виконання судового рішення відповідачем протиправно обмежено розмір пенсії позивача десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Позивач отримує пенсію на підставі Закону № 2262-ХІІ, отже дія вказаних положень Закону № 3668-VI щодо визначення максимального розміру пенсії не застосовується до пенсії позивача.

За приписами статті 1-1 Закону № 2262-ХІІ зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

На час спірних правовідносин спеціальний Закон № 2262-ХІІ не передбачав обмежень пенсій, призначених згідно цього закону, максимальним розміром.

Закон № 2262-XII є спеціальним у спірних правовідносинах, а тому саме його норми слід першочергово застосовувати для їх врегулювання.

Положення статті 2 Закону № 3668-VІ є аналогічними за змістом положенням частини 7 статті 43 Закону № 2262-ХІІ, які визнані неконституційними Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016.

Разом з цим, застосування положень Закону № 3668-VI щодо військовослужбовців заперечує наслідки прийняття рішення Конституційного Суду України від 20.12.201 № 7-рп/2016, яким фактично встановлено, що обмеження пенсії військовослужбовців максимальним розміром не відповідає статті 17 Конституції України.

Невизнання в окремому порядку неконституційним допоміжного (доповнюючого) Закону № 3668-VI не змінює правового регулювання спірних правовідносин.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відповідач протиправно обмежив розмір пенсії позивача десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Є безпідставними доводи апелянта про передчасність позовних вимог в зв`язку з тим, що в справі розглядається питання можливого перерахунку пенсії відповідно до оновленої довідки, при цьому конкретні суми не є визначеними, - оскільки позивачу вже проведено відповідачем перерахунок пенсії на виконання рішення суду у справі № 200/10580/21 на підставі оновленої довідки Донецького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 06.07.2021 № ФС-98101/09/01/929 та протиправно обмежено її розмір десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність з 01.03.2022 року.

Тобто в цій справі спір виник не з підстав наявності обставин для перерахунку пенсії позивача відповідно до оновленої довідки Донецького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 06.07.2021 № ФС-98101/09/01/929, а з підстав обмеження розміру пенсії позивача десятьма прожитковими мінімумами, після здійснення такого перерахунку.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення адміністративного позову.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки судове рішення в межах доводів апеляційної скарги є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для її задоволення та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Як визначено пунктом 3 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Згідно з пунктом 2 частини п`ятої 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Отже зазначена справа відноситься до справ незначної складності, тому судове рішення за наслідками апеляційного розгляду в цій справі касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 листопада 2022 року у справі № 200/3511/22 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 листопада 2022 року у справі № 200/3511/22- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 19 червня 2023 року є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 19 червня 2023 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв