Справа № 813/7745/14
Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2023-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 813/7745/14
У Х В А Л А

про відстрочення виконання судового рішення

13 червня 2023 року

11 год. 50 хв. м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Качур Р.П., за участю секретаря судового засідання Роздіна Ю. Н., представника позивача Несторовича Б. В., представника відповідача Кецка В. Я. розглянув у відкритому судовому засіданні заяву Державного підприємства "Угерський спиртовий завод" про відстрочення виконання судового рішення у справі № 813/7745/14 за позовом Головного управління ДПС у Львівській області до Державного підприємства "Угерський спиртовий завод" про стягнення коштів з рахунків у банках -

УСТАНОВИВ:

У провадженні Львівського окружного адміністративного суду перебувала справа № 813/7745/14 за позовом Головного управління ДПС у Львівській області до Державного підприємства "Угерський спиртовий завод" про стягнення коштів з рахунків у банках.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 26.06.2015 року у справі № 813/7745/14 за позовом Стрийської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області до державного підприємства "Угерський спиртовий завод" про стягнення коштів з рахунків платника податків у банках - позов задоволено, вирішено стягнути з рахунків Державного підприємства "Угерський спиртовий завод" у банках, обслуговуючих такого платника податків до бюджету кошти у сумі 14664694 (чотирнадцять мільйонів шістсот шістдесят чотири тисячі шістсот дев`яносто чотири) грн 70 коп для погашення податкового боргу.

На адресу суду від Державного підприємства "Угерський спиртовий завод" надійшла заява про відстрочення виконання судового рішення (вх. № 35640 від 17.05.2023) у якій просить відстрочити виконання постанови Львівського окружного адміністративного суду від 26.01.2015 у справі № 813/7745/14 строком на один рік з дати прийняття судом ухвали про відстрочення судового рішення. В обґрунтування такої вказав, що у діяльності позивача існують обставини, які ускладнюють виконання судового рішення. Стверджує, що на даний час підприємство здійснює виробництво лише технічних рідин, а саме: переважно засіб проти обмерзання «Зима-У» згідно з ТУ У 24.1-003374733:002-2004, який є сезонною продукцією. Як зазначив відповідач, основним його завданням є забезпечення населення робочими місцями, не допустити поточної заборгованості із виплати заробітної плати, що є пріоритетним на державному рівні, не допустити заборгованість по сплаті єдиного соціального внеску, поточних податкових зобов`язань та інших обов`язкових зобов`язань передбачених законом. При вирішенні даної справи слід врахувати, що на час воєнного стану функціонування підприємства вкрай необхідне для забезпечення населення Стрийського району роботою (на даний час на підприємстві працює більше 100 працівників) та відповідною заробітною датою. Вказав, що впродовж 2023 року підприємство працювало з перебоями, у зв`язку із тимчасовою зупинкою заводу через обмеження реалізації продукції внаслідок чого приймалось рішення у формі наказу № 87 від 07.04.2023 року про переведення працівників виробництва на п`ятиденний робочий тиждень.

Стверджує, що зі звіту про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за 1 квартал 2023 року слідує, що за результатом діяльності підприємства за цей період фінансовий результат до оподаткування (код рядка 2290) становив 75 тис грн, у свою чергу чистий фінансовий результат (чистий прибуток (код рядка 2350) становив 75 тис грн, чим підтверджується, що підприємство вийшло на мінімальний рівень прибутковості, та відповідно надає перспективу у послідовному виконанні повністю поточних обов`язкових зобов`язань та одночасно погашенню існуючих податкових боргів. Зазначив, що у 2 кварталі 2023 році здійснив погашення податкового боргу на виконання рішення суду у розмірі 50000,00 грн, що вказує на реальний намір заявника виконувати рішення суду, а відтак вказує на наявність обставин для вирішення питання щодо відстрочення виконання судового рішення. Також повідомив, що у жовтні місяці 2022 року позивачем самостійно зараховано сплачені відповідачем суми податку на додану вартість у розмірі 860975,00 грн (відповідно до платіжних доручень № 6389 від 18.10.2022 року, № 6374 від 13.10.2022 року) на погашення податкового боргу за минулі періоди у справі № 813/6339/13-а. Тобто, сплачені відповідачем кошти на бюджетний рахунок на ПДВ були переадресовані на погашення боргу за минулі періоди, що підтверджується також листом відповідача від 18.01.2023 року № 18/01 та інформацією із електронного кабінету платника податків ДГІ «Угерський спиртовий завод», внаслідок чого у заявника виникли в подальшому додаткові податкові навантаження. Також повідомив, що на діяльність підприємства поширюється дія Порядку відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями, затвердженого постановою КМУ від 23.02.2011 року № 138 відповідно до якого з 01.01.2020 року встановлено норматив відрахувань частини чистого прибутку до державного бюджету державними унітарними підприємствами та об`єднаннями у розмірі 80 %.

Відповідач стверджує, що основними елементами операційних витрат (тобто які безпосередньо пов`язані з операційною діяльністю підприємства) за 1 квартал 2023 року були матеріальні витрати (сировина, матеріали, тощо) (код. 2500), які необхідні для реалізації та підтримки виробничого процесу, ви грати на оплату праці (код 2505), відрахування на соціальні заходи (код. 2510) а інші оперативні витрати (світло, паливо, вода та ін.) (код.2520). Зауважив, що підприємство на даний час спроможне виконувати лише поточні зобов`язання (які є першочергові, в т. ч. заробітну плату працівникам) для підтримання господарської діяльності підприємства та для недопущення накопичення нових боргів, а не зобов`язання, які виникли за минулі роки діяльності з вини попередніх посадових осіб підприємства. Просив врахувати, що впродовж 2023 року підприємство сплачувало грошові кошти для забезпечення першочергових платежів, а саме: на заробітну плату - 6 504,33 тис грн, на ЄСВ -1379,79 тис грн, на військовий збір - 84,1 тис грн, а також на виконання поточних податкових зобов`язань. Зазначив, що по даний час підприємство не набуло відповідного фінансового показника прибутковості, який б надавав можливість підгримувати виробничий процес, своєчасно сплачувати поточні обов`язкові платежі і одночасно погасити одним платежем (чи декількома платіжками) суми податкового боргу за минулі періоди у великих розмірах, однак, подальше функціонування надає спроможність сплачувати такий борг послідовно незначними частинами. Таким чином, на думку відповідача, не надання відстрочки призведе до призупинення господарської діяльності підприємства та відповідно зупинить надходження до бюджету податкових зобов`язань та позбавить перспективність у виконанні судового рішення щодо погашення податкового боргу у справі. Крім того вказав, що такі обставини були підставою для винесення судових рішень щодо відстрочення виконання судових рішень, пов`язаних із стягненням інших сум податкового боргу. Відтак звернувся до суду із вказаною заявою.

Від позивача на адресу суду надійшов відзив на заяву від 17.05.2023 про відстрочення виконання судового рішення від 26.01.2015 у справі № 813/7745/14 (вх. № 38041 від 24.05.2023) у якому проти заяви про відстрочення виконання судового рішення заперечив. В обґрунтування вказав, що відповідач декілька разів скористався своїм правом щодо відстрочення виконання рішення суду. Зазначив, що механізм відстрочення виконання судового рішення є винятковою мірою, який спрямований на досягнення кінцевої мети судового розгляду - виконання ухваленого судом рішення, попри це платник податків понад вісім років не може виконати рішення суду про стягнення заборгованості, що свідчить про відсутність наміру та бажання виконати постанову суду у повному обсязі. Також стверджує, що ці заходи (відстрочення виконання судового рішення) створюють боржнику можливість ухилятися від виконання постанови суду та надають безпідставно привілейовані умови для боржника, натомість відстрочення виконання судового рішення повинне базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників, а отже невиконання судового рішення у повному обсязі загрожує не надходженням коштів до бюджету України. Вказав, що замість сплачувати податковий борг по даній справі, платник звертається до суду про відстрочку виконання рішення суду та сплачує проценти за відстрочку, які за 8 років становлять значну суму, що свідчить про недоцільність затягування сплати вищезазначеного податкового боргу.

Частиною 5 ст. 378 КАС України також визначено, що відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення рішення, ухвали, постанови. Аналогічна правова позиція була досліджена та висвітлена у постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.05.2023 року у справі № 813/7745/14.

Позивач вважає, що ДП «Угерський спиртовий завод» ухиляється від виконання рішення суду та уникає його виконання, не шукає жодних способів для погашення заборгованості, що в свою чергу несе втрати до бюджету. Також стверджує, що ДП «Угерський спиртовий завод» є платоспроможним підприємством, яке умисно ухиляється від виконання рішення суду, що в свою чергу збільшує нарахування пені (процентів) на відстрочений податковий борг. З урахуванням вищевикладеного, Головне управління ДПС у Львівській області вважає вимоги викладені в заяві ДП «Угерський спиртовий завод» про відстрочення виконання судового рішення безпідставними, необґрунтованими, такими, що не підлягають задоволенню. Просив відмовити у задоволенні заяви про відстрочення виконання судового рішення.

На адресу суду від відповідача надійшло заперечення щодо відзиву позивача на заяву про відстрочення виконання судового рішення (вх. № 43443 від 12.06.2023) у якому навів доводи аналогічні тим, які викладені в заяві про відстрочення виконання судового рішення. Серед іншого вказав, що Державне підприємство «Угерський спиртовий завод» є комерційним державним підприємством. Майно підприємства є державною власністю і закріплене за ним на праві господарського відання. Тобто, суб`єкт господарювання є не приватним, а державним, яке має у віданні майно державної власності та який в даному випадку має сплатити на користь держави податковий борг. Окрім цього зазначив, що дану заяву про відстрочення виконання судового рішення заявник обґрунтовує тим, що за наслідками попередніх заходів заявника виникла можливість частково погашати податковий борг за судовим рішенням по даній справі, як підтвердження цього до матеріалів справи долучено платіжні доручення. Тобто, цим відповідач підтвердив свої наміри та бажання погашати податковий борг по даній справі та фактично на даний час продовжує це реалізовувати. Також, зазначив, що у 2023 році на законодавчому рівні має остаточно вирішитись питання щодо подальших заходів приватизації державних підприємств спиртової галузі (в т. ч. ДП «Угерський спиртовий завод), що надає також для відповідача перспективу на державному рівні у вирішенні питання щодо зазначеного податкового боргу за минулі періоди. На даний час все майно включено у приватизацію, яке не може бути відчужене на погашення податкових боргів та відповідно очікується проведення аукціону. Просив відстрочити виконання судового рішення у справі.

У судовому засіданні представник відповідача заяву про відстрочення виконання судового рішення підтримав з підстав, викладених у цій заяві та запереченні щодо відзиву на заяву про відстрочення виконання судового рішення, просив таку задовольнити.

Представник позивача проти поданої заяви про відстрочення виконання судового рішення з підстав, викладених у відзиві на заяву від 17.05.2023 про відстрочення виконання судового рішення від 26.01.2015 у справі № 813/7745/14. Просив у її задоволенні відмовити.

При вирішенні поданої заяви суд керується таким.

У відповідності до ч. 2 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Питання відстрочення виконання судового рішення в адміністративній справі регулюються ст. 378 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 378 Кодексу адміністративного судочинства України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (ч. 3 ст. 378 Кодексу).

Згідно із ч. 4 ст. 378 Кодексу адміністративного судочинства України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання самої особи або членів її сім`ї, її матеріальне становище;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Із системного аналізу даної норми видно, що підставою для відстрочення/розстрочення виконання рішення є звернення особи із заявою до суду про відстрочення/розстрочення з обумовленням причин неможливості виконати судове рішення у встановлений законом строк, тобто за доведеністю обставин, що ускладнюють його виконання, або роблять його неможливим.

Вказана норма не містить конкретного переліку обставин для відстрочення/розстрочення виконання судового рішення, а лише встановлює критерії для їх визначення у вигляді істотного ускладнення виконання рішення або неможливості його виконання.

Вирішуючи питання про відстрочення/розстрочення виконання рішення, суд із певною свободою розсуду повинен враховувати ступінь вини кожної сторони у виникненні спору, наявність надзвичайних непереборних подій тощо.

Питання розстрочення або відстрочення рішення суду знаходяться в площині процесуального права. Разом із тим підстави, а саме наявність обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів, наявність надзвичайних непереборних подій тощо), залежать від предмету спору. В частині правової оцінки наданих заявником доказів суд повинен дослідити питання про те, чи достатньо наведених заявником обставин для прийняття рішення про відстрочення виконання судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

У постанові від 06.12.2019 у справі № 2а/0570/6531/2011 Верховний Суд дійшов висновку, що відстрочення в розумінні зазначеної норми закону є відкладенням чи перенесенням дати виконання рішення на новий строк, який визначається адміністративним судом, та допускається у виняткових випадках, залежно від обставин справи. Підставою для відстрочення можуть бути конкретні існуючі, об`єктивні, виключні обставини, що ускладнюють виконання судового рішення у встановлений строк або фактично унеможливлюють таке.

При розгляді заяв щодо відстрочення виконання судового рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому. Наявність підстав для відтермінування має бути доведена боржником. Строки відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку для повного виконання рішення суду. Надання такого не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника, натомість повинне базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників.

Отже, з метою забезпечення належного виконання судового рішення в публічно-правових спорах адміністративні суди можуть здійснювати відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, зміну чи встановлення способу та порядку виконання (ст. 378 КАС України). Вказані процесуальні засоби адміністративні суди можуть застосовувати у виключних випадках, зокрема, якщо сторона доведе наявність обставин, що суттєво ускладнюють або унеможливлюють виконання судового рішення.

Згідно з положеннями статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» відстрочка це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається судом.

При цьому питання відстрочення виконання судового рішення жодним чином не звільняє відповідача від обов`язку сплати податкового боргу та від настання наслідків у разі невиконання (несвоєчасного виконання) такого обов`язку.

Як зміну способу і порядку виконання судового рішення розуміють застосування судом нових заходів щодо його реалізації у зв`язку із неможливістю його виконання раніше визначеним способом і порядком. При цьому зміна способу виконання не повинна змінювати (зачіпати) суті самого судового рішення.

Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленими раніше порядку і способом. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Разом з тим, спосіб та порядок виконання рішення суду може бути змінений за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів.

Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 11.08.2022 № п/811/269/17, який в силу приписів ч. 5 ст. 242 КАС України, враховується судом при вирішенні спірних правовідносин.

Заявник просить відстрочити виконання рішення суду та покликається на такі підстави, які, на його думку, підтверджують необхідність встановлення такого відстрочення: підприємство перебуває у державній власності; ДП "Угерський спиртовий завод" сплачує обов`язкові поточні зобов`язання; підприємство вийшло на мінімальний рівень прибутковості, та відповідно надає перспективу у послідовному виконанні повністю поточних обов`язкових зобов`язань та одночасно погашенню існуючих податкових боргів; введення в Україні воєнного стану; погіршення майнового стану боржника.

Надаючи оцінку вказаним доводам, суд виходить з такого.

З 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України № 133/2022 продовжено строк дії воєнного часу в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, Указом Президента України № 259/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, Указом Президента України № 341/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України № 573/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 07.11.2022 № 757/2022 продовжений зокрема з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України № 58/2023 від 06 лютого 2023 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 01.05.2023 року № 254/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

На думку суду, введення в дію Указу Президента від 1 травня 2023 року № 254/2023 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" є обставиною, яка підпадає під ознаки п. 3 ч. 4 ст. 378 КАС України.

В той же час, як зазначив представник позивача, ст. 100 Податкового кодексу України регулює право платника податків на звернення до контролюючого органу із заявою про відстрочення чи розстрочення грошових зобов`язань чи податкового боргу.

З огляду на зазначене ст. 100 Податкового кодексу України одночасно переплітається із положеннями ст. 378 КАС України, в деякій мірі її розширює, однак не обмежує.

Тому бланкетна норма п. 100.5 ст. 100 Податкового кодексу України з посиланням на Постанову КМУ № 1235 від 27.12.2010 року врегульовує підстави звернення саме до контролюючого органу, а не суду.

Згідно з розрахунком частини чистого прибутку (доходу), дивідендів на державну частку за 1 квартал 2023 року, за результатом діяльності підприємства за цей період обсяг чистого прибутку (доходу) становить 75000,00 грн. Відповідно до рядка 13 частина чистого прибутку / дивіденди на державну частку, що підлягають сплаті 60000,00 грн.

Відповідно до платіжної інструкції № 7651 від 12.05.2023, відповідачем перераховано частину чистого прибутку без ПДВ у розмірі 60000,00 грн. Згідно з платіжною інструкцією № 7652 від 12.05.2023 ДП "Угерський спиртовий завод" сплачено 10800,00 грн податку на прибуток без ПДВ.

Із платіжної інструкції № 7661 від 15.05.2023 слідує, що відповідачем сплачено 50000,00 грн податкового боргу на виконання постанови Львівського окружного адміністративного суду (справа № 813/7745/14) від 26.01.2015 без ПДВ.

Відповідно до звіту про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за 1 квартал 2023 року за результатом діяльності підприємства за цей період фінансовий результат до оподаткування (код рядка 2290) становив 75 тис грн, свою чергу чистий фінансовий результат (чистий прибуток (код рядка 2350) становив 75 тис грн, чим підтверджується, що підприємство вийшло на мінімальний рівень прибутковості.

Таким чином, суд погоджується з доводами відповідача про те, що підприємство за звітний період не вийшло на певний рівень прибутковості для можливості погашення податкового боргу у вищевказаному розмірі за минулі періоди, що свідчить про складний фінансовий стан підприємства, що ускладнює виконання судового рішення за період попередньої відстрочки виконання судового рішення.

З вищенаведених бухгалтерських звітів слідує, що підприємство на даний час спроможне виконувати лише поточні зобов`язань (які є першочергові) для підтримання господарської діяльності підприємства.

Вказані обставини щодо проведення відповідачем розрахунків за поточними податковими зобов`язаннями підтверджуються оборотно-сальдовими відомостями за період з 01.01.2023 по 12.05.2023 по рахунках 6424 (сплата військового збору), 651 (ЄСВ), 661 (Розрахунки зa заробітною платою), 6411 (Інші необоротні матеріальні активи).

Таким чином, враховуючи підстави, на які посилається заявник щодо відстрочення виконання судового рішення, з метою дотримання розумного балансу між інтересами позивача та реальними можливостями Державного підприємства погасити заборгованість, а також з огляду на те, що боржник належним чином підтвердив факт перебування у важкому фінансовому становищі, не уникає виконання рішення, а навпаки, шукає способи погашення заборгованості, що, у свою чергу, є виявом добросовісності намірів заявника по виконанню зобов`язань щодо сплати заборгованості, суд вважає, що наявні підстави для задоволення заяви та відстрочення судового рішення строком на один рік з дати його винесення.

Крім того, суд звертає увагу на те, що заявником надано докази наявності виняткових обставин, які можуть бути підставою для відстрочення сплати податкового боргу, а саме форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), визначених Законом України Про торгово-промислові палати в Україні, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань.

Згідно з описаними вище нормами ст. 378 Кодексу адміністративного судочинства України форс-мажорні обставини є підставою для відстрочення виконання судового рішення в адміністративній справі.

Разом з цим, таке ж визначення поняття «непереборної сили» міститься у ст. 141 Закону України від 02.12.1997 № 671/97-ВР «Про торгово-промислові палати в Україні». Відповідно до ч. 1 вказаної статті Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо (ч. 2 ст. 141 вказаного Закону).

Відтак суд доходить висновку, що такі обставини непереборної сили є форс-мажорами, які унеможливлюють виконання зобов`язань суб`єктами господарювання у повній мірі.

Щодо посилання представника позивача на ту обставину, що ДП "Угерський спиртовий завод" вже неодноразово зверталось до суду із заявами про відстрочення виконання постанови Львівського окружного адміністративного суду від 26.01.2015 року і виконання цієї постанови неодноразово відстрочувалось, суд зазначає, що законодавством не обмежено кількість разів, скільки особа (відповідач у справі) може звертатись із такою заявою і в кожному випадку вона вирішується судом з врахуванням конкретних обставин, які існують на той час.

Таким чином, судом встановлено наявність обставин, що ускладнюють виконання постанови Львівського окружного адміністративного суду від 26.01.2015 року у справі № 813/7745/14, та враховуючи те, що відсутні підстави ставити під сумнів намір відповідача виконувати судове рішення в майбутньому, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви про відстрочення виконання судового рішення повністю.

Керуючись ст.ст. 243, 248, 256, 293-295, 378 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Державного підприємства "Угерський спиртовий завод" про відстрочення виконання постанови Львівського окружного адміністративного суду від 26.01.2015 року у справі №813/7745/14 за позовом Головного управління ДПС у Львівській області до Державного підприємства "Угерський спиртовий завод" про стягнення коштів з рахунків у банках задовольнити повністю.

2. Відстрочити виконання постанови Львівського окружного адміністративного суду від 26.01.2015 року у справі № 813/7745/14 за позовом Головного управління ДПС у Львівській області Львівській області до Державного підприємства "Угерський спиртовий завод" про стягнення коштів з рахунків у банках строком на один рік з дати набрання законної сили даної ухвали.

3. Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала про набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду у п`ятнадцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено та підписано 19.06.2023.

Суддя Р.П. Качур