Справа № 480/4489/21
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2023-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2023 р. Справа № 480/4489/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Мельнікової Л.В. , Курило Л.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 02.11.2022, головуючий суддя І інстанції: Л.М. Опімах, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021, повний текст складено 02.11.22 по справі № 480/4489/21

за позовом ОСОБА_1

до Кролевецької міської ради Сумської області , Виконавчого комітету Кролевецької міської ради

про стягнення середнього заробітку,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Кролевецької міської ради Сумської області, Виконавчого комітету Кролевецької міської ради, в якому просив суд стягнути з Кролевецької міської ради Сумської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток міського голови за шість місяців з моменту закінчення повноважень у сумі 223467 грн за рахунок відповідного місцевого бюджету; стягнути з Кролевецької міської ради Сумської області на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2234,67 грн за рахунок відповідного місевого бюджету.

Позивач мотивує свій позов тим, що у період з 10.11.2015 по 18.11.2020 він обіймав посаду голови Кролевецької міської ради. Відповідно до ч.1 ст.42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та згідно з рішенням Кролевецької міської ради Сумської області від 18.11.2020 "Про початок повноважень Кролевецького міського голови" закінчилися повноваження позивача як міського голови у зв`язку з набуттям повноважень новообраним головою. Після звільнення з посади міського голови позивач не працевлаштований. До обрання на виборну посаду здійснював підприємницьку діяльність, яку припинив 26.10.2015, працевлаштування на попередньому місці роботи вважає неможливим. Відповідач мав можливість надати (запропонувати) роботу (посаду), а за її відсутності - іншу рівноцінну роботу (посаду) на тому самому або, за згодою позивача, на іншому підприємстві, установі, організації. Однак, таких посад позивачу не запропоновано. 25 листопада 2020 року та 17 грудня 2020 року звертався із заявами до відповідача про виплату йому з місцевого бюджету середнього заробітку за шість місяців у відповідності до п.п.2 ч.2 ст.33 Закону України "Про статус місцевих депутатів". У відповідь отримав відмову, яку вважає протиправною.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 02.11.2022 в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Кролевецької міської ради, Виконавчого комітету Кролевецької міської ради про стягнення середнього заробітку відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить рішення Сумського окружного адміністративного суду від 02.11.2022 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилався на абз. 1, 2 ч. 2 ст. 33 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад", оскільки за попередньою роботою (посадою) позивач був міським головою, а отже після закінчення таких повноважень надається попередня робота (посада), а за її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою позивача, на іншому підприємстві, в установі, організації. У разі ж неможливості надання відповідної роботи (посади) на період працевлаштування зберігається, але не більше шести місяців, середня заробітна плата, яку він одержував на виборній посаді у раді, що виплачується з відповідного місцевого бюджету. Апелянт зазначив, що відсутні докази того, що йому пропонували рівноцінну роботу (посаду) на тому самому або, за його згодою, на іншому підприємстві, в установі, організації. Посилання суду першої інстанції, що до обрання на виборну посаду позивач був суб`єктом підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем, тобто учасником відносин, які не регулюються нормами трудового права, є не підтвердженими. Оскільки позивач фактично двічі був обраний на посаду міського голови, підприємницькою діяльністю між цими термінами не займався, отже, попереднє місце роботи було у Виконавчому комітеті Кролевецької міської ради, а тому позивач мав гарантії на отримання рівноцінної роботи або посади після звільнення 18 листопада 2020 року.

Відповідач, Виконавчий комітет Кролевецької міської ради подав відзив на апеляційну скрагу, в якому зазначив, що ОСОБА_1 був обраний Кролевецьким міським головою з 10.11.2015 по 18.11.2020, а саме: за результатами чергових виборів депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів, що відбулись 25.10.2015; переобраний за результатами перших виборів депутатів Кролевецької міскої ради обєднаної територіальної громади та Кролевецького міського голови, що відбулись 30.04.2017. В подальшому рішенням першої сесії Кролевецької міської ради восьмого скликання від 18.11.2020 "Про початок повноважень Кролевецького міського голови", виконавчий комітет зазначив, що частина перша статті 33 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад" визначає, що трудовий договір з депутатом за попереднім місцем роботи припиняється відповідно до законодавства. Це означає, що трудовий договір з депутатом має припинятися на підставі пункту 5 частини першої статті 36 Кодексу законів про працю України (у зв`язку із переходом на виборну посаду) - це перша обов`язкова умова. Тобто, особа, яка не перебувала у трудових відносинах перед обранням на виборну посаду (незайняті особи, особи зі статусом безробітного, фізичні особи- підприємці тощо) не може претендувати на виплату згаданої компенсації. Відповідно до абзацу першого частини другої статті 33 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад" міському голові, який працював у раді на постійній основі, після закінчення таких повноважень надається попередня робота (посада), а за її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за його згодою, на іншому підприємстві, в установі, організації. Отже, міському голові може бути надано й іншу рівноцінну роботу (посаду) на тому самому або навіть на іншому підприємстві (у разі відсутності попередньої роботи (посади)). Він може влаштуватися на роботу сам. Рівноцінної роботи у виконавчому комітеті Кролевецької міської ради не було і наразі не має. Позивач звертається до новопризначеного Кролевецької міського голови із заявами про виплату коштів 25.11.2020, 17.12.2020, коли його повноваження закінчились 18.11.2020, що підтверджується наявним у матеріалах справи рішенням першої сесії Кролевецької міскої ради восьмого скликання від 18.11.2020 "Про початок повноважень Кролевецького міського голови". Тобто, тримісячний строк після звільнення не сплив і тоді йшов час на працевлаштування. До заяв позивач жодних доказів про відсутність місця роботи, неможливості працевлаштування, звернення на попереднє місце роботи у межах 3-х місяців після припинення повноважень, не надав. В трудовому книжку позивача не внесено запис про припинення повноважень міського голови Кролевецької міської ради 10.05.2017 та запис про обрання міським головою Кролевецької міської об`єднаної територіальної громади того ж дня. Таким чином, просив рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, оскільки позивач був міським головою одного скликання і його переобрання відбулося лише у відповідності до Реформи децентралізації, розпочатої 2014 року з прийняттям Концепції реформи місцевого самоврядування та територіальної організації влади в Україні, законів України "Про співробітництво територіальних громад", "Про добовільне об`єднання територіальних громад" та змін до Бюджетного і Податкового кодексів щодо фінансової децентралізації.

Позивач надав до суду відповідь на відзив на апеляційну скаргу, в якій зазначив, що неможливість надання попередньої або іншої відповідної роботи (посади), яка передбачена абз. 2 ч. 2 ст. 33 Законом України "Про статус депутатів місцевих рад" має бути об`єктивною та документально підтвердженою. Так, після звільнення з посади голови міської ради, позивачу не запропоновано іншої посади, а тому він звернувся із заявами про виплату йому середньомісячного заробітку. Щодо записів в трудовій книжці про припинення повноважень міського голови Кролевецької міської ради та обрання міським головою Кролевцької МОТГ, зазначив, що веденням трудових книжок та їх заповенням займається відповідальна особа, а не міський голова, а тому трактування відповідача про внесення запису того ж дня не може мати наслідків для позивача.

Колегія суддів зазначає, що з огляду на ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що позивач у період часу з 10.11.2015 по 18.11.2020 обіймав посаду голови Кролевецької міської ради.

Відповідно до ч.1 ст.42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та згідно з рішенням Кролевецької міської ради Сумської області від 18.11.2020 "Про початок повноважень Кролевецького міського голови" закінчилися повноваження позивача як міського голови у зв`язку з набуттям повноважень новообраним головою.

До обрання міським головою позивач був фізичною особою-підприємцем, здійснював підприємницьку діяльність до 26.10.2015, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

25 листопада 2020 року позивач звернувся до міського голови Кролевецької міської ради Лехмана В.Г. із заявою, в якій просив здійснювати виплату середньомісячної заробітної плати за час його працевлаштування терміном на 6 місяців, з 19.11.2020 по 19.05.2021.

Листом від 21.12.2020 №02-18/2405 Виконавчий комітет Кролевецької міської ради Сумської області повідомив ОСОБА_1 , що його заява розглянута на засіданні другої сесії восьмого скликання Кролевецької мської ради, проте рішення "Про виплату середньої заробітної плати ОСОБА_1 " не підтримано депутатами. Враховуючи, що питання, порушене у заяві потребує додаткового вивчення, розгляд заяви буде здійснено протягом строку встановленого чинним законодавством.

Позивач 17.12.2020 повторно звернувся до голови Кролевецької міської ради Лехмана В.Г. із заявою, в якій просив повторно розглянути його заяву про виплату середнього заробітку голови 7 скликання за шість місяців з моменту закінчення повноважень Кролевецького міського голови сьомого скликання за рахунок коштів бюджету Кролевецької міської територіальної громади.

Листом від 29.12.2020 №02-18/2501 Кролевецька міська рада Сумської області на звернення позивача зазначила, що 24.12.2020 відбулось друге пленарне засідання другої сесії Кролевецької міської ради восьмого скликання, під час якого головуючим поставлено на голосування питання про включення до порядку денного питання виплати середньої заробітної плати ОСОБА_1 . За результатами голосування дане питання не набрало необхідної кількості голосів депутатів для включення його до порядку денного.

Позивач вважаючи неправомірною бездіяльність відповідачів щодо не нарахування та виплати йому середньої заробітної плати, звернувся до суду.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовий статус депутата сільської, селищної, міської, районної у місті, районної, обласної ради, гарантії депутатської діяльності визначено в Законі України "Про статус депутатів місцевих рад" від 11 липня 2002 року №93-IV.

Відповідно до частин першої, другої статті 6 Закону №93-IV депутат місцевої ради здійснює свої повноваження, не пориваючи з виробничою або службовою діяльністю. Депутат місцевої ради, обраний секретарем сільської, селищної, міської ради, головою, заступником голови районної, обласної, районної у місті ради, працює у відповідній раді на постійній основі і не може суміщати свою службову діяльність з іншою роботою, у тому числі на громадських засадах (за винятком викладацької, наукової та творчої у позаробочий час), займатися підприємницькою діяльністю, одержувати від цього прибуток, якщо інше не передбачено законом.

Частиною першою статті 33 Закону №93-IV передбачено, що в разі обрання депутата місцевої ради на виборну посаду у раді, на якій він працює на постійній основі, трудовий договір з ним за попереднім місцем роботи припиняється відповідно до законодавства. Обраний на виборну посаду у відповідній раді, на якій він працює на постійній основі, депутат місцевої ради, який перебуває на службі у військових формуваннях чи правоохоронних органах держави, прикомандировується до місцевої ради із залишенням на цій службі.

Відповідно до частини другої статті 33 Закону №93-IV депутату місцевої ради, який працював у раді на постійній основі, після закінчення таких повноважень надається попередня робота (посада), а за її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою депутата, на іншому підприємстві, в установі, організації.

У разі неможливості надання відповідної роботи (посади) на період працевлаштування за колишнім депутатом місцевої ради зберігається, але не більше шести місяців, середня заробітна плата, яку він одержував на виборній посаді у раді, що виплачується з відповідного місцевого бюджету. У разі, якщо колишній депутат місцевої ради має право на пенсійне забезпечення або йому призначена пенсія за віком, по інвалідності, у зв`язку із втратою годувальника, за вислугу років відповідно до закону, за ним не зберігається середня заробітна плата, яку він одержував на виборній посаді в раді.

При цьому, обов`язок забезпечити звільненого від роботи внаслідок обрання на виборну посади роботу (посаду) за згодою працівника, на іншому підприємстві, в установі, організації в разі відсутності можливості працевлаштування на попередній або рівнозначній посаді покладається саме на роботодавця.

За визначенням наведеним у пункті 6 частини першої статті 2 Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року №889-VIII рівнозначна посада-посада державної служби, що належить до однієї групи оплати праці з урахуванням юрисдикції державного органу.

В той же час, Закон №93-IV покладає на роботодавця обов`язок забезпечити депутату, строк повноважень якого завершився, надання попередньої роботи (посади) і лише в разі її відсутності - іншої рівноцінної роботи (посади) на тому самому або, за згодою депутата, на іншому підприємстві, в установі, організації. Водночас строки, протягом яких відповідач має виконати зазначений обов`язок запропонувати надати рівноцінну роботу, нормативно не встановлені. До часу працевлаштування такій особі повинна бути збережена середня заробітна плата, але не більше 6 місяців.

У разі відмови особи від працевлаштування обов`язок роботодавця зі збереження такого заробітку особи припиняється.

Аналіз вищезазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що гарантія збереження середньої заробітної плати надається особі лише за умови неможливості реалізації гарантії щодо надання попередньої або рівноцінної роботи (посади) зі сторони підприємства, установи, організації, до яких звернувся колишній голова ради з метою повернення на попередню роботу. Водночас, під неможливістю надання відповідної роботи (посади) необхідно розуміти об`єктивну неможливість надати депутату місцевої ради, звільненому з виборної посади, попередньої посади через ліквідацію підприємства, установи, організації, її скорочення тощо.

У відповідності до статті 1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 №280/97-ВР посадова особа місцевого самоврядування - особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження у здійсненні організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету;

Гарантії для працівників, обраних на виборні посади, також встановлені статтею 118 КЗпП України, за приписами якої працівникам, звільненим від роботи внаслідок обрання їх на виборні посади в державних органах, а також у партійних, профспілкових, комсомольських, кооперативних та інших громадських організаціях, надається після закінчення їх повноважень за виборною посадою попередня робота (посада), а при її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою працівника, на іншому підприємстві, в установі, організації. Під рівноцінною роботою (посадою) треба розуміти роботу (посаду), не нижче за кваліфікацією чи посадою, за якою особа працювала до обрання на виборну посаду (відповідного голови/секретаря).

З наведених норм вбачається, що для збереження на період працевлаштування за колишнім депутатом місцевої ради, але не більше шести місяців, середньої заробітної плати, яку він одержував на виборній посаді у раді необхідне дотримання трьох умов: перебування у трудових відносинах (працевлаштування) до обрання на виборну посаду; звільнення з попереднього місця роботи у зв`язку з переходом на виборну посаду згідно п. 5 ч. 1 ст. 36 КЗпП України; неможливості надання попередньої роботи (посади), а за її відсутності - іншої рівноцінної роботи (посади) на тому самому або, за згодою депутата, на іншому підприємстві, в установі, організації.

За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Характерними ознаками трудових відносин є: систематична виплата заробітної плати за процес праці (а не її результат); підпорядкування правилам внутрішнього трудового розпорядку; виконання роботи за професією (посадою), визначеною Національним класифікатором України ДК 003:2010 "Класифікатор професій", затвердженим наказом Держспоживстандарту від 28.07.2010 №327; обов`язок роботодавця надати робоче місце; дотримання правил охорони праці на підприємстві, в установі, організації тощо (дана позиція викладена в постанові Верховного Суду від 14.05.2020 у справі №640/1099/19).

Відповідно до висновків Верховного Суду у постановах від 07.02.2019 у справі № 507/1299/16-а та від 14.11.2019 у справі № 557/157/16-а у разі коли колишній депутат місцевої ради до обрання на виборну посаду у раді перебував у трудових відносинах з підприємством (установою, організацією) незалежно від форми власності та виду діяльності, однак надання попередньої або рівноцінної роботи йому на цьому підприємстві (установі, організації) або, за його згодою, на іншому неможливе, закон гарантує збереження за цим депутатом середньої заробітної плати на період його працевлаштування, але не більше шести місяців. Вищевказані гарантії передбачені для осіб, які звільнилися з роботи внаслідок обрання на виборну посаду у раді. Отже, у разі коли колишній депутат місцевої ради до обрання на виборну посаду у раді не перебував у трудових відносинах з підприємством (установою, організацією) незалежно від форми власності та виду, зазначені вище гарантії на нього не поширюються.

Судовим розглядом встановлено, що позивач до звільнення працював на посаді голови Кролевецької міської ради, і до обрання на цю посаду був суб`єктом підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем, тобто учасником відносин, які не регулюються нормами трудового права, а отже колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог, оскільки позивач до обрання на виборну посаду не перебував у трудових відносинах із підприємством (установою, організацією).

Стосовно поданих позивачем заяв 25.11.2020 та 17.12.2020 про нарахування та виплату середньої місячної заробітної плати на час працевлаштування терміном на 6 місяців, колегія суддів зазначає, що повноваження позиваач як голови міської ради закінчились 18.11.2020, тобто останній звернувся до відповідачів до спливу тримісячного строку після звільнення, в межах строку виділеного законодавцем на працевлаштування.

Між тим, позивач жодних доказів про відсутність місця роботи, неможливості працевлаштування, звернення на попереднє місце роботи у межах 3-х місяців після припинення повноважень, не надав.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

Враховуючи зазначене вище та встановлені обставини справи, норми законодавства, які регулюють спірні правовідносини, висновки Верховного Суду, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржені дії відповідача прийняті на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а тому в задоволенні позовних вимог відмовлено правомірно.

Колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 02.11.2022 по справі № 480/4489/21 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя А.О. Бегунц
Судді Л.В. Мельнікова Л.В. Курило