Справа № 520/1444/22
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2023-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2023 р. Справа № 520/1444/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Жигилія С.П.,

Суддів: Перцової Т.С. , Русанової В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.09.2022, головуючий суддя І інстанції: Панов М.М., по справі № 520/1444/22

за позовом Харківського національного університету внутрішніх справ

до ОСОБА_1

про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням особи у вищому навчальному закладі,

ВСТАНОВИВ:

Харківський національний університет внутрішніх справ (далі - позивач, ХНУВС) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач), в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача витрати, пов`язані з його утриманням у сумі 148650 грн 75 коп.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 23.09.2022 позов задоволено.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що рішення суду не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, просить рішення суду від 23.09.2022 скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що позивач мав право звернутися до суду для стягнення спірних витрат лише після відмови відповідача відшкодувати вказані витрати в добровільному порядку, а оскільки відповідач не був обізнаний про вимоги позивача, повідомлення про добровільне відшкодування не отримував, то у позивача відсутні правові підстави для звернення з даним позовом до суду. Просив врахувати правові позиції, викладені в постановах Верховного Суду від 23.09.2021 (справа № 520/11540/19), від 28.05.2021 (справа № 320/7233/19), від 30.09.2019 (справа № 340/685/19), від 10.10.2019 (справа № 140/721/19), від 30.08.2022 (справа № 480/8200/20), від 14.12.2020 (справа № 520/5837/2020).

Окрім цього, відповідач подав до апеляційного суду додаткові пояснення у справі, в яких навів доводи, аналогічні тим, які зазначені в апеляційні скарзі.

ХНУВС не скористався правом на подання відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 308, п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглянута в межах доводів апеляційної скарги, в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційних скарг, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що наказом Харківського національного університету внутрішніх справ від 11.08.2015 року № 120 о/с відповідача прийнято на службу в органи внутрішніх справ, зараховано курсантом ХНУВС з 17 серпня 2015 року та присвоєно звання «рядовий міліції» (а.с. 3).

01.09.2017 між Харківським національним університетом внутрішніх справ, Головним управлінням Національної поліції в Харківській області та ОСОБА_1 укладено контракт № 1636 про здобуття освіти у вищому навчальному закладі із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських (а.с. 4-5).

Пунктом 5 ч. 3 розділу 2 вказаного контракту передбачено, що у разі дострокового розірвання контакту, а також звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчання особа зобов`язується відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до п. 4 ст. 74 Закону України "Про Національну поліцію".

Наказом Харківського національного університету внутрішніх справ від 31.12.2015 № 241 о/с, у зв`язку з прийняттям Закону України «Про національну поліцію», відповідача прийнято на службу до Національної поліції з 28.12.2015. (а.с. 6)

Наказом Харківського національного університету внутрішніх справ від 05.07.2019 №215 о/с відповідача відраховано зі складу курсантів, у зв`язку з закінченням навчання та направлено до Головного управління Національної поліції в Харківській області (а.с. 7).

Наказом Харківського національного університету внутрішніх справ від 12.09.2019 №328 о/с відповідача зараховано до складу слухачів 1-го курсу денної форми навчання, який прибув по переводу з ГУ НП в Харківській області (а.с. 8).

01.09.2019 між Харківським національним університетом внутрішніх справ, Головним управлінням Національної поліції в Харківській області та ОСОБА_1 укладено контракт № 706м про здобуття освіти у вищому навчальному закладі із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських (а.с. 9-10).

Пунктом 5 ч. 3 розділу 2 вказаного контракту передбачено, що у разі дострокового розірвання контакту, а також звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчання особа зобов`язується відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до п. 4 ст. 74 Закону України "Про Національну поліцію".

Наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області від 14.12.2021 року № 818 о/с відповідача звільнено зі служби в поліції відповідно до п. 7 (за власним бажанням) ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (а.с. 12).

При цьому 26.06.2019 та 16.02.2021 року відповідач був ознайомлений з довідками про фактичні витрати, пов`язані з утриманням курсанта, відповідно до якої загальна сума фактичних витрат, пов`язаних з утриманням курсанта ОСОБА_1 за період з 17.08.2015 року по 05.07.2019 та з 01.09.2019 по 20.02.2021 року становить 148 650,75 грн. (а.с. 16-17).

Тобто, у відповідача виник обов`язок відшкодувати витрати пов`язані з його утриманням у вищому навчальному закладі.

17.12.2021 позивач відправив засобами поштового зв`язку повідомлення про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у ВНЗ із специфічними умовами навчання (а.с. 14-15).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки відповідача звільнено з публічної служби за власним бажанням, то відповідно до ч. 4 ст. 74 Закону України "Про Національну поліцію" він повинен відшкодувати всі витрати на утримання за період навчання в Харківському національному університеті внутрішніх справ.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з таких підстав.

Спір у справі, що розглядається, стосується відшкодування витрат, пов`язаних із утриманням у вищому навчальному закладі МВС України особи, яка в подальшому за власним бажанням звільнилася з Національної поліції до закінчення трирічного терміну після закінчення навчання.

Відповідно до п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України "Про Національну поліцію" від 23.12.2015 № 901-VІІІ вищі навчальні заклади із специфічними умовами навчання, що належать до сфери управління Міністерства внутрішніх справ України і здійснювали навчання курсантів, слухачів, ад`юнктів та докторантів за державним замовленням з підготовки фахівців для потреб міліції, продовжують їх навчання та підготовку як фахівців для Національної поліції в межах раніше доведеного державного замовлення для потреб міліції.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України "Про Національну поліцію" служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Статтею 72 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що професійне навчання поліцейських складається з: 1) первинної професійної підготовки; 2) підготовки у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання; 3) післядипломної освіти; 4) службової підготовки - системи заходів, спрямованих на закріплення та оновлення необхідних знань, умінь та навичок працівника поліції з урахуванням оперативної обстановки, специфіки та профілю його оперативно-службової діяльності.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 Закону України "Про Національну поліцію" підготовка фахівців за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, проводиться на підставі контракту про здобуття освіти, який укладається між навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчається.

Згідно з ч. 4 ст. 74 Закону України "Про Національну поліцію" особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2017 № 261 було затверджено Порядок відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України (далі по тексту - Порядок № 261), який набрав чинності 20.04.2017 та був дійсним на час звільнення відповідача із поліції.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2017 № 261 затверджено Порядок відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі по тексту - Порядок).

Цей Порядок визначає механізм відшкодування особами, які навчалися за денною формою навчання за державним замовленням (далі - особи) у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - вищі навчальні заклади), витрат, пов`язаних з їх утриманням у таких закладах (далі - витрати), у разі:

дострокового розірвання контракту про здобуття освіти (далі - контракт) з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в Національній поліції (далі - поліція) через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів;

звільнення із служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в поліції через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.

Згідно з п. 2 Порядку, витрати відшкодовуються згідно з контрактом, укладеним між вищим навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчалася. У разі коли особа є неповнолітньою, установлення правових відносин здійснюється відповідно до вимог Цивільного кодексу України. Типову форму контракту затверджує МВС.

Таку типову форму затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України від 01.03.2017 № 173, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 07 березня 2017 р. за № 321/30189.

Зміст укладеного з відповідачем Контракту відповідає умовам вказаної типової форми та передбачає (п. 3 розділ ІІ ) обов`язок відповідача відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі відповідно до пункту 4 статті 74 Закону України «Про Національну поліцію» у разі дострокового розірвання контракту, а також в разі звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчання.

Вказані контракт був підписаний особисто відповідачем.

Таким чином, підписуючи вказаний контракт, відповідач ознайомлюючись з його змістом, усвідомлював, що в разі звільнення зі служби протягом трьох років після закінчення навчання, він зобов`язаний буде відшкодувати навчальному закладу фактичні витрати, пов`язані з його утриманням та свідомо погодився на виконання таких умов.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 261 відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло-, водопостачання, водовідведення, електроенергія).

Розрахунок витрат на утримання осіб у вищих навчальних закладах здійснюється відповідно до встановлених норм за їх фактичною вартістю.

На підставі розрахунків вищого навчального закладу складається довідка про фактичні витрати на кожну особу за весь строк навчання, яка долучається до її особової справи.

Так, загальна сума фактичних витрат, пов`язаних з утриманням курсанта ОСОБА_1 за період з 17.08.2015 по 05.07.2019 та з 01.09.2019 по 20.02.2021 року становить 148 650,75 грн., що складається з грошового забезпечення у сумі 101 594,37 грн., продовольчого забезпечення у сумі 12 301,94 грн., медичного забезпечення у сумі 871,55 грн., речового забезпечення у сумі 9897,36 грн., вартості комунальних послуг і спожитих енергоносіїв у сумі 23 985,53 грн., що підтверджується довідками про фактичні витрати, пов`язані з утриманням курсанта від 25.06.2019 року №4/69д та від 16.02.2021 №4/15д (а.с. 16-17).

В підтвердження витрат , пов`язаних з утриманням курсанта ОСОБА_2 за період з з 17.08.2015 по 05.07.2019 та з 01.09.2019 по 20.02.2021 року, до матеріалів справи надано довідки про грошове забезпечення (а.с 18-19), довідка-розрахунок витрат на продовольче забезпечення (а.с. 20), довідки-розрахунки по відновленню речового забезпечення (а.с. 21-22), розрахунки комунальних послуг (а.с. 24-26), довідка про вартість медичного забезпечення (а.с. 23).

Зі змістом довідок про фактичні витрати, пов`язані з утриманням курсанта від 25.06.2019 року №4/69д та від 16.02.2021 №4/15д відповідач був ознайомлений, що підтверджується його підписом у відповідному рядку про ознайомлення з розрахунком (а.с. 16-17).

Колегія суддів одночасно звертає увагу на те, що курсанти, які навчаються в Харківському національному університеті внутрішніх справ перебувають на повному державному забезпеченні. Кошти, які витрачаються на їх навчання є державними (бюджетними).

Враховуючи, що відповідача звільнено з органів внутрішніх справ за п. 7 ч. 1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" (за власним бажанням), що підпадає під п. 3 абз 5 Контракту, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що ОСОБА_1 зобов`язаний відшкодувати витрати на його утримання за період навчання в ХНУВС.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що позивач мав право звернутися до суду для стягнення спірних витрат лише після відмови відповідача відшкодувати вказані витрати в добровільному порядку, а оскільки відповідач не був обізнаний про вимоги позивача, повідомлення про добровільне відшкодування не отримував, то у позивача відсутні правові підстави для звернення з даним позовом до суду, колегія суддів відхиляє з огляду на таке.

Матеріалами справи підтверджено, що у Контрактах № 1636 від 01.09.2017 та № 706м від 01.09.2019 у пункті 5 ч. 3 розділу 2 передбачено, що у разі дострокового розірвання контракту, а також звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчання особа зобов`язується відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до п. 4 ст. 74 Закону України «Про Національну поліцію». Вказані контракти підписані відповідачем особисто. (а.с. 4-5, 9-10)

Окрім цього, відповідач був ознайомлений з довідками-розрахунками №4/69д від 25.06.2019 та №4/15д від 16.02.2021 про фактичні витрати, пов`язані з утриманням курсанта, що підтверджується особистим підписом відповідача у відповідній графі. (а.с. 16-17)

Верховний Суд у постанові від 23.09.2021 (справа № 520/11540/19), на яку, у апеляційній скарзі та додаткових поясненнях, посилається апелянт, суд касаційної інстанції зазначив: «…відповідно до Порядку №261 Університет мав вручити під підпис або надіслати відповідачці повідомлення із зобов`язанням протягом 30 діб з моменту отримання такого повідомлення відшкодувати витрати із зазначенням їхнього розміру та реквізитів рахунку для перерахування коштів, за для того, щоб забезпечити можливість добровільно відшкодувати витрати на навчання і лише, у разі відмови відповідачки, міг звернутися до суду.»

З метою добровільного стягнення витрат, пов`язаних з утриманням у ВНЗ із специфічними умовами навчання позивачем засобами поштового зв`язку, на адресу відповідача, 17.12.2021 було направлено повідомлення про добровільне стягнення таких витрат, із зобов`язанням протягом 30 діб з моменту отримання такого повідомлення відшкодувати зазначених витрати (а.с. 14), що підтверджується фіскальним чеком ПАТ «УКРПОШТА» (а.с. 15)

Враховуючи, що позивач звернувся до суду першої інстанції 20.01.2022, через 35 календарних днів після надіслання повідомлення до відповідача, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем дотримані вимоги Порядку № 261, та надано відповідачу передбачений законодавством строк для добровільного відшкодування витрат пов`язаних з утриманням у ВНЗ, а оскільки у наданий строк відповідач добровільно відшкодування витрат не зробив, то у позивача були підстави для звернення до суду.

Посилання апелянта на постанови від 23.09.2021 (справа № 520/11540/19), від 28.05.2021 (справа № 320/7233/19), від 30.08.2022 (справа № 480/8200/20), від 14.12.2020 (справа № 520/5837/2020), колегія суддів відхиляє, з мотивів наведених вище.

Посилання апелянта на постанови Верховного суду від 30.09.2019 (справа № 340/685/19), від 10.10.2019 (справа № 140/721/19), колегія суддів відхиляє через те, що судом касаційної інстанції у даній справі досліджувалось питання поважність причин пропуску строку звернення до суду.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.09.2022 по справі № 520/1444/22 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)С.П. Жигилій
Судді(підпис) (підпис) Т.С. Перцова В.Б. Русанова