Справа № 520/8073/23
Суддя: Біленський О.О.
Дата ухвалення: 2023-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

21 червня 2023 р. справа № 520/8073/23

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Біленський О.О., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, 46, м. Харків, 61057, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Харківській області №15/20-40-04-29-08 від 01.10.2020 про анулювання реєстрації та виключення з Реєстру платників єдиного податку ФО-П ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Харківській області поновити реєстрацію ФО-П ОСОБА_1 як платника єдиного податку третьої групи з 01.10.2020 та включити до реєстру платників єдиного податку.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 01.05.2023 відкрито спрощене провадження в адміністративній справі згідно з положеннями п. 10 ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 257 КАС України, якими унормовано що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до положень ст. 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно з положеннями ч. 2, 3, 4, 5 ст. 262 КАС України, розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - протягом п`ятнадцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Перше судове засідання у справі проводиться не пізніше тридцяти днів із дня відкриття провадження у справі. За клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на підставі акту перевірки ГУ ДПС у Харківській області прийнято рішення №15/20-40-04-29-08 про анулювання реєстрації та виключення з Реєстру платників єдиного податку фізичної особи підприємця ОСОБА_1 . Повивач вважає такі дії відповідача протиправними, оскільки заборгованість по єдиному податку позивача виникла у зв`язку з тим, що в полі призначення платежу платіжних доручень він зазначав назву єдиного податку, але сплату такого податку помилково здійснював на рахунок податку на доходи фізичних осіб (код платежу 11010100, 11010500).

Представник відповідача надав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що за результатами камеральної перевірки встановлені порушення умови перебування ФО-П ОСОБА_1 на спрощеній системі оподаткування в частині абз. 8 п.п. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298, п. 299.10 ст. 299 ПКУ, яким передбачено, що платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків та зборів у разі наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів - в останній день другого із двох послідовних кварталів. Згідно з даними інформаційного ресурсу ДПС України «Податковий блок» підсистеми «облік платежів» інтегрованої картки особового рахунку (ІКП) платника єдиного податку з фізичних осіб (код платежу 18050400) ФО-П ОСОБА_1 значиться податковий борг на кожне перше число місяця, протягом двох послідовних кварталів, у зв`язку з чим прийнято рішення від 01.10.2020 №15/20-40-04-29-08 «Про анулювання реєстрації та виключення з Реєстру платників єдиного податку». З огляду на викладене, ГУ ДПС вважає, що з боку контролюючого органу відсутні дії, які порушують права або інтереси платника податків, внаслідок чого відсутні підстави для задоволення позову.

У поданій відповіді на відзив позивач зазначив, що не погоджується із позицією відповідача, викладеною у відзиві на позовну заяву. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд задовольнити їх у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 11.06.1998 перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Харківській області як фізична особа-підприємець.

Головним управлінням ДПС у Харківській області на підставі п.п. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75, ст. 76, п. 86.2 ст. 86 Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питань правомірності перебування на спрощеній системі оподаткування, за результатами якої складено акт перевірки від 01.10.2020 №15/20-40-04-29-34/ НОМЕР_1 .

Під час проведення камеральної перевірки встановлені порушення умови перебування фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на спрощеній системі оподаткування в частині абз. 8 п.п. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298, п. 299.10 ст. 299 ПК України, яким передбачено, що платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків та зборів у разі наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів - в останній день другого із двох послідовних кварталів.

Відповідно до наданої податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця ФО-П ОСОБА_1 від 02.10.2019 реєстраційний №30984 сума єдиного податку, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного (податкового) періоду за три квартали 2019 складає 880 грн. з терміном сплати 21.11.2019, згідно ІКП (код платежу 18050400) сплата відсутня.

Відповідно до податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця ФО-П ОСОБА_1 від 08.01.2020 реєстраційний №423 сума єдиного податку, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного (податкового) періоду за 2019 становить 1087,50 грн. з терміном сплати 20.02.2020, згідно ІКП (код платежу 18050400) сплата відсутня.

Відповідно до податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця ФО-П ОСОБА_1 від 19.05.2020 реєстраційний №20437 сума єдиного податку, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного (податкового) періоду за 1 квартал 2020 становить 375 грн. з терміном сплати 20.05.2020, згідно ІКП (код платежу 18050400) сплата відсутня.

Відповідно до податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця ФО-П ОСОБА_1 від 08.07.2020 реєстраційний №25221 сума єдиного податку, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного (податкового) періоду за півріччя 2020 становить 1004,50 грн. з терміном сплати 20.08.2020, згідно ІКП (код платежу 18050400) сплата відсутня.

Відповідно до податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця ФО-П ОСОБА_1 від 05.10.2020 реєстраційний №32789 сума єдиного податку, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного (податкового) періоду за три квартали 2020 становить 800 грн. з терміном сплати 19.11.2020, згідно ІКП (код платежу 18050400) сплата відсутня.

Таким чином, станом на 30.11.2020 В ІКП позивача обліковується податковий борг у розмірі 3642,86 грн. по платежу «Єдиний податок з фізичних осіб» (КБК 18050400).

На підставі акту перевірки від 01.10.2020 №15/20-40-04-29-34/ НОМЕР_1 контролюючим органом прийнято рішення від 01.10.2020 №15/20-40-04-29-08 «Про анулювання реєстрації та виключення з Реєстру платників єдиного податку».

Не погоджуючись із вказаним рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України), який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Порядок реєстрації та анулювання реєстрації платників єдиного податку визначено статтею 299 ПК України, відповідно до пункту 299.1, якої реєстрація суб`єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку.

Відповідно до пп. 3 п. 299.10 ст. 299 ПК України реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у разі:

1) подання платником податку заяви щодо відмови від застосування спрощеної системи оподаткування у зв`язку з переходом на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, - в останній день календарного кварталу, в якому подано таку заяву;

2) припинення юридичної особи (крім перетворення) або припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем відповідно до закону - в день отримання відповідним контролюючим органом від державного реєстратора повідомлення про проведення державної реєстрації такого припинення;

3) у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 та підпунктом 298.8.6 пункту 298.8 статті 298 цього Кодексу;

4) якщо у податковому (звітному) році частка сільськогосподарського товаровиробництва юридичної особи платника єдиного податку четвертої групи становить менш як 75 відсотків;

5) якщо платником єдиного податку четвертої групи не подано податкову звітність, передбачену підпунктом 295.9.1 пункту 295.9 статті 295 та підпунктом 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 цього Кодексу.

Як зазначено в оскаржуваному рішенні позивачем порушено вимоги абз. 8 пп. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 ПК України.

У свою чергу, згідно абз. 8 пп. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 ПК України платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у таких випадках та в строки, зокрема, у разі наявності податкового боргу у розмірі, що перевищує суму, визначену абзацом третім пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу, на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів - в останній день другого із двох послідовних кварталів.

Приписами п. 299.11 ст. 299 ПК України визначено, що у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої - третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. У такому випадку суб`єкт господарювання має право обрати або перейти на спрощену систему оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом.

Судом встановлено, що оскаржуване рішення прийнято на підставі того, що позивач має податковий борг на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів, що підтверджується, за даними контролюючого органу, відомостями АІС «Податковий блок».

Водночас, суд звертає увагу, що передумовою прийняття рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку є проведення перевірки, висновки якої повинні бути викладені у відповідному акті.

Як свідчать матеріали справи, відповідачем було проведено камеральну перевірку щодо порушення позивачем, платником єдиного податку, вимог перебування на спрощеній системі оподаткування.

За результатами проведеної камеральної перевірки податковим органом складено Акт камеральної перевірки від 01.10.2020 №15/20-40-04-29-34/, яким встановлено порушення умов перебування платником єдиного податку на спрощеній системі оподаткування, а саме: не сплачено протягом двох послідовних кварталів податкових зобов`язань.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПК України, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно з пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Статтею 76 ПК України визначено, що камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється, відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.

Пунктом 86.2 ст. 86 ПК України передбачено, що за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Крім того, зі змісту п. 2.5.1 Методичних рекомендацій щодо організації та проведення камеральних перевірок податкової звітності платників податків, крім перевірок податкової декларації про майновий стан і доходи та податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця, затверджених наказом Міндоходів України від 14.06.2013 №165, вбачається, що після закінчення строку, наданого платнику податків в інформаційному (електронному) повідомленні для самостійного виправлення помилок, проводиться камеральна (електронна) перевірка, за наслідками якої складається (формується): у разі встановлення помилок (порушень) у податковій звітності або неподання (несвоєчасне подання) податкової звітності - Акт про результати камеральної перевірки; у разі відсутності помилок (порушень) у податковій звітності - до впровадження в промислову експлуатацію АС "Камеральна електронна перевірка" інспектор у тій частині перевіреної звітності, що заповнюється службовими особами Міндоходів, робить відмітку у графі "порушень (помилок) не виявлено" (якщо інше не визначено Кодексом), вказує дату проведення камеральної перевірки і ставить підпис; після впровадження в промислову експлуатацію АС "Камеральна електронна перевірка" складається (формується) Довідка про результати камеральної перевірки для платників податку, які надали декларацію в електронному виді з визначеною IP-адресою. Зразок форми Акта/Довідки про результати камеральної перевірки наведено у додатку 2 до Методичних рекомендацій.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що предметом камеральної перевірки можуть бути виключно помилки (порушення) у податковій звітності та/або її неподання (несвоєчасне подання).

Питання ж своєчасності нарахування та сплати усіх передбачених Податковим кодексом України податків та зборів є предметом документальної перевірки, як це передбачено пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України.

Якщо ж під час проведення камеральної перевірки виявлено порушення податкового законодавства, контролюючий орган має право призначити та провести документальну (виїзну, невиїзну або планову чи позапланову) перевірку платника податків.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 19.03.2019 у справі №803/1908/16, від 23.08.2019 у справі №826/4242/15 та від 06.02.2020 у справі №813/87/16.

Разом з тим, належних доказів проведення документальної перевірки ФОП ОСОБА_1 з питань своєчасності сплати грошових зобов`язань з єдиного податку, ГУ ДПС у Харківській області не надано.

Отже, суд доходить висновку про необхідність визнання протиправним та скасування оскаржуваного рішення ГУ ДПС у Харківській області №15/20-40-04-29-08 від 01.10.2020 про анулювання реєстрації платника єдиного податку, оскільки останнім порушено вищезазначені правові положення податкового законодавства.

Крім того, з матеріалів справи судом встановлено, що відповідно податкових декларацій платника єдиного податку сума єдиного податку, яка підлягала нарахуванню та сплаті за три квартали 2019 року складала 880 грн., за підсумками поточного звітного (податкового) періоду за 2019 1087,50 грн., за 1 квартал 2020 року 375 грн., за півріччя 2020 року 1004,50 грн., за три квартали 2020 року 800 грн.

Відповідно платіжного доручення №12 від 08.10.2019 позивачем сплачено суму єдиного податку за 3 квартал 2019 року у розмірі 880 грн. на розрахунковий рахунок UA0020433 (податок на доходи фiз. осiб, що сплачується податковими агентами, iз доходiв платника податку у виглядi з/п).

Відповідно платіжного доручення №2 від 14.01.2020 позивачем сплачено суму єдиного податку за 4 квартал 2019 року у розмірі 1087,50 грн. на розрахунковий рахунок UA0020433 (податок на доходи фiз. осiб, що сплачується фiз. особами за результатами рiчного декларування).

Відповідно платіжного доручення №2 від 21.04.2020 позивачем сплачено суму єдиного податку за 1 квартал 2020 року у розмірі 375 грн. на розрахунковий рахунок НОМЕР_2 (податок на доходи фiз. осiб, що сплачується фiз. особами за результатами рiчного декларування).

Відповідно платіжного доручення №6 від 07.07.2020 позивачем сплачено суму єдиного податку за 2 квартал 2020 року у розмірі 1004,50 грн. на розрахунковий рахунок НОМЕР_2 (податок на доходи фiз. осiб, що сплачується фiз. особами за результатами рiчного декларування).

Відповідно платіжного доручення №10 від 15.10.2020 позивачем сплачено суму єдиного податку за 3 квартал 2020 року у розмірі 800 грн. на розрахунковий рахунок НОМЕР_2 (податок на доходи фiз. осiб, що сплачується фiз. особами за результатами рiчного декларування).

Відповідно інформації, щодо стану розрахунків з бюджетом по платежу 85 «податок на доходи фiз. осiб, що сплачується податковими агентами, iз доходiв платника податку у виглядi з/п» за 2019 рік рахувалась переплата у розмірі 880 грн.; по платежу 85 «податок на доходи фiз. осiб, що сплачується фiз. особами за результатами рiчного декларування» за 2020 рік - переплата у розмірі 3267 грн.

Відповідно інформації, щодо стану розрахунків з бюджетом по платежу 50 «єдиний податок з фiзичних осiб» за 2023 рік здійснено перерахування переплати по платежу 85 «податок на доходи фiз. осiб, що сплачується податковими агентами, iз доходiв платника податку у виглядi з/п» у розмірі 880 грн. та по платежу 85 «податок на доходи фiз. осiб, що сплачується фiз. особами за результатами рiчного декларування» у розмірі 3267 грн. в рахунок платежу 50 «єдиний податок з фiзичних осiб».

З даного приводу, суд вважає зазначити наступне.

Згідно абзацу 3 пункту 87.1 статті 87 ПК України сплату грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснено також: а) за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника); б) за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів з урахуванням особливостей, визначених у пункті 43.4-1 статті 43 цього Кодексу; в) за рахунок суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість (на підставі відповідної заяви платника) до Державного бюджету України".

Водночас, порядок зарахування контролюючим органом податкового боргу визначений нормами п. 87.9 ст. 87 ПК України, згідно з якими у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

При цьому, слід вказати, що спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Виходячи з аналізу вказаних правових норм ПК України, законом імперативно встановлено обов`язок податкового органу здійснювати зарахування коштів, що сплачує платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з календарною черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків, а платнику податків встановлено заборону спрямовувати кошти на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу.

Наведений висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 05.03.2020 по справі №826/12529/18.

Відповідно до п. 131.2 ст. 131 ПК України при погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник податків, у першу чергу зараховуються в рахунок податкового зобов`язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник податків, в наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу зараховуються в рахунок пені. Якщо платник податків не виконує встановленої цим пунктом черговості платежів або не визначає її у платіжному документі (чи визначає з порушенням зазначеного порядку), контролюючий орган самостійно здійснює такий розподіл такої суми у порядку, визначеному цим пунктом.

Так, за усталеною практикою Верховного Суду здійснення помилки під час перерахування узгодженої суми грошового зобов`язання до державного бюджету в строк, встановлений законом, має кваліфікуватися як дія, хоча й помилкова. Відтак дії, які не містять ознак бездіяльності платника податків при сплаті узгодженої суми грошового зобов`язання, не можуть бути підставою для застосування санкцій для платника.

Для підтвердження факту несплати узгодженої суми грошового зобов`язання необхідно встановити, що у межах законодавчо встановленого строку для такої сплати платник не вчинював дії, спрямовані на перерахування узгодженої суми грошового зобов`язання до державного бюджету. А оскільки такі суми зараховуються на єдиний казначейський рахунок, то помилкове визначення номеру рахунку та/або коду бюджетної класифікації у платіжному дорученні під час сплати суми податкового зобов`язання не є достатньою правовою підставою для висновку про несплату необхідної суми грошового зобов`язання.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 02.06.2020 по справі №808/3455/15 та від 29.01.2020 по справі №824/2467/15-а.

Крім того, суд приймає до уваги обставини, що після винесення рішення 01.10.2020 щодо анулювання реєстрації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , податковий орган приймав податкову звітність останнього як платника єдиного податку.

На підставі викладеного в сукупності вбачається, що рішення Головного управління ДПС у Харківській області №15/20-40-04-29-08 від 01.10.2020 про анулювання реєстрації платника єдиного податку фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 прийнято податковим органом не лише з порушенням процедури прийняття такого рішення, а й безпідставно.

У контексті наведеного суд вважає за необхідне зазначити, що у справі «Рисовський проти України» (№29979/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що принцип «належного урядування», зокрема, передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовний спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливості уникати виконання своїх обов`язків.

Щодо позовних вимог про зобов`язання ГУ ДПС у Харківській області поновити реєстрацію ФО-П ОСОБА_1 як платника єдиного податку третьої групи з 01.10.2020 та включити до реєстру платників єдиного податку, суд зазначає наступне.

Згідно п.19-3.1. ст. 19-3 ПК України до функцій державних податкових інспекцій належать, зокрема:

- здійснення сервісного обслуговування платників податків; здійснення реєстрації та ведення обліку платників податків та платників єдиного внеску, об`єктів оподаткування та об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням;

- формування та ведення Державного реєстру фізичних осіб - платників податків, Єдиного банку даних про платників податків - юридичних осіб, реєстрів, ведення яких покладено законодавством на контролюючі органи;

- виконання інших функцій сервісного обслуговування платників податків, визначених законом.

Відповідно до п. 299.1 ст. 299 ПК України реєстрація суб`єкта господарювання, як платника єдиного податку, здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 1, п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

З урахуванням вищенаведених висновків суду про безпідставність прийняття відповідачем оскаржуваного рішення про анулювання реєстрації платником єдиного податку, для повного, всебічного та об`єктивного способу відновлення порушеного права ФОП ОСОБА_1 суд вважає за необхідне зобов`язати ГУ ДПС у Харківській області відновити таку реєстрацію позивача, про що внести запис до реєстру платників єдиного податку.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 26.06.2018 №127/3429/16-ц, Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», §58, рішення від 10.02.2010).

На підставі викладеного, суд доходить до висновку, що інші доводи відповідача не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, а тому судом до уваги не приймаються.

За приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 19, 139, 205, 229, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, 46, м. Харків, 61057, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Харківській області №15/20-40-04-29-08 від 01.10.2020 про анулювання реєстрації та виключення з Реєстру платників єдиного податку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління ДПС у Харківській області поновити реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , як платника єдиного податку третьої групи з 01.10.2020, та включити до Реєстру платників єдиного податку.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, 46, м. Харків, 61057, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням приписів п. 3 Прикінцевих положень КАС України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Біленський О.О.