Справа № 140/3827/23
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2023-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2023 року ЛуцькСправа № 140/3827/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Денисюка Р.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Відділу державного нагляду (контролю) у Волинській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі позивач, ФОП ОСОБА_1 ) звернувся з позовом до Відділу державного нагляду (контролю) у Волинській області Державної служби України з безпеки на транспорті (далі відповідач, відділ Укртрансбезпеки) про визнання протиправними та скасування постанов про застосування адміністративно-господарського штрафу від 09.01.2023 №№ 350602, 350603, 350604, 350605, 350606, 350607, 350608, 350609, 350610, 350611, 350612, 350613, 350614, 350615, 350616, 350617, 350618, 350619, 350620, 350621, 350622, 350623, 350624, 350625, 350626, 350627, 350628, 350629.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що під час проведення перевірки 22.11.2022 дотримання вимог про автомобільний транспорт при здійсненні міжнародних перевезень пасажирів по маршруту ВінницяВаршава виявлено відсутність тахокард за попередні 28 днів, що є порушенням Закону України Про автомобільний транспорт.

На підставі акту перевірки та долучених до нього документів, оскаржуваними постановами до позивача відповідно до Закону України Про автомобільний транспорт було застосовано адміністративно господарський штраф по кожному порушенню у розмірі 680 гривень а всього в загальній сумі 19040 грн.

Позивач не погоджується із даними постановами та вважає їх протиправними. Вказує на те, що на момент перевірки у водія були наявні всі необхідні документи, згідно наданих документів водій не працював на маршруті певні дні.

Звертає увагу на те, що штраф застосовано за кожне правопорушення окремо, хоча це є триваючим правопорушенням і штраф повинен бути застосований у розмірі 680 грн як за одне порушення.

Крім того, зазначає, шо у постановах про притягнення до відповідальності позивача не було вказано норму закону, яку порушено та за який час. З цих підстав просить позов задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 20.03.2023 прийнято дану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за цим позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

У відзиві на позов представник відповідача позовні вимоги заперечила та зазначила, що посадовими особами Укртансбезпеки 22.11.2022 проведено рейдову перевірку щодо дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт ФОП ОСОБА_1 в ході якої виявлено, що у водія автобуса, який здійснював міжнародні перевезення по маршруту «Вінниця Варшава» відсутні тахокарди за попередні 28 днів. Виявлені порушення були належним чином зафіксовані в акті перевірки.

Вказує на те, що наявність документів, визначених статтею 53 Закону України Про автомобільний транспорт повинні бути наявні під час здійснення перевезення пасажирів по маршруту, а не по факту їх наявності, чого в даному випадку позивачем зроблено не було.

Звертає увагу на те, що і в акті перевірки, і в постанові викладено суть допущеного позивачем порушення та посилання на нормативний акт, який порушено, а розмір застосованого адміністративно-господарського штрафу від 09.01.2023 визначено у відповідності до статті 60 Закону України Про автомобільний транспорт. З наведених підстав просить відмовити у задоволенні позову повністю.

У поданій суду відповіді на відзив позивач ще раз підтвердив свою правову позицію щодо незаконності винесеної постанови про накладення штрафу на позивача та просив позов задовольнити.

Представник відповідача у додаткових поясненнях на відповідь на відзив вказав, що перевірка проведена у відповідності до вимог чинного законодавства, а оскаржувані постанови про накладення штрафу є правомірними.

Дослідивши письмові пояснення, викладені учасниками справи у заявах по суті справи, а також письмові докази, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Волинській області 22.11.2022 на підставі направлення на проведення перевірки від 18.11.2022 (а.с. 75) та щотижневого графіка (а.с.76) проведено рейдову перевірку дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт, за результатами якої складено акт №333488 (а.с.74).

Актом зафіксовано порушення вимог статті 34 Закону України Про автомобільний транспорт, а саме: під час здійснення міжнародного перевезення пасажирів по маршруту Вінниця Варшава у водія відсутні тахокарди за попередні 28 днів.

Водій акт перевірки підписав, про що свідчить його підпис на ньому.

Відповідачем 21.12.2022 рекомендованим листом направлено позивачу повідомлення про те, що розгляд справи відбудеться 09.01.2023 за адресою: м. Луцьк, вул. Підгаєцька, 3 поверх 4 (а. с. 77, а.с.77 зворот).

09.01.2023 начальником Відділу державного нагляду (контролю) у Волинській області, за результатами розгляду справи винесено постанови №№ 350602, 350603, 350604, 350605, 350606, 350607, 350608, 350609, 350610, 350611, 350612, 350613, 350614, 350615, 350616, 350617, 350618, 350619, 350620, 350621, 350622, 350623, 350624, 350625, 350626, 350627, 350628, 350629, якими до ФОП ОСОБА_1 за управління ТЗ без щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку водія, відповідальність за яке передбачена абзацом 11 частини 1 статті 60 Закону України Про автомобільний транспорт застосовано адміністративно-господарський штраф в розмірі 680 грн за кожне правопорушення, а всього адміністративно-господарський штраф на суму 19040 грн (а.с.18-45).

Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами та спірним рішенням, суд враховує такі нормативно-правові акти.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено обов`язок органів держаної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин сьомої, чотирнадцятої статті 6 Закону України від 05.04.2001 №2344-ІII Про автомобільний транспорт (далі Закон №2344-ІII) центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм та стандартів на автомобільному транспорті. Державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Згідно з пунктом 1, абзацом першим пункту 8 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103 (далі - Положення), Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті. Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Абзацом третім пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 26.06.2015 №592 Деякі питання забезпечення діяльності Державної служби з безпеки на транспорті утворено територіальні органи Державної служби з безпеки на транспорті як структурні підрозділи апарату Служби за переліком згідно з додатком 3, зокрема, Управління Укртрансбезпеки у Волинській області.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 03.03.2020 №196-р Про оптимізацію діяльності територіальних органів Державної служби з безпеки на транспорті утворено територіальні органи Державної служби з безпеки на транспорті як структурних підрозділів апарату Служби, зокрема Поліське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки, реорганізувавши шляхом злиття Управління Укртрансбезпеки у Волинській області та Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області.

Згідно розпорядження КМ України від 02.12.2021 № 1579-р Про оптимізацію діяльності територіальних органів Державної служби з безпеки на транспорті утворено відділи державного нагляду (котролю) у Волинській, Тернопільських областях.

Отже, здійснення державного нагляду і контролю за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства є повноваженнями відповідача.

Процедуру проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) визначає Порядок Проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі, затвердженого постановою КМ України №1567 від 08.11.2006 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі Порядок №1567).

Органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи (пункт 3 Порядку №1567).

Згідно із пунктами 2, 4 Порядку №1567 рейдовим перевіркам (перевіркам на дорозі) підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних автомобільних перевізників (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Рейдові перевірки (перевірки на дорозі) на автомобільному транспорті проводяться посадовими особами Укртрансбезпеки та її територіальних органів (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) згідно з додатком 1-1, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку.

Відповідно до пунктів 12, 13 Порядку №1567 рейдова перевірка (перевірка на дорозі) здійснюється на підставі щотижневого графіка.

Графік проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) складається та затверджується керівником або заступником керівника Укртрансбезпеки або її територіального органу з урахуванням стану аварійності, періоду, що пройшов від попередньої перевірки, забезпечення належного рівня транспортного обслуговування в окремих регіонах, інформації про діяльність осіб, що незаконно надають послуги з перевезень, перевірки дотримання умов перевезень, визначених дозволом (договором) на перевезення, та інших обставин.

Згідно з пунктом 14 Порядку №1567 рейдовою перевіркою (перевіркою на дорозі) є перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.

Як визначено пунктом 15 Порядку №1567, під час проведення рейдової перевірки перевіряється додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону, додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) (далі - Європейська угода);

Відносини між автомобільними перевізниками, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень регулюються Законом України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 №2344-ІІІ (далі - Закон №2344-ІІІ).

Відповідно до частини 1 статті 34 даного Закону автомобільний перевізник повинен: виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів; забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів.

Абзацом 3 частини 4 статті 53 Закону №2344-ІІІ визначено, що при виконанні міжнародних перевезень пасажирів резиденти України повинні мати: дозволи іноземних країн, по території яких буде здійснюватися перевезення; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу; список пасажирів (при нерегулярних та маятникових перевезеннях); білетно-облікову документацію; схему маршруту.

Частинами 7-8 статті 53 даного Закону визначено, що у транспортних засобах, що здійснюють міжнародні перевезення пасажирів та/або вантажів, установлюються і використовуються контрольні пристрої - тахографи.

Водії транспортних засобів, що належать резидентам або нерезидентам України, зобов`язані допускати до перевірки тахографів посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, надавати їм реєстраційні листки режиму праці та відпочинку водіїв - тахокарти, а також, у разі якщо у транспортному засобі використовуються цифрові тахографи, роздруковувати на паперовому носії інформацію про роботу та відпочинок водіїв.

Порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів визначає Інструкція з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої наказом міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 №385 (далі Інструкція №385).

Відповідно до пункту 1.4. Інструкції №385 тахограф - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв; тахокарта - бланк, призначений для внесення й зберігання зареєстрованих даних, який вводять в аналоговий контрольний пристрій (тахограф) та на якому маркувальні пристрої останнього здійснюють безперервну реєстрацію інформації, що підлягає фіксуванню відповідно до положень ЄУТР.

Згідно із пунктом 3.1. Інструкції № 385, виробники транспортних засобів, перевізники, водії та пости сервісного обслуговування тахографів використовують тахографи, тахокарти, картки до цифрових тахографів, тип яких затверджено відповідно до вимог ЄУТР.

Відповідно до пунктів 3.3, 3.6 Інструкції №385 водій транспортного засобу, обладнаного тахографом зокрема: своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом; у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.

Перевізники забезпечують належну експлуатацію тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами, а також, наявності у водіїв транспортних засобів тахокарт у кількості, визначеній пунктом 3.3 цього розділу, або наявності та чинності картки для цифрового тахографа.

11.10.2005 набув чинності Закон України "Про приєднання України до Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР)" №2819-IV від 07.09.2005.

Крім цього, Європарламентом та Європейською Радою 15.03.2006 було прийнято Постанову (ЄС) № 561/2006 щодо гармонізації певного соціального законодавства, що стосується автомобільного транспорту та вносить змін до Постанови Ради (ЄЄС) №3821/85 та (ЄС) № 2135/98 і відміняє Постанову Ради (ЄС) №3820/85. Цією постановою були визначені Правила щодо часу відпочинку та роботи водія, які набули чинності з 11.04.2007.

За вимогами таких Правил передбачено, щоб водії транспортних засобів завжди мали при собі і могли надати до перевірки реєстраційні листи за поточний тиждень і ті, які водій використовував в попередні 15 днів, картку водія, якщо вона у нього є, будь-який звіт складений від руки і роздруківку, зроблені впродовж поточного тижня і попередніх 15 днів (а з 1.01.2008 в обох випадках за поточний день і попередні 28 днів). В тому ж випадку, коли водій не має можливості надати вищевказані документи, він повинен надати супровідний лист (документ, про періоди часу, коли водій не керував транспортним засобом), форма якого розроблена та затверджена Рішенням Європейської Комісії від 12.04.2007.

Дія Постанови ЄС № 561/2006 у повному обсязі розповсюджується на перевізників країн - членів ЄС, Швейцарії та Європейської Економічної Зони.

Оскільки Положення правил ЄС відрізнялися від положень Угоди ЄУТР, Комітетом з внутрішнього транспорту Європейської економічної комісії ООН було розпочато процедуру узгодження двох систем правил режиму праці та відпочинку водія задля застосування єдиних вимог для усіх водіїв та спрощення контрольних процедур. І з метою гармонізації цих двох систем правил Секретаріатом ЄЕК ООН спільно з Європейською Комісією на базі правил, прийнятих Постановою ЄС №561 у 2006 році було підготовлено зміни до положень ЄУТР, які встановлюють ряд нових вимог в частині дотримання відповідних норм щоденного часу перебування за кермом, перерв, щоденного, щотижневого часу відпочинку та наявності у водіїв транспортних засобів відповідної кількості реєстраційних листів під час контролю уповноваженими органами тощо.

29-31 жовтня 2008 року 103-я сесія Робочої групи з автомобільного транспорту (SC.1) КВТ ЄЕК ООН схвалила узгоджені зміни до тексту ЄУТР, які після відповідних процедур прийняття поправок до Угоди набули чинності для перевізників країн - не членів ЄС у вигляді Поправки № 6 з 20.12.2009.

Такою Поправкою, зокрема, було внесено Доповнення 3 до датку до ЄУТР. В таких Доповненнях вказано, що відповідно до статті 12-біс цієї Угоди автомобільні перевізники можуть використовувати в цілях сприяння проведенню перевірок на дорозі типові бланки, наведені нижче: 1. Форма підтвердження діяльності - бланк, який слід використовувати в тому випадку, коли водій перебував у відпустці через хворобу або в щорічній відпустці або якщо він керував транспортним засобом, які не підпадають під дію положень ЄУТР за змістом статті 2 цієї Угоди.

Вказівка по використанню. (Викласти, по можливості, на зворотному боці бланка) a) Усі позиції сьогодення бланка повинні бути заповнені перед рейсом транспортним підприємством і відповідним водієм. b) Зміна тексту бланка не допускається. c) Бланк вважається дійсним у тому випадку, якщо він підписаний як уповноваженим представником транспортного підприємства, так і самим водієм. У разі індивідуальних підприємств водій підписує бланк один раз від імені підприємства і один раз в якості водія. Дійсним вважається тільки підписаний оригінал цього документа. d) На роздруківці бланку може міститися логотип підприємства. Положення 1-5 можуть бути надруковані заздалегідь. Печатка підприємства не може заміняти підпис особи, яка повинна підписати бланк, проте його підпис може бути підкріплена печаткою. e) Додаткова національна або регіональна інформація повинна вказуватися на зворотному боці бланка. f).

Якщо даний бланк складається на іншій мові, ніж англійська або французька, то його назва на національній мові має зазначатися під назвами англійською і французькою мовами, які потрібно буде відновити на бланку. Якщо бланк складений на іншій мові, ніж англійська, то назви розділів в самому бланку повинні повторюватись на англійській мові.

При цьому, Статтею 12-біс ЄУТР визначено, що типові бланки, включені в Доповнення 3, не мають обов`язкової сили. Разом з тим у разі їх використання вони повинні відповідати встановленим змістом, зокрема в тому, що стосується нумерації, порядку і назви позицій.

Відповідно до статті 12-34 Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які здійснюють міжнародні автомобільні перевезення, підписаної 01.07.1970 водій, який керує транспортним засобом, оснащеним контрольним пристроєм відповідно з додатком 1, повинен бути в змозі пред`явити щоразу, коли цього вимагатиме інспектуючи особа, реєстраційні листки за поточний день та попередні 28 календарних днів.

Отже, водії зобов`язані надавати інспектору для контролю реєстраційні листки за поточний день та попередні 28 календарних днів, тобто 29 реєстраційних листків режимів праці та відпочинку водія.

Відповідно до статті 60 Закону №2344-ІІІ за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за управління транспортними засобами при здійсненні міжнародних автомобільних перевезень без контрольних пристроїв (тахографів) реєстрації режимів праці чи відпочинку водіїв транспортних засобів чи вимкненими такими контрольними пристроями (тахографами) або без щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку - штраф у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У Законі №2344-ІІІ (стаття 1) наведені терміни вживаються в такому значенні: автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; замовник транспортних послуг юридична або фізична особа, яка замовляє транспортні послуги з перевезення пасажирів чи/та вантажів; вантажні перевезення - перевезення вантажів вантажними автомобілями; послуга з перевезення пасажирів чи вантажів перевезення пасажирів чи вантажів транспортними засобами на договірних умовах із замовником послуги за плату.

Судом встановлено, що в порушення вищевказаних вимог Закону України Про автомобільний транспорт, ЄУТР, Інструкції № 385 під час проведення перевірки водієм ОСОБА_2 не було надано роздруківок даних тахографа в кількості 29 штук про режими праці та відпочинку водія.

Зокрема, такий висновок зроблено в акті перевірки від 22.11.2022 №333488.

Проаналізувавши зібрані по справі докази суд вважає, що відповідачем належними та допустимими доказами було доведено факт вчинення позивачем даного порушення, виходячи з наступного.

Водієм ОСОБА_2 під час здійснення перевірки не було надано на вимогу інспектора тахокарди за попередні 28 днів роботи, а також не було надано будь-яких документів на підтвердження того, що в окремі дні він не працював та перебував у відпустці, на лікарняному, та це і не входить в обов`язки інспектора.

Також суд зазначає, що відповідно до вимог ЄУТР в разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом, водій повинен мати можливість роздрукувати реєстраційні листки щодо режимів праці та відпочинку водія в разі проведення перевірки на вимогу інспектора, чого в даному випадку зроблено не було. Забезпечення роботи тахографа чинним законодавством покладено на перевізника.

При цьому, водій під час проведення перевірки не висловив жодних зауважень з приводу виявленого порушення та не надав з приводу цього будь-яких пояснень.

Суд не приймає до уваги твердження позивача про те, що в певні дні водій не працював та не здійснював перевезення за вказаний у акті перевірки період, що у свою чергу свідчить про недопущення ними порушень вимог чинного законодавства, враховуючи наступне.

У даному випадку відповідальність передбачена за не роздрукування водієм на вимогу інспектора тахокард за попередні 28 днів.

Під час проведення перевірки ця вимога не була виконана водієм та належним чином зафіксована в акті та відео. Надання в подальшому до суду позивачем роздруківки тахокард з датою роздрукування 06.03.2023 не звільняє останнього від відповідальності, оскільки на момент проведення перевірки вимога закону виконана не була.

При цьому перебування водія у відпустці та не здійснення рейсів з інших підстав не звільняє останнього від виконання обов`язку про роздрукування листків режимів роботи та відпочинку на вимогу інспектора під час здійснення перевірки.

Тобто, не роздрукування щоденних листків режимів праці та відпочинку водія є порушенням вищевказаних нормативних актів, що тягне за собою відповідальність передбачену абзацом 11 частини 1 статті 60 Закону №2344-ІІІ.

Суд зауважує, що в даному випадку немає значення перебування водія у відпустці чи не здійснення ним рейсів у певні дні, оскільки при виконанні вимог закону та роздруківці листків режимів праці та відпочинку водія ці обставини були підтверджені даними тахографа.

У постанові від 29.01.2020 у справі 814/1460/16 Верховний Суд сформулював висновок, що адміністративний суд перевіряє рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень ретроспективно, тобто на момент їх вчинення.

Відтак, надання в подальшому роздруківки режимів роботи та відпочинку водія за період, що охоплювався перевіркою не звільняє його від відповідальності визначеної нормами даного закону, оскільки на момент здійснення перевезення пасажирів по маршруту Вінниця -Варшава 22.11.2022 такі роздруківки у водія були відсутні, що належним чином було зафіксовано.

Відтак, зважаючи на зафіксовані в акті перевірки порушення, а саме відсутність під час здійснення міжнародних перевезень пасажирів тахокард за попередні 28 днів, за наслідками розгляду справи відповідачем винесено оскаржувані постанови від 09.01.2023.

На думку суду, вказані постанови винесені відповідачем в межах наданих йому повноважень, із дотриманням процедури їх розгляду та прийняття та у відповідності до норм Закону України Про автомобільний транспорт, Порядку №1567 та є правомірними.

Адміністративно-господарський штраф накладений на позивача вказаними постановами від 09.01.2023 у сумі 680 грн за кожне правопорушення відповідає встановленому абзацом одинадцятим частини першої статті 60 Закону №2344-ІІІ розміру.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проаналізувавши вищенаведене, суд дійшов висновку про дотримання відповідачем вимог законодавства щодо призначення, проведення рейдової перевірки від 22.11.2022 та правомірності винесення постанов від 09.01.2023 №№ 350602, 350603, 350604, 350605, 350606, 350607, 350608, 350609, 350610, 350611, 350612, 350613, 350614, 350615, 350616, 350617, 350618, 350619, 350620, 350621, 350622, 350623, 350624, 350625, 350626, 350627, 350628, 350629,про застосування адміністративно-господарського штрафу за допущені порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт, а тому підстави для її скасування відсутні.

Суд не приймає до уваги твердження позивача про те, що у постанові про застосування адміністративно господарського штрафу не вказано за відсутність якого конкретного документу його накладено, враховуючи наступне.

Відповідно до пунктів 20, 21 Порядку №1567 виявлені під час рейдової перевірки (перевірки на дорозі) порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.

У разі виявлення в ході рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Враховуючи вищевказані обставини, суд вважає, що акт перевірки складений за наслідками рейдової перевірки від 22.11.2022, відповідає вимогам даних норм Порядку №1567, є встановленої форми та у ньому викладено суть допущеного перевізником порушення, а саме: відсутність тахокард за попередні 28 днів під час здійснення міжнародних перевезень пасажирів по маршруту «Вінниця Варшава», що є порушенням ст.34 Закону України «Про автомобільний транспорт».

При цьому у постановах чітко зазначено, що застосування штрафу до позивача здійснено за управління ТЗ без щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку.

Суд зауважує, що відповідальність перевізника за порушення даної норми настає за не роздрукування щоденних листків режимів праці та відпочинку водія. Тому зазначення чи не зазначення конкретного документу у постанові про застосування штрафу, та дати коли воно вчинено за умови належного фіксування та підтвердження встановленого порушення не впливає на її законність.

У даному випадку перевірка проводилась 22.11.2022, а норми законодавства чітко вказують на вимогу по роздруківці тахокард за попередні 28 днів. Тобто визначальним у даному випадку є дата перевірки, з якої у зворотному напрямку обраховуються цей термін.

Відповідно частини третьої статті 60 Закону №2344-ІІІ при вчиненні однією особою двох або більше правопорушень адміністративно-господарський штраф накладається за кожне правопорушення окремо.

Абзацом 11 частини першої цієї ж статті визначено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за управління транспортними засобами при здійсненні міжнародних автомобільних перевезень без контрольних пристроїв (тахографів) реєстрації режимів праці чи відпочинку водіїв транспортних засобів чи вимкненими такими контрольними пристроями (тахографами) або без щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку - штраф у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Оскільки позивач допустив порушення законодавства про автомобільний транспорт, а саме: здійснював міжнародні автомобільні перевезення без щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку водіїв транспортних засобів за 28 попередніх днів від дати перевірки, а тому до нього правомірно на підставі абзацу одинадцятого частини першої статті 60 Закону України Про автомобільний транспорт застосовані санкції у вигляді штрафу на загальну суму 19 040,00 грн.

Щодо твердження представника позивача про те, що перевізника неодноразово притягнуто до відповідальності одного виду за одне й те саме порушення, то суд його до уваги не приймає, оскільки неоформлення (нероздрукування) листків режимів праці та відпочинку, які повинні складатися кожного поточного дня за умовами ЄУТР є самостійними порушеннями та є підставою для прийняття рішень відповідно до частини третьої статті 60 Закону №2344-ІІІ за кожне порушення окремо.

Нероздрукування реєстраційного листка режиму праці та відпочинку водія є не триваючим порушенням, а окремим порушенням, оскільки згідно ЄУТР це дає змогу перевірити дотримання перевізником положень угоди в частині забезпечення уніфікованого підходу до роботи та відпочинку водіїв, які здійснюють вантажні перевезення в країни, що її підписали.

Вказане може забезпечити саме щоденний контроль дотримання цих умов водіями, за що і було введено відповідальність (Закон №2344-ІІІ та ЄУТР).

Тому, суд вважає безпідставними і доводи представника позивача щодо застосування штрафу за вказані порушення в розмірі 680,00 грн, оскільки відповідачем було встановлено 28 фактів порушення позивачем законодавства про автомобільний транспорт і по кожному з них правомірно була прийнята відповідна постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу в розмірі 680,00 грн.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану в пункті 58 рішення у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Зважаючи на вищевказане в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Враховуючи те, що у задоволенні позову відмовлено, судові витрати позивачу відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 241, 242, 243, 245, 246, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Відділу державного нагляду (контролю) у Волинській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя Р.С. Денисюк