Справа № 200/253/23
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2023-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2023 року справа №200/253/23

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Гайдар А.В., Казначеєв Е.Г., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника позивача - Мандрика Владислава Володимировича на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 березня 2023 р. у справі № 200/253/23 (головуючий І інстанції Бабіч С.І.) за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

У С Т А Н О В И В:

20 січня 2023 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), відповідно до якої просив: визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" у розмірі до 100 000 грн. за період з 26.09.2022 року по 31.12.2022 року, пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів; зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", у розмірі до 100 000 грн. за період з 26.09.2022 року по 31.12.2022 року, пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

В обґрунтування свого позову позивач вказує, що він проходить військову службу в НОМЕР_2 прикордонному загоні (Військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України.

На підставі бойового наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 16.09.2022 року № 165 (гриф) позивач був направлений у службове відрядження на ділянку ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_3 ), де продовжував проходити військову службу.

Як зазначається у позові, перебуваючи у відрядженні в ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_3 ), позивач виконував бойові завдання на кордоні з Республікою Білорусь на підставі бойових наказів (розпоряджень), які видавались начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На переконання позивача, у зв`язку з його безпосередньою участю у бойових діях або забезпечуванні здійснення заходів з національної безпеки та оборони, відсічі та стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення цих заходів, під час службового відрядження на підставі бойових наказів (розпоряджень) начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_3 ) він набув право на отримання збільшеної додаткової винагороди у розмірі до 100 000 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28.02.2022 року № 168.

За наведених обставин позивач, через свого уповноваженого представника, звернувся до відповідача із запитом щодо надання інформації про підстави та причини ненарахування і невиплати щомісячної доплати у вигляді додаткової винагороди, передбаченою постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168.

У відповідь на поданий запит відповідач листом від 06.01.2023 року № 14-131-23-вих повідомив про те, що збільшена додаткова винагорода позивачу не нараховувалась у зв`язку з відсутністю підстав для здійснення такої виплати, оскільки начальником НОМЕР_4 прикордонного загону імені князя Володимира Великого не було надано інформацію про дні безпосередньої участі у бойових діях чи заходах, передбачених пунктом 2 наказу від 30.07.2022 року № 392-АГ, за формою, встановленою у додатку 2 до наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30.07.2022 року № 392-АГ.

Позивач із зазначеною відповіддю не погоджується та вважає бездіяльність відповідача стосовно ненарахування та невиплати йому додаткової винагороди у розмірі до 100 000 грн. згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 протиправною.

Серед іншого, позивач у позовній заяві, із посиланням на норми Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності", Указ Президента України "Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади" та на затверджене Кабінетом Міністрів України Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади, вказує на те, що накази Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30.07.2022 року № 392-АГ та від 09.12.2022 року № 628-АГ підлягають обов`язковій державній реєстрації.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 27 березня 2023 р. у справі № 200/253/23 в задоволенні позову - відмовлено.

Представник позивача не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянином України.

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_5 , виданого 03.05.2019 року, позивач є учасником бойових дій та має право на пільги, що встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.

27.02.2019 року відповідно до наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Донецько-Луганського регіонального управління Державної прикордонної служби України № 63-ОС позивача було прийнято на військову службу на контрактній основі до НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України.

Згідно з наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону від 11.07.2022 року № 153-ВВ позивач був направлений у службове відрядження до НОМЕР_6 прикордонного загону (Військова частина НОМЕР_7 ) АДРЕСА_1 .

Відповідно до розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби України від 16.09.2022 року № (гриф)/25-2075-Е позивач був передислокований з НОМЕР_6 прикордонного загону на ділянку НОМЕР_4 прикордонного загону.

З 28.09.2022 року по 07.01.2023 року позивач перебував у службовому відрядженні та оперативному підпорядкуванні начальника НОМЕР_4 прикордонного загону.

У грудні 2022 року позивач, через свого уповноваженого представника, звернувся до відповідача із запитом про надання інформації та документів стосовно підстави та причини ненарахування та невиплати щомісячної доплати у вигляді додаткової винагороди у розмірі до 100 000 грн., яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28.02.2022 року № 168 (далі - Постанова КМУ № 168).

Одночасно запит з аналогічних питань був направлений представником позивача до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_3 ).

Відповідно до листа від 06.01.2023 року № 14-131-23-вих, який був наданий на запит представника позивача, відповідач повідомив про відсутність підстав для внесення позивача до наказу про збільшення додаткової винагороди до 100 000 грн. за період його перебування у відрядженні на ділянці НОМЕР_4 прикордонного загону імені князя Володимира Великого.

Серед іншого, у даному листі відповідач, з посиланням на вимоги наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30.07.2022 року № 392-АГ "Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168", зазначив про те, що підвищена додаткова винагорода позивачу за період його перебування у відрядженні на ділянці НОМЕР_4 прикордонного загону імені князя Володимира Великого не нараховувалась та не виплачувалась, оскільки начальником НОМЕР_4 прикордонного загону імені князя Володимира Великого не надано інформації про дні безпосередньої участі у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 наказу від 30.07.2022 року № 392-АГ, за формою, яка наведена у додатку 2 до наказу від 30.07.2022 року № 392-АГ.

Також вказаним листом відповідач повідомив, що ним було направлено лист на адресу начальника НОМЕР_4 прикордонного загону імені князя Володимира Великого з клопотанням про надання наявної інформації щодо безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях чи заходах, передбачених Постановою КМУ № 168 та наказом від 30.07.2022 року № 392-АГ, за період виконання завдань протягом вересня-жовтня 2022 року (лист від 25.11.2022 року № 22/2811-22-вих), у відповідь на який начальником НОМЕР_4 прикордонного загону імені князя Володимира Великого було повідомлено про відсутність такої інформації.

Зі змісту листа НОМЕР_4 прикордонного загону імені князя Володимира Великого від 29.11.2022 року № 22/4820-22-вих, який був наданий у відповідь на вищевказаний запит відповідача, підрозділи Держприкордонслужби, що знаходяться у Чернігівській та Сумській областях, не виконують бойові завдання на лінії бойового зіткнення; враховуючи положення розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби України "Щодо однакового трактування положень" від 17.04.2022 року № 21-1215-2022 (стосовно збільшення додаткової винагороди до 100 000 грн.), довідки про військовослужбовців Військової частини НОМЕР_1 , які брали участь у бойових діях або заходах за вересень-жовтень 2022 року у складі Військової частини НОМЕР_3 , не опрацьовувались; копії рапортів стосовно виплати додаткової винагороди військовослужбовцям НОМЕР_2 прикордонного загону за вересень-жовтень 2022 року направлені до НОМЕР_2 прикордонного загону для прийняття правового рішення.

Згідно з листом від 06.01.2023 року № 22/146-23-вих, наданим на запит представника позивача НОМЕР_4 прикордонним загоном імені князя Володимира Великого (Військова частина НОМЕР_3 ), було повідомлено про те, що списки, які передбачені додатком 2 до наказу № 392-АГ від 30.07.2022 року, до НОМЕР_2 прикордонного загону (Військова частина НОМЕР_1 ) не направлялись, оскільки відповідно до листа Адміністрації Державної прикордонної служби України "Щодо однакового трактування положень" від 17.04.2022 року № 21-1215-2022 було установлено, що збільшення додаткової винагороди визначається лише за дні безпосереднього виконання бойових завдань військовослужбовцям ДПСУ з відбиття атак (вогневого ураження, бойового контакту з ворогом), а також збройного нападу на об`єкти, які охороняються, звільнення цих об`єктів у разі захоплення (вогневого ураження), перебування цих об`єктів безпосередньо під бомбардуванням, артилерійським, ракетним обстрілом; довідки про безпосередню участь у бойових діях чи забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії позивачеві не видавалось (у зв`язку з чим позивачу необхідно звернутися з відповідним рапортом у встановленому порядку); повідомити причини невиплати позивачу додаткової винагороди у розмірі до 100 000 грн. неможливо через те, що позивач перебуває на фінансовому забезпеченні НОМЕР_2 прикордонного загону (Військова частина НОМЕР_1 ) і саме він є розпорядником інформації про грошове забезпечення позивача.

Додатково у вказаному листі НОМЕР_4 прикордонним загоном було повідомлено про те, що відносно позивача 17.12.2022 року складено протокол № 236210 за статтею 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а 20.12.2022 року на позивача Ріпкинським районним судом накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2465,00 грн.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України від 20.12.1991 року № 2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон № 2011-ХІІ) визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, а також стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частиною 2 статті 9 Закону № 2011-ХІІ установлено, що до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять: - посадовий оклад, оклад за військовим званням; - щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, а також надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); - одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до положень частини 3 статті 9 Закону № 2011-ХІІ грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Частина 4 статті 9 Закону № 2011-ХІІ визначає, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань кваліфікованим особовим складом, а також враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування, керівниками розвідувальних органів України.

Відповідно до статті 16 Закону України "Про Державну прикордонну службу України" від 03.04.2003 року № 661-IV умови грошового забезпечення військовослужбовців та оплати праці працівників Державної прикордонної служби України визначаються законодавством.

Згідно з пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (далі - Постанова КМУ № 704) установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії), одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Пунктом 3 Постанови КМУ № 704 передбачено, що виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснюється у порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації.

Суд зазначає, що у даному переліку державних органів, уповноважених затверджувати порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям, а також особам рядового і начальницького складу, відсутня Адміністрація Державної прикордонної служби України.

Відносно військовослужбовців, які проходять військову службу в органах Державної прикордонної служби України, згідно з наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25.06.2018 року № 558 було затверджено окрему Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України.

Зазначена Інструкція (далі - Інструкція № 558) містить загальні положення про правила та умови виплати грошового забезпечення, а також визначає структуру (складові) грошового забезпечення, яка є аналогічною наведеній у частині 2 статті 9 Закону № 2011-ХІІ.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України згідно з Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року "Про ведення воєнного стану в Україні" (затверджений Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 року) в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб.

Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 року, № 259/2022 від 18.04.2022 року, № 341/2022 від 17.05.2022 року, № 573/2022 від 12.08.2022 року, № 757/2022 від 07.11.2022 року, № 58/2023 від 06.02.2023 року воєнний стан в Україні продовжувався.

Відповідно до пункту 2 Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 визначено військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

28.02.2022 року на виконання Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року "Про ведення воєнного стану в Україні", а також Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 року "Про загальну мобілізацію" була прийнята Постанова КМУ № 168.

Пунктом 1 Постанови КМУ № 168 (в редакції, яка була чинною у спірний період) було установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до пункту 2-1 Постанови КМУ № 168 (в редакції від 19.07.2022 року) було установлено, що порядок та умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

30.07.2022 року Адміністрацією Державної прикордонної служби України, на виконання Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року та пункту 2-1 Постанови КМУ № 168 було видано наказ "Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168" за № 392-АГ.

Абзацом 2 пункту 1 наказу від 30.07.2022 року № 392-АГ передбачено, що додаткова винагорода збільшується до 100 тисяч гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів.

Пунктами 2 та 3 цього наказу визначені заходи, які відносяться до безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів.

Крім того, пунктом 4 Наказу №392-АГ визначені вимоги до документів, які підтверджують виконання заходів, передбачених пунктами 2, 5 цього наказу.

Додатково для військовослужбовців, відряджених до органів військового управління Держприкордонслужби, крім документів, зазначених у пункті 4 Наказу №392, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, підтверджується довідкою за формою, наведеною у додатку 1 до вказаного наказу. Ця довідка видається начальником органу Держприкордонслужби, який веде (вів) бойові дії та до якого для виконання завдань відрядженні військовослужбовці із зазначенням періоду (кількості днів) такої участі. Довідка підлягає надсиланню за місцем проходження служби до 5 числі місяця, який слідує за звітним.

На заміну цього наказу Адміністрацією Державної прикордонної служби України було видано майже аналогічний за змістом наказ від 09.12.2022 року № 628-АГ "Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168", який згідно з пунктом 15 даного наказу "набирає чинності та застосовується з 01 грудня 2022 року".

Враховуючи, що обидва згадані накази Адміністрації Державної прикордонної служби України були прийняті у спірний період проходження військової служби позивачем і містять аналогічні за змістом положення, викладені у цьому рішенні висновки суду є застосовними як до наказу від 30.07.2022 року № 392-АГ, так і до наказу від 09.12.2022 року № 628-АГ.

Відповідно до наказу від 30.07.2022 року № 392-АГ, він виданий на виконання, зокрема, пункту 2-1 Постанови КМУ № 168 (у чинній на дату видачі цього наказу редакції), згідно з яким повноваження на встановлення порядку і умов виплати додаткової винагороди та одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, були надані керівникам відповідних міністерств та державних органів.

Згідно з пунктом 1 Положення про Адміністрацію Державної прикордонної служби України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 року № 533 (далі - Положення № 533), визначено, що Адміністрація Державної прикордонної служби України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сфері захисту державного кордону та охорони суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні.

Пунктом 9 Положення № 533 визначено, що Адміністрація Державної прикордонної служби України в межах повноважень, передбачених законом, на основі та на виконання Конституції та законів України, актів Президента України та постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України та наказів МВС видає директиви, накази організаційно-розпорядчого характеру, організовує та контролює їх виконання.

Отже, відповідно до вказаного Положення № 533 діяльність Адміністрації Державної прикордонної служби України у віднесених до її компетенції питань, у тому числі питань, які стосуються виплати грошового забезпечення військовослужбовцям, спрямовує та координує Міністр внутрішніх справ, що повністю узгоджується зі змістом статті 9 Закону № 2011-ХІІ, пунктом 3 Постанови КМУ № 704 та Інструкцією № 558.

Водночас, наказ від 30.07.2022 року № 392-АГ був виданий Адміністрацією Державної прикордонної служби України без погодження з Міністром внутрішніх справ.

Пунктом 11 Положення про Міністерство внутрішніх справ України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2015 року № 878, установлено, що Міністр внутрішніх справ має право, серед іншого, видавати обов`язкові до виконання центральними органами виконавчої влади, діяльність яких спрямовує та координує Міністр внутрішніх справ, накази та доручення з питань, що належать до компетенції таких органів.

Наказом Міністерства внутрішніх справ від 22.06.2022 року № 383 було затверджено Інструкцію з призначення і виплати в Державній прикордонній службі України одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 Постанови КМУ № 168.

Враховуючи, що спірним у цій справі є питання нарахування і виплати позивачу додаткової винагороди відповідно до пункту 1 Постанови КМУ № 168, вказана інструкція не застосовується до спірних правовідносин.

На виконання п. 2-1 постанови КМУ №168 наказом Міністра внутрішніх справ України від 26 січня 2023 року № 36, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 31 січня 2023 р. за №196/39252, затверджений Порядок та умови виплати на період дії воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України. Цей порядок розповсюджується на виплати, передбачені як пунктом 1, так і пунктом 2 постанови КМУ №168.

Проте, вказаний Порядок, з огляду на дату набрання ним чинності (01.02.2023 року), також не підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

У той же час, затвердження зазначеного порядку саме наказом Міністра внутрішніх справ України є свідоцтвом наявності у нього (а не у Адміністрації Державної прикордонної служби України) відповідної компетенції та того, що саме Міністр внутрішніх справ є "керівником відповідного міністерства" відносно Держприкордонслужби, у розумінні п. 2-1 Постанови КМУ № 168 .

Інших наказів, які би встановлювали порядок та умови виплати додаткової винагороди або одноразової грошової допомоги, передбачених Постановою КМУ № 168, Міністерством внутрішніх справ України у період з лютого 2022 року по січень 2023 року не видавалось.

Крім цього, вирішуючи питання про можливість застосування до спірних правовідносин наказів Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30.07.2022 року № 392-АГ та від 09.12.2022 року № 628-АГ, суд зазначає про таке.

Згідно з частиною 3 статті 117 Конституції України нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади підлягають реєстрації в порядку, установленому законом.

Пунктом 1 Указу Президента України "Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади" від 03.10.1992 року № 493/92 визначено, що з 1 січня 1993 року нормативно-правові акти, які видаються міністерствами, іншими органами виконавчої влади, органами господарського управління та контролю і які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян або мають міжвідомчий характер, підлягають державній реєстрації.

Відповідно до пунктів 2 та 3 Указу Президента України від 03.10.1992 року № 493/92 державна реєстрація провадиться в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України. Нормативно-правові акти, зазначені в статті 1 цього Указу, набувають чинності через 10 днів після їх реєстрації, якщо в них не встановлено пізнішого строку надання їм чинності.

Згідно з пунктом 2 Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.1992 року № 731 (далі - Положення № 731) установлено, що державній реєстрації підлягають нормативно-правові акти, які містять одну або більше норм, що зачіпають права, свободи, законні інтереси та стосуються обов`язків громадян та юридичних осіб, встановлюють новий або змінюють, доповнюють, скасовують організаційно-правовий механізм їх реалізації, або мають міжвідомчий характер, тобто є обов`язковими для інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, а також юридичних осіб, що не належать до сфери управління суб`єкта нормотворення.

Пунктом 15 Положення № 731 передбачено, що міністерства, інші центральні органи виконавчої влади направляють для виконання нормативно-правові акти після їх державної реєстрації та офіційного опублікування. У разі порушення цих вимог нормативно-правові акти вважаються такими, що не набрали чинності, і не можуть бути застосовані.

Враховуючи те, що накази Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30.07.2022 року № 392-АГ та від 09.12.2022 року № 628-АГ містять норми, які зачіпають права громадян (військовослужбовців) на отримання додаткової винагороди, і встановлюють організаційно-правовий механізм реалізації таких прав, дані накази підлягають обов`язковій державній реєстрації в Міністерстві юстиції України.

У зв`язку з викладеним, суд погоджується з доводами позивача з приводу того, що дані накази Адміністрації Державної прикордонної служби України не можуть вважатися такими, що набрали чинності та не підлягають застосуванню у спірних правовідносинах, оскільки вони не проходили державну реєстрацію в Міністерстві юстиції України.

Доводи відповідача про те, що вказані накази Адміністрації Державної прикордонної служби України не були оскаржені та не визнані неправомірними у встановленому законом порядку, тож є чинними, судом до уваги не приймаються з наведених вище підстав.

З огляду на викладене, враховуючи раніше наведені висновки щодо відсутності у Адміністрації Державної прикордонної служби України компетенції щодо самостійного визначення порядку і умов виплати додаткової винагороди або одноразової грошової допомоги, судом не приймаються до уваги посилання відповідача на накази Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30.07.2022 року № 392-АГ та від 09.12.2022 року № 628-АГ як на обов`язкові для виконання начальниками (командирами) військових частин та військовослужбовцями.

Доводи позивача про наявність у даних наказів Адміністрації Державної прикордонної служби України статусу регуляторного акту та недодержання при їх прийнятті процедур, які передбачені нормами Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" від 11.09.2003 року № 1160-IV, не впливають на викладені у цьому рішенні висновки суду щодо відсутності правових підстав для застосування цих наказів.

Крім цього, вказані накази не є регуляторними актами у розумінні Закону № 1160-IV.

За приписами частин 2, 6 статті 7 КАС України суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України. У разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.

Частина 2 статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, за відсутності порядку та умов виплати додаткової винагороди, установленої пунктом 1 Постанови КМУ № 168, який би був затверджений уповноваженим на це керівником міністерства та зареєстрований Міністерством юстиції України, а також нечинності наказів Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30.07.2022 року № 392-АГ та від 09.12.2022 року № 628-АГ), єдиним чинним у спірний період проходження військової служби позивачем нормативно-правовим актом, яким визначались підстави, порядок та умови виплати відповідачем додаткової винагороди, що передбачена Постановою КМУ № 168, була сама Постанова КМУ № 168.

За пунктом 1 Постанови КМУ № 168 (в редакції, яка була чинною у спірний період) обов`язковою умовою для виплати додаткової винагороди до 100 000 грн. є безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях чи забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки та оборони, відсічі та стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

Разом із цим, при розгляді даної справи позивачем не доведено зазначеної обов`язкової умови для виплати підвищеної додаткової винагороди.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених у статті 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом не приймаються до уваги посилання позивача на те, що виконання ним бойових наказів (розпоряджень), які видавались начальником 105 прикордонного закону імені князя Володимира Великого, надає йому безумовне право на одержання додаткових виплат, що передбачені Постановою КМУ № 168, оскільки виконання бойових наказів (розпоряджень) та безпосередня участь у бойових діях або у забезпечені здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії - не тотожні поняття.

Крім цього, як вказано вище, відповідно до листа НОМЕР_4 прикордонного загону імені князя Володимира Великого від 29.11.2022 року № 22/4820-22-вих, який був наданий у відповідь на запит відповідача, підрозділи Держприкордонслужби, що знаходяться у Чернігівській та Сумській областях, не виконують бойові завдання на лінії бойового зіткнення.

Позивачем не надано до суду доказів на підтвердження конкретних дат (періодів) саме безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки та оборони, відсічі та стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення цих заходів, під час знаходження у відрядженні на ділянці ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_3 ), які були б для відповідача підставою для виплати позивачу підвищеної додаткової винагороди та застосування пропорційний підхід до визначення її розміру, встановлений постановою КМУ №168.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволення позову.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.

Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу представника позивача - Мандрика Владислава Володимировича на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 березня 2023 р. у справі № 200/253/23 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 березня 2023 р. у справі № 200/253/23 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 20 червня 2023 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв