Справа № 420/14021/23
Суддя: Харченко Ю.В.
Дата ухвалення: 2023-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

20 червня 2023 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Харченко Ю.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеса» (від 19.06.2023 р. вхід. № 19871/23) про забезпечення позову, шляхом заборони Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), та Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України вчиняти будь-які дії з примусового Виконання постанови про стягнення виконавчого збору від 18.08.2021 по ВП № 45122980 та ВП № 66704390 від 06.09.2021 до набрання законної сили рішенням суду у судовій справі № 420/14021/23,-

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Теплопостачання міста Одеса» звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень Одеській області Південного B міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 01.06.2023 року по зведеному виконавчому провадженню № 61899335 про результати перевірки законності виконавчого провадження в частині визнання дій старшого державного виконавця ВПВР УЗПВР в Одеській області ПМУ МЮ (м. Одеса) Чуб К.О. при винесенні постанови про зупинення вчинення виконавчих дій за виконавчим провадженням № 66704390 такими, що проведені з порушенням вимог пункту 10 частини 1 та частини 4 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» та в частині скасування постанови старшого державного виконавця ВПВР УЗПВР в Одеській області ПМУ МЮ (м. Одеса) Чуб К.О. про зупинення вчинення виконавчих дій по виконавчому провадженню № 66704390 від 08.11.2021 року; визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень

19.06.2023 р. до Одеського окружного адміністративного суду від позивача - Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеса», надійшла заява (вхід№ 19871/23) про забезпечення позову, шляхом заборони Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), та Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, вчиняти будь-які дії з примусового Виконання постанови про стягнення виконавчого збору від 18.08.2021 по ВП № 45122980 та ВП № 66704390 від 06.09.2021 до набрання законної сили рішенням суду у судовій справі № 420/14021/23.

Відповідно до приписів ст.150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006року №9 Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову в тій частині, яка стосується загальних положень застосування забезпечення позову при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Також, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не лише позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені, у зв`язку із застосуванням відповідних заходів, а також має враховувати співмірність вимог заяви про забезпечення позову заявленим позовним вимогам, та обставинам справи.

Заходи забезпечення можуть бути застосовані виключно за наявності однієї з підстав, визначених частиною 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, та мають бути співмірними з позовними вимогами і адекватними.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України, заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Правовий інститут забезпечення адміністративного позову має застосовуватися лише у виключних випадках та за умови існування обґрунтованої небезпеки заподіяння шкоди правам та охоронюваним законом інтересам особи до ухвалення рішення в адміністративній справі, або у випадках, якщо захист цих прав, свобод та охоронюваних законом інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Окрім того, cуд, який застосовує заходи забезпечення позову з підстав очевидності ознак протиправності оскаржуваного рішення, на основі наявних у справі доказів, має бути переконаний, що рішення явно суперечить вимогам закону за критеріями, передбаченими частиною другою статті 2 КАС України, порушує права, свободи або інтереси позивача, та відповідно вжиття заходів забезпечення позову є способом запобігання істотним та негативним наслідкам такого порушення.

Твердження про "очевидність" порушення до розгляду справи по суті є висновком, який свідчить про правову позицію суду наперед, а тому застосування заходів забезпечення позову з означеної підстави допускається у виключних випадках.

Так, у постанові Верховного Суду від 10 квітня 2019року у справі №826/16509/18 щодо "очевидності" ознак протиправності дій та порушення прав позивача зазначено, що такі ознаки не мають окреслених меж, йдеться насамперед про їх "якість": вони повинні свідчити про протиправність оскаржуваних рішень (дій) поза обґрунтованим сумнівом.

Сама ж лише незгода позивача (заявника) із діями (рішеннями) суб`єкта владних повноважень та звернення до суду з позовом про визнання їх протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, у жодному разі не слугує достатньою підставою для застосування судом заходів забезпечення позову.

Натомість, суд акцентує, що така обов`язкова умова для забезпечення адміністративного позову, як "наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення", може бути виявлена судом лише в межах з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості, достатності, та достовірності як кожного доказу окремо, так і в їх сукупному зв`язку.

Заходи забезпечення позову застосовуються судом лише у виключних, виняткових випадках за наявності для цього умов та підстав, передбачених процесуальним законом, при цьому, такі заходи повинні відповідати критеріям адекватності та співмірності.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Тобто, прийняття такого рішення доцільно та можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що не вжиття таких заходів може в майбутньому ускладнити виконання судового рішення чи привести до потреби докласти значні зусилля для відновлення прав позивача.

Окрім того, як зазначено вище, забезпечення адміністративного позову є крайнім заходом, вжиття якого можливе виключно за наявності підстав вважати, що рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень є очевидно протиправними.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі, з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому при виконанні такого рішення.

Між тим, дослідивши ретельно наведені Комунальним підприємством «Теплопостачання міста Одеса» у заяві (від 19.06.2023 р. вхід. № 19871/23) про забезпечення позову, доводи, твердження, аргументи, судом встановлено відсутність, належних, достатніх, та ґрунтовних доказів, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам, та охоронюваним законом інтересам позивача, або про те, що захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття відповідних заходів забезпечення позову, з урахуванням чого суд не вбачає підстав для задоволення означеної заяви, та вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, шляхом заборони Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), та Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України вчиняти будь-які дії з примусового Виконання постанови про стягнення виконавчого збору від 18.08.2021 по ВП № 45122980 та ВП № 66704390 від 06.09.2021, до набрання законної сили рішенням суду у судовій справі № 420/14021/23.

При цьому, посилання позивача на те, що безпідставне продовження вчинення дій примусового характеру по стягненню суми виконавчого збору, призведе до погіршення майнового стану та блокування діяльності підприємства, зменшення обігових коштів, що спричинить загрозу для своєчасної виплати заробітної плати, та може призвести до вкрай негативних наслідків соціального характеру, у контексті вище окреслених положень чинного процесуального законодавства, не є обставинами, що можуть ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду або поновлення порушених прав позивача.

До того ж, можливе настання негативних наслідків не слугує безумовною підставою для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, позаяк суд здійснює захист реально порушених прав, а не тих, які ймовірно може бути порушено у майбутньому.

Відтак, зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку щодо відсутності законодавчо передбачених підстав для задоволення заяви Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеса» у заяві, та вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), та Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, вчиняти будь-які дії з примусового Виконання постанови про стягнення виконавчого збору від 18.08.2021 по ВП № 45122980 та ВП № 66704390 від 06.09.2021, до набрання законної сили рішенням суду у судовій справі № 420/14021/23.

Керуючись ст.ст.150, 241 -243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеса» (від 19.06.2023 р. вхід. № 19871/23) про забезпечення позову, шляхом заборони Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), та Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України вчиняти будь-які дії з примусового Виконання постанови про стягнення виконавчого збору від 18.08.2021 по ВП № 45122980 та ВП № 66704390 від 06.09.2021 до набрання законної сили рішенням суду у судовій справі № 420/14021/23, - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст.255 КАС України.

Ухвала суду може бути оскаржена, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду у строки визначені статтею 295 КАС України.

Суддя Ю.В. Харченко