Справа № 420/567/22
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2023-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/567/22

Головуючий в 1 інстанції: Андрухів В.В. Дата і місце ухвалення: 28.02.2023р., м. Одеса
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Ступакової І.Г.

суддів - Бітова А.І.

- Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2023 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області про визнання протиправними та скасування постанов про накладення штрафу,-

В С Т А Н О В И Л А :

В січні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області про визнання протиправними та скасування постанов про накладення штрафу від 21 грудня 2021 року №91 та №92.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що спірними постановами на нього необґрунтовано накладено штраф в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000,00 грн., за порушення вимог п.3 ч.4 ст.44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», оскільки рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 26.10.2021р. з терміном їх виконання до 30.11.2021р. позивач отримав 26.12.2021р. Позивач стверджував, що він є розповсюджувачем товару, а не його виробником чи імпортером, у зв`язку з чим на нього не розповсюджуються норми Технічного регламенту з електромагнітної сумісності обладнання, затвердженого постановою КМУ від 16.12.2015р. №1077, а також норми Технічного регламенту низьковольтного електричного обладнання, затвердженого постановою КМУ від 16.12.20215р. №1067. В свою чергу, ОСОБА_1 повідомив постачальника товару про необхідність нанесення на продукцію найменування, зареєстрованої торгівельної марки, знаку відповідності технічним регламентам та контактних даних виробника, а також вчинив дії щодо знищення товару (зняття його з продажу). Посилався позивач і на порушення посадовими особами Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області процедури проведення перевірки.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати рішення від 28.02.2023р. з ухваленням у справі нового судового рішення - про задоволення його позову у повному обсязі.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що при вирішенні спору судом першої інстанції не надано належної правової оцінки доводам позивача про те, що він не є виробником продукції, яка перевірялася, в той час як обов`язки щодо виконання прийнятих відповідачем рішень про застосування обмежувальних заходів (щодо нанесення на пакування продукції найменування, зареєстрованої торгівельної марки (знаку для товарів і послуг) та контактних даних поштової адреси виробника/імпортера, знаку відповідності технічним регламентам) належить виконувати виключно виробнику.

Також, апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не враховано положень ст.45 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», якою передбачено підстави звільнення суб`єктів господарювання від відповідальності. Вказаною нормою, серед іншого, чітко визначено, що розповсюджувач продукції не несе відповідальності, встановленої статтею 44 цього Закону, якщо доведе, що продукція стала такою, що становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам, внаслідок недодержання іншим розповсюджувачем умов її зберігання, за умови, що інший розповсюджувач такої продукції може бути встановлений. Апелянт стверджує, що ним було повідомлено Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області про особу, в якої ним придбано відповідну продукцію, з наданням відповідного документального підтвердження. Однак, відповідачем не вчинено дій щодо звернення з відповідними запитами про відповідність зазначеної в акті перевірки продукції вимогам Технічних регламентів.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем, перебуває на спрощеній системі оподаткування та здійснює господарську діяльність з роздрібної торгівлі з лотків та на ринках іншими товарами (КВЕД 47.89). Місце провадження господарської діяльності: АДРЕСА_1 .

На виконання Секторального плану державного ринкового нагляду на 2021 рік Головним управлінням Держпродспоживслужби в Одеській області видано наказ від 11.10.2021р. №2930 «Про проведення планової перевірки», яким наказано головним спеціалістам відділу ринкового нагляду управління захисту прав споживачів та контролю за регульованими цінами Стоянову В.П. та Осадцівій А.В. провести у період з 13.10.2021р. до 20.10.2021р. планову перевірку характеристик електричного та електронного обладнання, в т.ч. низьковольтного, електричних ламп та світильників, радіообладнання. Місце розміщення продукції: АДРЕСА_2 .

Того ж дня головним спеціалістам відділу ринкового нагляду управління захисту прав споживачів та контролю за регульованими цінами Стаянову В.П. та Осадцівій А.В. видано направлення на проведення перевірки №2660.

Головним спеціалістом відділу ринкового нагляду управління захисту прав споживачів та контролю за регульованими цінами Осадцівою А.В. сформовано вимогу до ФОП ОСОБА_1 щодо надання у термін до 20.10.2021р. до 12.00 год. належних чином завірених копій документів, а саме: витягу про державну реєстрацію суб`єкта господарювання; документів, що дають змогу відстежити походження відповідної продукції та її подальший обіг (товарно-супровідна документація або договори); декларації про відповідність продукції вимогам Технічного регламенту на оглянуту продукцію.

За результатами проведеного планового заходу державного нагляду Головним управлінням Держпродспоживслужби в Одеській області складено акт перевірки характеристик продукції №3106 від 20.10.2021р., яким зафіксовано порушення п.п.8, 12, 19, 20, 28, 41, 42, 43 Технічного регламенту низьковольтного електричного обладнання, затвердженого постановою КМУ від 16.12.20215р. №1067, а також п.п. 13, 17, 24, 25, 32, 44, 45, 46 Технічного регламенту з електромагнітної сумісності обладнання, затвердженого постановою КМУ від 16.12.2015р. №1077, що виразилося у наступному:

- на електрообладнанні (стерилізатор для манікюру Pro-Wax 100, модель RH008, напруга: 220-240B: 50 Гц; power: 100W; країна-виробник: Китай) виявлено такі порушення: на табличці з технічними даними не нанесено знак відповідності технічним регламентам; відсутнє найменування, комерційне найменування, торгівельна марка та контактна поштова адреса виробника та імпортера, згідно з вимогами закону про порядок застосування мов;

- на електрообладнанні (стерилізатор для манікюру TOOLSSTERILIZER, модель KSD- 868А, напруга: 220-240B: 50 Гц: power: 100W; країна-виробник: Китай) виявлено такі порушення: на табличці з технічними даними не нанесено знак відповідності технічним регламентам; відсутнє найменування, комерційне найменування, торгівельна марка та контактна поштова адреса виробника та імпортера, згідно з вимогами закону про порядок застосування мов.

26.10.2021р. Головним управлінням Держпродспоживслужби в Одеській області прийнято рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів №447 та №448, якими визначено обмежувальні корегувальні заходи - усунення формальної невідповідності. Зокрема, встановлено ФОП ОСОБА_1 строк до 30.11.2021р. для вжиття заходів спільно з розповсюджувачами щодо усунення формальної невідповідності партії продукції.

03.12.2021р. відповідачем видано наказ №3752 «Про проведення позапланової перевірки», яким наказано головним спеціалістам відділу ринкового нагляду управління захисту прав споживачів та контролю за регульованими цінами Стоянову В.П. та Осадцівій А.В. провести у період з 08.12.2021р. до 13.12.2021р. позапланову перевірку характеристик електричного та електронного обладнання, в т.ч. низьковольтного, за місцем розміщення продукції: АДРЕСА_2 .

Підстава для проведення перевірки: відсутня інформація щодо виконання рішень від 26.10.2021р. №447 та №448.

За результатами проведеної перевірки Головним управлінням Держпродспоживслужби в Одеській області складено акт перевірки стану виконання суб`єктом господарювання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів №55 від 13.12.2021р., яким зафіксовано, що рішення від 26.10.2021р. №447 та №448 не виконано та не можуть бути визнані результативними, продукція знята з реалізації, але формальна невідповідність не усунута.

13.12.2021р. відповідачем складено протокол №39 про виявлені порушення п.3 ч.4 ст.44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції».

На підставі акту перевірки №55 від 13.12.2021р. та протоколу №39 від 13.12.2021р. відповідачем винесено постанови про накладення штрафу від 21.12.2021р. №91 та №92, якими за порушення п.3 ч.4 ст.44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» на ФОП ОСОБА_1 накладено штраф в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000,00 грн. (згідно кожної з постанов).

Не погоджуючись з правомірністю вказаних постанов про накладення штрафу ОСОБА_1 оскаржив їх в судовому порядку.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції зазначив, що позивачем не спростовано факту допущення ним порушення вимог Регламентів №1067 та №1077 на момент огляду відповідачем продукції, яка є об`єктом перевірки. За висновками суду, у відповідності до приписів ч.7 ст.8 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» ОСОБА_1 вважається особою, яка ввела продукцію в обіг, оскільки ним не надано документацію, що дає змогу встановити найменування та місцезнаходження виробника або особи, яка поставила суб`єкту господарювання цю продукцію. При цьому, суд першої інстанції не прийняв до уваги посилання позивача на те, що вказані вище Регламенти стосуються виробників та імпортерів продукції, зазначивши, що до відповідальності ОСОБА_1 притягнутий як особа, яка вважається такою, що ввела продукцію в обіг, за невиконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, спрямованих на усунення формальної невідповідності, що визначена ч.3 ст.29 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції».

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову виходячи з наступного.

Правові та організаційні засади здійснення державного ринкового нагляду і контролю нехарчової продукції встановлені Законом України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» від 02.12.2010р. №2735-VI (далі - Закон №2735-VI).

Відповідно до статті 3 Закону №2735-ІV законодавство України про державний ринковий нагляд і контроль продукції складається з цього Закону, Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції», інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини в цій сфері, у тому числі технічних регламентів.

Згідно абз.8 ст.1 Закону №2735-ІV державний ринковий нагляд (далі - ринковий нагляд) - діяльність органів ринкового нагляду з метою забезпечення відповідності продукції встановленим вимогам, а також забезпечення відсутності загроз суспільним інтересам.

Метою здійснення ринкового нагляду є вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів з відповідним інформуванням про це громадськість щодо продукції, яка при її використанні за призначенням або за обґрунтовано передбачуваних умов і при належному встановленні та технічному обслуговуванні становить загрозу суспільним інтересам чи яка в інший спосіб не відповідає встановленим вимогам (ч.1 ст.4 Закону №2735-ІV).

Відповідно до частин першої та другої статті 10 Закону №2735-ІV ринковий нагляд здійснюється органами ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності. Сфери відповідальності органів ринкового нагляду включають види продукції, що є об`єктами технічних регламентів, і можуть включати види продукції, що не є об`єктами технічних регламентів.

Згідно із пунктом 4 частини першої статті 11 цього Закону до повноважень органів ринкового нагляду, зокрема, належить проведення перевірок характеристик продукції.

Законом №2735-ІV встановлено загальний порядок проведення перевірок характеристик продукції, що визначений в статті 23 цього Закону.

Так, згідно ч.ч.3, 4 ст.23 Закону №2735-ІV органи ринкового нагляду проводять планові та позапланові перевірки характеристик продукції.

Планові перевірки характеристик продукції проводяться у розповсюджувачів цієї продукції, а позапланові - у розповсюджувачів та виробників такої продукції.

Предметом таких перевірок є характеристики продукції певного виду (типу), категорії та/або групи. Під час проведення перевірок продукції певного виду (типу), категорії та/або групи забороняється перевіряти продукцію іншого виду (типу), категорії та/або групи.

У разі якщо за результатами перевірки характеристик продукції органом ринкового нагляду прийнято рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів щодо продукції певного виду (типу), категорії та/або групи, що є предметом перевірки, такі заходи мають бути вжиті суб`єктами господарювання щодо всіх одиниць продукції певного виду (типу), категорії та/або групи, які надаються на ринку та є небезпечними, становлять ризик та/або не відповідають встановленим вимогам.

Частиною сьомою статті 23 Закону №2735-ІV передбачено, що під час перевірки характеристик продукції у випадках, передбачених цим Законом, перевірці підлягають такі документи (їх копії) та інформація: 1) декларація про відповідність; 2) супровідна документація, що додається до відповідної продукції (включаючи інструкцію щодо користування продукцією); 3) загальний опис продукції , а також повний склад технічної документації на відповідну продукцію, передбачений технічним регламентом; 4) документи щодо системи якості чи системи управління якістю; 5) висновки експертиз та протоколи випробувань зразків відповідної продукції, відібраних (узятих) у межах здійснення ринкового нагляду і контролю продукції; 6) документи, що дають змогу відстежити походження відповідної продукції та її подальший обіг (товарно-супровідна документація або договори). Орган ринкового нагляду має право вимагати надання таких документів лише в обсязі, що необхідний для встановлення ланцюга постачання продукції; 7) документи і матеріали щодо стану виконання суб`єктом господарювання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, у тому числі в межах моніторингу дій суб`єктів господарювання, що вживаються ними для вилучення відповідної продукції з обігу та/або її відкликання; 8) повідомлення та інша інформація, надана суб`єктами господарювання, митними органами, органами з оцінки відповідності згідно з положеннями цього Закону та Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції».

Відповідно до ч.ч.11, 12 Закону №2735-ІV посадова особа, яка здійснює ринковий нагляд, перед початком перевірки зобов`язана роз`яснити суб`єкту господарювання, продукція якого перевіряється, порядок оскарження рішень, приписів, дій та бездіяльності органів ринкового нагляду та їх посадових осіб.

У разі якщо за результатами перевірки характеристик продукції встановлено, що продукція є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам, орган ринкового нагляду на підставі наданих суб`єктом господарювання документів, передбачених пунктами 1 і 6 частини сьомої цієї статті, вживає заходів щодо визначення виробника такої продукції або особи, яка вважається такою, що ввела продукцію в обіг, особи, яка поставила відповідному суб`єкту господарювання цю продукцію, а також всіх осіб, яким відповідний суб`єкт господарювання поставив таку продукцію.

Після визначення виробника або особи, яка вважається такою, що ввела продукцію в обіг, орган ринкового нагляду розпочинає проведення перевірки характеристик такої продукції в її виробника або особи, яка вважається такою, що ввела продукцію в обіг, та визначає всю послідовність суб`єктів господарювання в ланцюгу постачання такої продукції.

Частиною 2 статті 24 Закону №2735-ІV передбачено, що під час проведення перевірки характеристик продукції у її розповсюджувачів на підставах, визначених пунктом 1 і підпунктом «а» пункту 2 частини першої цієї статті:

1) на початковому етапі перевірки об`єктами перевірки є:

а) наявність на продукції знака відповідності технічним регламентам (у тому числі ідентифікаційного номера призначеного органу з оцінки відповідності), якщо його нанесення на продукцію передбачено технічним регламентом на відповідний вид продукції, та додержання правил застосування і нанесення знака відповідності технічним регламентам;

б) наявність супровідної документації, яка має додаватися до відповідної продукції (зокрема інструкція з користування продукцією), етикетки, маркування, інших позначок, якщо це встановлено технічними регламентами, та їх відповідність встановленим вимогам;

в) наявність декларації про відповідність, якщо згідно з технічним регламентом на відповідний вид продукції продукція при її розповсюдженні має супроводжуватися такою декларацією.

Під час проведення перевірки характеристик продукції у її розповсюджувачів на підставах, визначених підпунктом «б» пункту 2 частини першої цієї статті, об`єктом перевірки є документи, що містять інформацію про походження продукції, яка є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам, та її подальший обіг (договори, товарно-супровідна документація тощо). Якщо розповсюджувач протягом узгодженого з органом ринкового нагляду строку не надав йому зазначені документи, такий розповсюджувач вважається особою, що ввела цю продукцію в обіг. (ч.3 ст.24 Закону №2735-ІV).

Згідно вимог частини першої, третьої статті 29 Закону №2735-ІV у разі, якщо органом ринкового нагляду встановлено, що продукція не відповідає встановленим вимогам (крім випадків, передбачених статтею 28 цього Закону, та формальної невідповідності), орган ринкового нагляду невідкладно вимагає від відповідного суб`єкта господарювання вжити протягом визначеного строку заходів щодо приведення такої продукції у відповідність із встановленими вимогами.

Орган ринкового нагляду невідкладно вимагає від відповідного суб`єкта господарювання вжити протягом визначеного строку заходів щодо усунення формальної невідповідності, якщо цей орган встановить будь-яку таку невідповідність, зокрема, не було нанесено знак відповідності технічним регламентам, якщо його нанесення передбачено відповідним технічним регламентом, вчинено інші порушення встановлених вимог, визначені у відповідному технічному регламенті як формальна невідповідність.

Перелік порушень встановлених вимог, які вважаються формальною невідповідністю, уточнюється у відповідних технічних регламентах.

Відповідно до ч.4 ст.29 Закону №2735-ІV у разі якщо органом ринкового нагляду за результатами аналізу повідомлення відповідного суб`єкта господарювання про виконання ним рішення про приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами чи усунення формальної невідповідності та/або перевірки стану виконання суб`єктом господарювання цього рішення, проведених відповідно до статті 34 цього Закону, встановлено, що невідповідність продукції встановленим вимогам не усунено або усунено частково, орган ринкового нагляду відповідно до затвердженої Кабінетом Міністрів України методики вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів вживає таких обмежувальних (корегувальних) заходів: обмеження, заборона надання продукції на ринку, вилучення продукції з обігу, відкликання продукції.

В свою чергу, за визначенням, наведеним у статті 1 Закону №2735-ІV, встановлені вимоги - вимоги щодо нехарчової продукції та її обігу на ринку України, встановлені технічними регламентами.

Частиною 3 статті 33 Закону №2735-ІV передбачено, що рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів можуть бути змінені чи скасовані відповідними органами ринкового нагляду за результатами аналізу повідомлень суб`єктів господарювання про виконання ними рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів та/або за результатами перевірок стану виконання суб`єктами господарювання цих рішень, проведених відповідно до статті 34 цього Закону. Зазначені рішення також можуть бути змінені за результатами розгляду органами ринкового нагляду клопотань, пояснень, заперечень та інформації, наданих суб`єктами господарювання відповідно до частин десятої і п`ятнадцятої цієї статті.

Відповідно до ч.ч.10-14 ст.33 Закону №2735-ІV строк виконання рішення має бути обґрунтованим і визначатися з урахуванням характеру ризику та/або невідповідності встановленим вимогам, обсягу продукції, що підлягає приведенню у відповідність із встановленими вимогами, вилученню з обігу чи відкликанню, та реальних можливостей суб`єкта господарювання належним чином виконати це рішення. Строк виконання рішення може бути змінено органом ринкового нагляду за обґрунтованим клопотанням суб`єкта господарювання. Таке клопотання може бути подано у будь-який час виконання рішення, але до закінчення строку виконання такого рішення.

До прийняття рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів орган ринкового нагляду надає (надсилає) суб`єкту господарювання, щодо якого передбачається прийняти рішення, проект відповідного рішення з пропозицією надати в письмовій формі свої пояснення, заперечення до проекту рішення, інформацію про вжиття ним заходів, спрямованих на запобігання або уникнення ризиків суспільним інтересам, усунення невідповідності продукції, що є предметом проекту рішення, встановленим вимогам.

Суб`єкт господарювання, якого стосується проект рішення, має право надати (надіслати) органу ринкового нагляду свої пояснення, заперечення та/або інформацію до проекту такого рішення протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту. Цей строк може бути продовжено органом ринкового нагляду за обґрунтованим клопотанням відповідного суб`єкта господарювання.

До своїх пояснень, заперечень та/або інформації суб`єкт господарювання може додавати документи чи їх копії, що обґрунтовують його позицію та підтверджують наведені ним дані.

Пояснення, заперечення та інформація до проекту рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, надані (надіслані) суб`єктом господарювання, підлягають обов`язковому розгляду органом ринкового нагляду та зберігаються в органі ринкового нагляду.

Згідно п.2 ч.1 ст.34 Закону №2735-ІV з метою контролю стану виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів органи ринкового нагляду проводять перевірки стану виконання суб`єктами господарювання цих рішень.

Суб`єкт господарювання, якого стосується рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, має у визначений у такому рішенні строк надати (надіслати) органу ринкового нагляду, що прийняв відповідне рішення, повідомлення про його виконання. До цього повідомлення суб`єкт господарювання може додавати документи або їх копії, що підтверджують виконання рішення. (ч.2 ст.34 Закону №2735-ІV)

Відповідно до ч.6 ст.34 Закону №2735-ІV під час проведення перевірки стану виконання рішення орган ринкового нагляду встановлює ступінь виконання суб`єктом господарювання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів та результативність їх виконання.

Частинами 7-8 статті 34 Закону №2735-ІV передбачено, що у разі якщо за результатами аналізу повідомлення суб`єкта господарювання про виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів та/або перевірки стану виконання цього рішення встановлено факт повного та результативного виконання суб`єктом господарювання відповідного рішення (крім рішення про заборону надання продукції на ринку), орган ринкового нагляду невідкладно приймає рішення про скасування такого рішення.

У разі якщо за результатами аналізу повідомлення суб`єкта господарювання про виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів та/або перевірки стану виконання цього рішення встановлено факт невиконання чи часткового виконання суб`єктом господарювання відповідного рішення або виконання рішення не може бути визнано результативним, орган ринкового нагляду невідкладно приймає рішення про внесення змін до зазначеного рішення. Такі зміни можуть передбачати вжиття нових обмежувальних (корегувальних) заходів.

Відповідні положення Закону №2735-ІV закріплено і в Порядку здійснення контролю стану виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 05.10.2011р. №1017.

Згідно п.3 ч.4 ст.44 Закону №2735-ІV до суб`єкта господарювання застосовуються адміністративно-господарські санкції у вигляді штрафу в разі невиконання або неповного виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів щодо усунення формальної невідповідності, визначених частиною третьою статті 29 цього Закону, - у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для осіб, які ввели продукцію в обіг або відповідно до цього Закону вважаються такими, що ввели продукцію в обіг, та у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для розповсюджувачів.

Законодавче визначення термінів «введення в обіг», «надання на ринку», «розповсюдження», «розповсюджувач» наведено у статті 1 Закону України «Про технічні регламенти та оцінку відповідності».

Так, за приписами вищевказаної правової норми наведені у ній терміни вживаються в такому значенні:

введення в обіг - надання продукції на ринку України в перший раз;

надання на ринку - будь-яке платне або безоплатне постачання продукції для розповсюдження, споживання чи використання на ринку України в процесі здійснення господарської діяльності;

розповсюдження - надання продукції на ринку України після введення її в обіг;

розповсюджувач - будь-яка інша, ніж виробник або імпортер, фізична чи юридична особа в ланцюгу постачання продукції, яка надає продукцію на ринку України;

Значення термінів «ланцюг постачання продукції» та «постачання продукції» розкрито у статті 1 Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції», за змістом якої:

ланцюг постачання продукції - послідовність суб`єктів господарювання, які забезпечують постачання продукції від виробника до споживача (користувача);

постачання продукції - будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу права власності на такі товари за компенсацію незалежно від строків її надання, а також операції з безоплатної поставки товарів (результатів робіт) та операції з передачі майна орендодавцем (лізингодавцем) на баланс орендаря (лізингоотримувача) згідно з договорами фінансової оренди (лізингу) або поставки майна згідно з будь-якими іншими договорами, умови яких передбачають відстрочення оплати та передачу права власності на таке майно не пізніше дати останнього платежу.

Згідно із положеннями частини п`ятої статті 8 Закону №2735-ІV суб`єкти господарювання зобов`язані надавати на вимогу органів ринкового нагляду документацію, що дає змогу ідентифікувати: 1) будь-який суб`єкт господарювання, який поставив їм відповідну продукцію; 2) будь-який суб`єкт господарювання, якому вони поставили відповідну продукцію.

Такому обов`язку суб`єкта господарювання кореспондує закріплене у пункті 3 частини першої статті 15 цього Закону право посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд, вимагати від суб`єктів господарювання надання документів і матеріалів, необхідних для здійснення ринкового нагляду, одержувати копії таких документів і матеріалів.

Як вже зазначалося колегією суддів, головним спеціалістом відділу ринкового нагляду управління захисту прав споживачів та контролю за регульованими цінами Осадцівою А.В. сформовано вимогу до ФОП ОСОБА_1 щодо надання у термін до 20.10.2021р. до 12.00 год. належних чином завірених копій документів, а саме: витягу про державну реєстрацію суб`єкта господарювання; документів, що дають змогу відстежити походження відповідної продукції та її подальший обіг (товарно-супровідна документація або договори); декларації про відповідність продукції вимогам Технічного регламенту на оглянуту продукцію.

Однак, зі змісту вказаної вимоги не вбачається за можливе встановити дату її складення, а також вручення її ОСОБА_1 . При цьому, позивач заперечує отримання ним вказаної вимоги Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області.

Спірними постановами про накладення штрафу від 21 грудня 2021 року №91 та №92 ФОП ОСОБА_1 притягнено відповідачем до відповідальності як розповсюджувача продукції за невиконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів №447 та №448 від 26.10.2021р.

При вирішенні спору у даному випадку встановленню, передусім, підлягає факт виконання органом ринкового нагляду вимог ч.10 ст.33 Закону №2735-ІV, яка вимагає встановлення обґрунтованого строку виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, який визначається з урахуванням характеру ризику та/або невідповідності встановленим вимогам, обсягу продукції, що підлягає приведенню у відповідність із встановленими вимогами, вилученню з обігу чи відкликанню, та реальних можливостей суб`єкта господарювання належним чином виконати це рішення.

При цьому, у відповідності до вказаної норми, строк виконання рішення може бути змінено органом ринкового нагляду за обґрунтованим клопотанням суб`єкта господарювання.

Як вбачається з матеріалів справи, Головним управлінням Держпродспоживслужби в Одеській області встановлено позивачу строк до 30.11.2021р. для виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів №447 та №448 від 26.10.2021р.

При зверненні з даним позовом до суду ОСОБА_1 , серед іншого, посилався на те, що про проведення перевірок він не був обізнаний, рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів №447 та №448 від 26.10.2021р. йому не вручалися та не надсилалися.

Позивач стверджує, що вимогу відповідача про надання документів, акт перевірки характеристик продукції від 20.10.2021р. №3106, рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів №447 та №448 від 26.10.2021р. ним отримано лише 26.12.2021р., тобто після винесення спірних постанов про накладення штрафу від 21.12.2021р. №91 та №92.

Зазначеним доводам позивача судом першої інстанції не надано правової оцінки незважаючи на те, що при вирішенні питання про правомірність притягнення розповсюджувача продукції до відповідальності за невиконання або неповного виконання ним рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів щодо усунення формальної невідповідності, визначених частиною третьою статті 29 Закону, першочергово підлягає встановленню факт його обізнаності щодо прийнятих рішень.

Ні суду першої, а ні суду апеляційної інстанцій Головним управлінням Держпродспоживслужби в Одеській області, як суб`єктом владних повноважень, на якого частиною другою статті 77 КАС України покладено обов`язок доказування в адміністративному суді правомірності прийнятих ним рішень, не надано жодного доказу в підтвердження вручення (надіслання) ОСОБА_1 рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів №447 та №448 від 26.10.2021р., що б надавало позивачу можливість виконати їх у встановлений строк або ж клопотати про продовження строку їх виконання, а також надати повідомлення, в порядку ч.3 ст.33 Закону №2735-ІV, наслідком розгляду яких могло бути зміна або скасування органом ринкового нагляду рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів.

На сьогодні у праві існують три основні стандарти доказування: «баланс імовірностей» (balance of probabilities) або «перевага доказів» (preponderance of the evidence); «наявність чітких та переконливих доказів» (clear and convincing evidence); «поза розумним сумнівом» (beyond reasonable doubt) та у справах, де суб`єкт владних повноважень доводить правомірність своїх рішень, що передбачають втручання у власність або діяльність суб`єкта приватного права (зокрема, притягнення його до відповідальності), подані таким суб`єктом владних повноважень докази, за загальним правилом, повинні відповідати критерію «поза розумним сумнівом».

Цей висновок сформульований Верховним Судом, зокрема, у постановах від 14.11.2019р. у справі №822/863/16, від 21.11.2019р. у справі №826/5857/16, від 11.02.2020р. у справі №816/502/16, від 16.06.2020р. у справі №756/6984/16-а та від 18.11.2022р. у справі №560/3734/22.

Також, відповідачем не підтверджено виконання ним вимог ч.11 ст.33 Закону №2735-ІV щодо надіслання позивачу, як суб`єкту господарювання, щодо якого передбачається прийняти рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, проекту відповідного рішення з пропозицією надати в письмовій формі свої пояснення, заперечення до проекту рішення, інформацію про вжиття ним заходів, спрямованих на запобігання або уникнення ризиків суспільним інтересам, усунення невідповідності продукції, що є предметом проекту рішення, встановленим вимогам.

Такими діями Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області позбавило ОСОБА_1 можливості надати пояснення, заперечення та інформацію до проекту рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, які, у відповідності до ч.14 ст.33 Закону №2735-ІV, підлягають обов`язковому розгляду органом ринкового нагляду.

Висновки колегії суддів узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 17.05.2023р. по справі №520/4292/19.

При вирішенні даного спору колегія суддів враховує, що в акті перевірки стану виконання суб`єктом господарювання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів №55 від 13.12.2021р., Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області зазначило, що рішення від 26.10.2021р. №447 та №448 не виконано розповсюджувачем продукції та не можуть бути визнані результативними, формальна невідповідність не усунута.

При цьому, на виконання вимог ч.8 ст.34 Закону №2735-ІV відповідачем, як органом ринкового нагляду, невідкладно не прийнято рішення про внесення змін до зазначених рішень, які можуть передбачати вжиття нових обмежувальних (корегувальних) заходів.

Про обов`язковість прийняття органом ринкового нагляду відповідного рішення зазначив Верховний Суд у постанові від 19.01.2023р. по справі №520/6006/21.

Будь-яких пояснень щодо вказаної обставини Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області не надає.

Колегія суддів звертає увагу, що спірними постановами позивача, як розповсюджувача продукції, притягнено до відповідальності за невиконання або неповне виконання вимог рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів (п.3 ч.4 ст.44 Закону №2735-ІV), а не за введення в обіг продукції, яка не відповідає вимогам технічних регламентів (п.2 ч.2 ст.44 Закону №2735-ІV).

На підставі викладеного у сукупності колегія суддів доходить висновку, що оскільки матеріалами справи не підтверджено виконання Головним управління Держпродспоживслужби в Одеській області вимог Закону №2735-ІV щодо порядку та підстав притягнення розповсюджувача продукції до відповідальності за невиконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, встановлення судом першої інстанції статусу ОСОБА_1 як особи, яка ввела продукцію в обіг, є необґрунтованим.

Більше того, для осіб, які ввели продукцію в обіг або вважаються такими, що ввели продукцію в обіг, п.3 ч.4 ст.44 Закону №2735-ІV визначено штрафні санкції в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а не двох тисяч, як для розповсюджувачів, що має місце у спірних правовідносинах.

Оскільки спірні постанови про накладення штрафу від 21 грудня 2021 року №91 та №92 не відповідають критеріям правомірності рішень суб`єкта владних повноважень, передбаченим частиною другою статті 2 КАС України, тому колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для їх скасування.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.317 КАС України підставою для скасування рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції від 28.02.2023р. - скасуванню з ухваленням по справі нового судового рішення.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат колегія суддів керується положеннями статтею 139 КАС України, згідно з якими при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду першої інстанції позивачем сплачено 1984,80 грн. судового збору (квитанція №ПН1574 від 10.01.2022р.), а при поданні апеляційної скарги - 2977,20 грн. судового збору (квитанція №ПН1090 від 29.05.2023р.).

А відтак, у зв`язку з задоволенням позову, з Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 4962,00 грн. судового збору.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії справ незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду лише з підстав, передбачених пп. «а»-«г» п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.2 ч.1 ст.315, ст.ст. 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2023 року скасувати.

Прийняти по справі нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати постанови Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області про накладення штрафу від 21 грудня 2021 року №91 та №92.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області (, вул.7-а Пересипська, 6, м.Одеса, 65042) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 ) судовий збір в сумі 4962,00 (чотири тисячі дев`ятсот шістдесят два) грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлений 20 червня 2023 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук