Справа № 480/6077/23
Суддя: В.О. Павлічек
Дата ухвалення: 2023-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
21 червня 2023 року Справа № 480/6077/23
Суддя Сумського окружного адміністративного суду Павлічек В.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Сумського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання протиправними та скасування наказів,
В С Т А Н О В И В:
До Сумського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Сумського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, в якій просить визнати протиправними та скасувати накази:
- Сумського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України № 73 від 24.04.2023р. в частині виключення з військового обліку ОСОБА_1 у зв`язку з призовом на військову службу та направлення його до військової частини;
- Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України № 83 від 25.04.2023р. в частині зарахування до списків військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 ;
- Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України № Ю7 від 28.05.2023р. в частині зарахування до списків військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 .
Разом з тим, в позовній заяві представник позивача просить об`єднати в одне провадження даний позов з адміністративною справою № 480/5363/23 за позовом ОСОБА_1 до Військово-лікарської комісії Сумського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України про визнання протиправною та скасування постанови.
Також просить поновити ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування наказу № 83 від 25.04.2023р. в частині зарахування до списків військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 , визнавши причини пропуску цього строку, з боку ОСОБА_1 , поважними та такими, які є об`єктивно непереборними та не залежать від його волевиявлення.
Клопотання обгрунтовується тим, що на час подання даного позову, а саме з 09.06.2023р. ОСОБА_1 вперше за весь час військової служби прибув у відпустку за сімейними обставинами, що дало йому можливості з`ясувати всі обставини свого положення та звернутися до суду. З 24.04.2023р. до 09.06.2023р. ОСОБА_1 перебував в польових умовах на навчанні в Житомирській області, потім був переведений у Дніпропетровську область, де взагалі не було можливості звернутися до суду з-за віддаленості від місць розташування судових органів. А отже, на думку, представника позивача, всі перелічені факти є непереборними та не залежать від волі позивача по справі, а тому можуть бути розцінені судом як поважні причини при пропуску строку звернення до адміністративного суду. Щодо строку оскарження наказу Сумського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України № 73 від 24.04.2023р. про виключення з військового обліку Сумського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України Ярошенка І.О., представник позивача зазначив, що строк не пропущений, оскільки на його думку, в цьому випадку встановлюється шестимісячний строк оскарження.
Дослідивши матеріали позовної заяви та доводи клопотання про поновлення строку звернення до суду, оцінивши докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.
Частиною 1 ст. 118 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.
За приписами ч. 1 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Відповідно до ч. 5 ст. 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Таким чином, у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
У постанові від 29 квітня 2020 року по справі №560/1942/19 (адміністративне провадження №К/9901/1530/20) Верховний Суд наголосив, що спори стосовно проходження публічної служби охоплюють спори, які виникають з моменту прийняття особи на посаду і до її звільнення, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з публічної служби, а тому до таких спорів підлягають застосуванню приписи частини п`ятої статті 122 КАС України.
Також Верховний Суд у постанові від 08.06.2022 року у справі № 362/643/21 зробив висновок, що публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування (пункт 17 частини першої статті 4 КАС України у чинній редакції). За змістом пункту 15 частини першої статті 3 КАС України у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року, військова служба теж була віднесена до служби публічної. Військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби (частина перша статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у редакції, чинній на час звернення позивача із рапортом від 5 лютого 2018 року; близький за змістом припис є і в поточній редакції цієї частини, чинній із 23 червня 2018 року).
Отже, військова служба є різновидом служби публічної.
Таким чином, у спорах щодо проходження військової служби, яка є різновидом публічної служби, строк звернення до суду становить один місяць з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свої прав, свобод чи інтересів.
Як вбачається з оскаржуваного наказу Сумського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України від 24.04.2023р. № 73 ОСОБА_1 виключено з військового обліку Сумського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, у зв`язку з призовом на військову службу та направлення його до військової частини.
А отже, у спорі щодо оскарження вище зазначеного наказу також підлягає застосуванню місячний строк звернення до суду.
Згідно ч. 1 ст. 121 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Суд зазначає, що поважними причинами, що зумовили пропуск строку звернення до суду, визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами, які не дозволяють вчасно реалізувати право на судовий захист.
Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.
Суд звертає увагу на те, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин, якщо ці відносини стали спірними.
Необхідно зауважити на тому, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Суд вважає за необхідне зазначити, що обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.
Законодавче обмеження строку звернення до суду з позовом, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.
Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду з відповідним позовом.
Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення від 21 грудня 2010 року у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України").
Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд судді.
Суд зазначає, що за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.
При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття дізнався та повинен був дізнатись.
Так, під поняттям дізнався необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.
Поняття повинен був дізнатися необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.
Викладені висновки відповідають позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 21.02.2020 у справі 340/1019/19.
З позовної заяви суд вбачає, що позивач, зокрема, оскаржує накази Сумського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України № 73 від 24.04.2023р. в частині виключення з військового обліку ОСОБА_1 у зв`язку з призовом на військову службу та направлення його до військової частини та Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України № 83 від 25.04.2023р. в частині зарахування до списків військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 .
Обгрунтовуючи пропущення строку звернення до суду представник позивача у позовній заяві посилається на те, що позивач з 09.06.2023р. вперше за весь час військової служби прибув у відпустку за сімейними обставинами та з 24.04.2023р. до 09.06.2023р. перебував в польових умовах на навчанні в Житомирській області, потім був переведений у Дніпропетровську область, де взагалі не було можливості звернутися до суду з-за віддаленості від місць розташування судових органів.
Так, відповідно до наказу Сумського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України від 24.04.2023р. № 73, ОСОБА_1 виключено з військового обліку Сумського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, у зв`язку з призовом на військову службу та направлення його до військової частини.
Також у військовому квитку Серії НОМЕР_2 міститься запис про те, що 25.04.2023 позивача зараховано до списків Військової частини НОМЕР_1 .
Проте в матеріалах позовної заяви відсутні будь-які докази, які б підтверджували постійну неможливість позивача у період з 24.04.2023 року по 16.06.2023 року вчасно звернутися до суду з позовного заявою щодо оскарження наказів Сумського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України № 73 від 24.04.2023р. в частині виключення з військового обліку ОСОБА_1 у зв`язку з призовом на військову службу та направлення його до військової частини та Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України № 83 від 25.04.2023р. в частині зарахування до списків військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 .
Крім того судом враховано, що як встановлено з програми "Діловодство спеціалізованого суду" та самостійно зазначено представником позивача у позовній заяві, в провадженні Сумського окружного адміністративного суду перебуває справа № 480/5363/23 за позовом ОСОБА_1 до Військово-лікарської комісії Сумського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України про визнання протиправною та скасування постанови, оформленої довідкою військово-лікарської комісії Сумського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України № 1779 від 19.04.2023, якою позивача визнано придатним до служби.
При цьому, зазначений позов був зареєстрована судом 05.06.2023 року та до нього представником позивача було додано ордер Серії ВМ № 1033373 від 01.06.2023 року, виданий на підставі договору про надання правової допомоги б/н від 01.06.2023 року.
Отже зазначені обставини спростовують доводи представника позивача, що у позивача до 09.06.2023 не було можливості звернутися до суду з позовною заявою щодо оскарження наказів Сумського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України № 73 від 24.04.2023р. та Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України № 83 від 25.04.2023р. в частині, що стосуються позивача.
Суд наголошує, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.
При цьому, доводів, які б свідчили про наявність об`єктивно непереборних обставин, пов`язаних з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення дій щодо звернення до суду з позовом за захистом порушеного права, протягом установленого законом строку, представником позивача суду не наведено.
В той же час, триваюча пасивна поведінка особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.
А відтак, суд зазначає, що доводи викладені представником позивача у позовній заяві щодо поновлення строку звернення до суду з даною позовною заявою, є безпідставними. В даному випадку позивачем було пропущено місячний строк звернення до суду, при цьому належних доказів поважності причин пропуску такого строку позивачем суду не надано.
За вказаних обставин, суд не знайшов підстав для задоволення клопотання представника позивача про поновлення строку звернення до суду.
Враховуючи викладене, позивачу/представнику позивача необхідно усунути недоліки позовної заяви шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, у якій зазначити інші поважні причини пропуску такого строку та доказів поважності причин пропуску такого строку.
Відповідно до ч. 1 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Разом з тим, згідно ч. 1 ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Щодо клопотання представника позивача щодо об`єднання в одне провадження даний позов з адміністративною справою № 480/5363/23, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 172 Кодексу адміністративного судочинства України суд з урахуванням положень частини першої цієї статті може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ за позовами:
1) одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача;
2) одного й того самого позивача до різних відповідачів;
3) різних позивачів до одного й того самого відповідача.
Тобто об`єднанню підлягають саме справи. При цьому, в даному випадку судом лише вирішується питання щодо відкриття провадження у справі.
Разом з тим, суд вважає за необхідно зазначити, що ч. 1 ст. 47 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову. Позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.
Отже даною нормою передбачено право позивача, зокрема, на збільшення або зменшення розміру позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання.
Тобто позивач не позбавлений можливості подати заяву про збільшення позовних вимог по справі № 480/5363/23 до закінчення підготовчого засідання.
Керуючись ст.ст. 169, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання представника позивача про поновлення строку звернення до суду - відмовити.
Позовну заяву ОСОБА_1 до Сумського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання протиправними та скасування наказів - залишити без руху.
Встановити позивачу/представнику позивача десятиденний строк з дня вручення даної ухвали для усунення недоліків.
Роз`яснити позивачу/представнику позивач, що в разі невиконання вимог цієї ухвали у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута протягом п`яти днів з дня закінчення строку на усунення недоліків.
Копію даної ухвали направити особі, що звернулась із позовною заявою.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В.О. Павлічек