Справа № 440/1189/21
Суддя: Рибачук А.І.
Дата ухвалення: 2023-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2023 року

м. Київ

справа №440/1189/21

адміністративне провадження № К/990/32617/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Рибачука А.І.

суддів: Бучик А.Ю., Тацій Л.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження у касаційній інстанції адміністративну справу №440/1189/21

за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі - ГУПФУ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, провадження у якій відкрито

за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області

на ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 10.11.2022, постановлену судом у складі колегії суддів: головуючого судді - Кононенко З.О., суддів: Калиновського В.А., Мінаєвої О.М.,

УСТАНОВИВ:

I. РУХ СПРАВИ

1. 16.02.2021 ОСОБА_1 звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до ГУПФУ, в якому просила суд:

визнати протиправним та скасувати рішення ГУПФУ від 25.01.2021 №35 про відмову в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до Закону України від 05.11.1991 №1789 "Про прокуратуру" (далі - Закон №1789);

зобов`язати ГУПФУ перевести її на пенсію за вислугу років відповідно до Закону №1789 та виплачувати пенсію у розмірі 90 відсотків від суми нарахованої місячної заробітної плати з урахуванням всіх складових грошового забезпечення, зазначених в довідці Полтавської обласної прокуратури від 13.01.2021 №21-18 вих.21 без обмеження максимального розміру пенсії, без застосування максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та без застосування постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №649.

2. Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 11.03.2021 адміністративний позов задоволено.

Відповідач, не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, подав апеляційну скаргу на нього.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 27.10.2022 відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про відстрочення сплати судового збору.

Іншою ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 27.10.2022 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про поновлення строку на подання апеляційної скарги.

Третьою ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 27.10.2022 апеляційну скаргу відповідача залишено без руху у зв`язку з пропуском строку на подання апеляційної скарги та ненаданням документа про сплату судового збору, надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги - надання вмотивованої заяви про поновлення строку апеляційного оскарження із наведенням інших підстав для його поновлення та документа про сплату судового збору.

3. Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 10.11.2022 відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про поновлення строку на подання апеляційної скарги.

Іншою ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 10.11.2022 відмолено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ГУПФУ на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11.03.2021 у справі №440/1189/21.

II. ПРОВАДЖЕННЯ В СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

4. 22.11.2022 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ГУПФУ на ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 10.11.2022 про відмову у відкритті апеляційного провадження у справі №440/1189/21, у якій відповідач, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення ним норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення, а справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

5. Верховний Суд ухвалою від 10.01.2023 відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою ГУПФУ на ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 10.11.2022 та витребував справу з суду першої інстанції.

III. КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

6. Відмовляючи у поновленні строку на подання апеляційної скарги та у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції виходив з того, що скаржник ні в апеляційній скарзі, ні в поданій заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження не підтвердив належними доказами те, що він об`єктивно був позбавлений можливості у межах строку встановленого процесуальним законом оскаржити рішення суду першої інстанції.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

7. Касаційна скарга ГУПФУ обґрунтована тим, що суд апеляційної інстанції не надав належної оцінки його доводам щодо пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, що є порушенням норм процесуального права.

Відповідач зазначає, що в межах строку, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України (далі - КАС України), ним було подано апеляційну скаргу на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11.03.2021 через суд першої інстанції, але з причин, що не залежали від нього лист, яким було надіслано зазначену апеляційну скаргу до суду не надійшов, про що йому стало відомо лише з листа Полтавського окружного адміністративного суду від 02.02.2022 №2.2-61/6611/22, після отримання якого, від відразу повторно подав апеляційну скаргу на згадане вище рішення. На думку скаржника, наведене свідчить про те, що строк на подання апеляційної скарги було пропущено з об`єктивних причин, що не залежали від його волевиявлення.

V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

8. Верховний Суд, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, в межах касаційного перегляду, визначених статтею 341 КАС України, виходить з такого.

9. Відповідно до частини першої статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

10. Частиною другою зазначеної статті передбачено, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

11. Відповідно до частини першої статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

12. Відповідно до частини третьої статті 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

13. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

14. У цій справі відповідач 09.02.2022 подав апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції від 11.03.2021. Тобто апеляційну скаргу було подано з пропуском тридцятиденного строку на оскарження рішення суду першої інстанції, визначеного КАС України.

15. Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, скаржник зазначив, що ним 07.04.2021 було підготовлено та направлено до Другого апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд апеляційну скаргу на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11.03.2021. На підтвердження зазначених обставин відповідач надав копію списку згрупованих поштових відправлень від 07.04.2021 №2418 та фіскальний чек АТ «Укрпошта».

16. На думку відповідача, строк на подання апеляційної скарги необхідно поновити з 02.02.2022, оскільки саме з відповіді Полтавського окружного адміністративного суду на поданий ним запит, ГУПФУ стало відомо, що з незалежних від нього обставин апеляційна скарга від 07.04.2021 №1600-0803-7/25996 не надійшла до Другого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції.

17. Суд апеляційної інстанції вірно зазначив, що необґрунтованими є доводи відповідача про наявність підстав для поновлення строку на подання апеляційної скарги з 02.02.2022 (дата відповіді Полтавського окружного адміністративного суду на запит ГУПФУ), оскільки з дати ухвалення оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 11.03.2021 до 26.01.2022 (дати направлення запиту до Полтавського окружного адміністративного суду) протягом 10 місяців відповідачем не вжито жодних заходів спрямованих на отримання інформації щодо розгляду його справи в суді апеляційної інстанції.

18. Крім того, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про те, що з наданих скаржником копій списку згрупованих поштових відправлень від 07.04.2021 №2418 та фіскального чеку неможливо встановити факт направлення до Полтавського окружного адміністративного суду саме апеляційної скарги на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11.03.2021 року по справі №440/1189/21 з огляду на таке.

19. Згідно з пунктами 66-68 Правил надання поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009 (далі - Правила №270) у разі відправлення згрупованих поштових відправлень, поштових переказів відправник складає їх список в електронному вигляді за формою, визначеною оператором поштового зв`язку. Кількість поштових відправлень, поштових переказів одного виду та категорії (згрупованих за способом пересилання), що включаються до одного списку, та кількість таких списків визначаються оператором поштового зв`язку.

Список засвідчується підписом відправника. Якщо відправником є юридична особа, список згрупованих внутрішніх рекомендованих поштових карток, листів, бандеролей засвідчується підписом відповідального працівника цієї особи, список згрупованих внутрішніх листів та бандеролей з оголошеною цінністю, посилок, прямих контейнерів, поштових переказів - підписами керівника та головного бухгалтера. Підписи скріплюються відповідними печатками (за наявності).

Про прийняття для пересилання згрупованих поштових відправлень, поштових переказів видається один розрахунковий документ на один список. Один примірник списку видається відправникові.

20. З урахуванням наведених положень Правил № 270, колегія суддів зазначає, що надані скаржником копії списку згрупованих поштових відправлень та фіскального чека АТ «Укрпошта» не можуть слугувати належними доказами на підтвердження факту направлення апеляційної скарги до суду першої інстанції, оскільки зазначений список, який засвідчений підписом провідного інспектора Слись Л.Л., не містить відтиску печатки відправника, а з копії фіскального чека АТ «Укрпошта» неможливо встановити, що він виданий у зв`язку з прийняттям від відправника для пересилання саме згрупованого поштового відправлення від 07.04.2021 №2418.

Крім того, інформація, зазначена у вказаному списку згрупованих поштових відправлень, не дає можливості встановити, які конкретно документи передавались відповідачем для відправки, зокрема, чи була серед тих документів апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції в цій справі.

21. Отже, доводи касаційної скарги не спростовують висновків апеляційного суду про відсутність поважних причин пропуску відповідачем строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

22. Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (Рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 07.07.1989 у справі «Компанія «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А.» проти Іспанії).

23. Варто зазначити, що запровадження строку, у межах якого фізична або юридична особа, орган державної влади чи місцевого самоврядування можуть звернутися до суду з позовом, апеляційною чи касаційною скаргою, обумовлено передусім необхідністю дотримання принципу правової визначеності, що є невід`ємною складовою верховенства права.

24. Чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду та строки для подання апеляційної чи касаційної скарги, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи.

25. Обґрунтовуючи важливість дотримання принципу правової визначеності, ЄСПЛ сформовано практику, відповідно до якої національними судами пріоритетність має надаватися дотриманню встановлених процесуальним законом строків звернення до суду, також строків апеляційного та касаційного оскарження судових рішень, а поновлення пропущеного строку допускається лише у виняткових випадках, коли мають місце не формальні та суб`єктивні, а об`єктивні та непереборні причини їх пропуску. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

26. Таким чином, забезпечення дотримання принципу правової визначеності потребує чіткого виконання сторонами та іншими учасниками справи вимог щодо строків звернення до суду, а також строків на оскарження судових рішень, а від судів вимагається дотримуватися певних правил у процесі прийняття рішення про поновлення строку та оцінювати поважність причин пропуску строку, виходячи із критеріїв розумності, об`єктивності та непереборності обставин, що спричинили пропуск, значимості справи для сторін, наявності фундаментальної судової помилки.

27. Враховуючи наведене, Верховний Суд не встановив неправильного застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права при постановленні оскаржуваної ухвали і погоджується з його висновками.

28. Відповідно до частин першої - третьої статті 242 КАС України рішення суду має ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

29. Відповідно до статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 341, 345, 350, 356 КАС України, Суд -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області залишити без задоволення.

Ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 10.11.2022 про відмову у відкритті апеляційного провадження залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач А.І. Рибачук
судді А.Ю. Бучик
Л.В. Тацій