Справа № 466/3715/23
Суддя: Кавацюк В. І.
Дата ухвалення: 2023-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 466/3715/23
Провадження № 2-а/466/98/23
РІШЕННЯ

іменем України

«01» червня 2023 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі : головуючого судді Кавацюка В.І.

при секретарі Хомляк О.П.

учасники справи: позивач ОСОБА_1

відповідач Департамент міської мобільності та вуличної

інфраструктури Львівської міської ради

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за адміністративним ОСОБА_1 до Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

у с т а н о в и в:

14 квітня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради про скасування постанов про накладення адміністративних стягнень.

В обґрунтування позову зазначив, що він дізнався про притягнення його до адміністративної відповідальності з листа приватного виконавця Білецького Ігоря Мироновича від 06.04.2023 року про відкриття щодо нього виконавчого провадження № 71022530 від 17.02.2023 року. Ні повідомлення про притягнення його до адміністративної відповідальності, ні постанови про адміністративне правопорушення він не отримував.

Відповідно до ч. 3 ст. 279-1 КУпАП, якщо адміністративне правопорушення, передбачене частинами першою, третьою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки), зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), то інспектори з паркування зобов`язані розмістити на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення) або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості не дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення).

Співробітники Управління безпеки Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради не розмістили на лобовому склі транспортного засобу жодних документів, які б свідчили про вчинене правопорушення (або не потурбувалися про надійність закріплення даних документів на лобовому склі), чим порушили вимоги статті 279-1 КУпАП.

Окрім цього, він, позивач, не отримав постанови про притягнення його до відповідальності, тому був необізнаний про факт того, що його було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Згідно змісту повідомлення про вручення, яке отримано позивачем 06.04.2023 під час особистого прийому у керівника управління безпеки Департамент міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради, рекомендований лист з повідомленням (номер для відстеження 240) прийнято поштою до опрацювання 25.09.2022, а уже 15.11.2022 цей лист було повернуто відправнику Управлінню безпеки Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради.

З даних сайту Укрпошти встановлено, що відправлення № 240 прибуло до точки видачі/доставки 10.10.2022, 12.10.2022 здійснено спробу вручити доставку (не доставлено). Уже 10.11.2022 Укрпоштою оформлено повернення рекомендованого листа за зворотною адресою у зв`язку з закінченням встановленого терміну зберігання.

Такі дії Укрпошти не відповідають чинному законодавству та призвели до того, що постанова про притягнення його, позивача, до адміністративної відповідальності не була йому вручена та, відповідно, він, позивач, не був обізнаним про те, що його притягнуто до адміністративної відповідальності.

У зв`язку з наведеним позивач вважає, що строк на оскарження постанови про притягнення його, ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності може бути поновлений судом, оскільки такий пропущений з поважних причин та пов`язаний з необізнаністю його, позивача, з фактом та обставинами притягнення його до адміністративної відповідальності.

06 квітня 2023 року йому, позивачу, доставлено рекомендований лист (номер відправлення 338) від приватного виконавця Виконавчого округу Львівської області Білецького І.М. з повідомленням про те, що щодо нього, позивача, відкрито виконавче провадження № 71022530 від 17.02.2023 для примусового виконання постанови РАП № 794355183 від 26 вересня 2022 року, виданої Департаментом міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради.

У цей же ж день він, звернувся до згаданого приватного виконавця та дізнався про факт того, що його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП постановою РАП № 794355183 від 26 вересня 2022 року у зв`язку з порушенням вимог пп. в) п. 15.10 розділу 15 ПДР України, за яким стоянка забороняється на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м.

Опісля він, позивач, звернувся до Управління безпеки Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради з проханням надати йому інформацію про те, чи не надходив на його ім`я рекомендований лист від Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради. Позивачеві було надано для ознайомлення рекомендоване повідомлення щодо поштового відправлення 240, за яким рекомендований лист, який надійшов від Департаменту, повернуто відправникові у зв`язку з закінченням терміну його зберігання у відділені пошти.

В Управлінні безпеки Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради він, позивач, також отримав номер повідомлення про притягнення його до відповідальності серії ЛВ00154634, за яким він отримав доступ до онлайн-ресурсу Управління безпеки Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради. На веб-сайті www.inspector.lviv.ua з ідентифікатором для доступу до зображень транспортного засобу Subaru Forester, номерний знак НОМЕР_1 , містяться фотознімки цього транспортного засобу, які були зроблені 13.09.2022. Однак, з даних фотознімків неможливо встановити факт порушення ним, позивачем, пп. в) п. 15.10 розділу 15 ПДР України, оскільки інспектором з паркування не зроблено належних обмірів, які б засвідчували факт порушення.

У графі постанови про накладення адміністративного стягнення серії РАП № 794355183 від 26 вересня 2022 року «місце вчинення правопорушення, суть та обставини адміністративного правопорушення» написано наступне: «13 вересня 2022 року 13 год. 25 хв. Водієм транспортного засобу Subaru Forester, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснено стоянку за адресою м.Львів, вул. Кучера, 13, чим порушено вимоги пп. в) п. 15.10 розділу 15 ПДР України, за яким стоянка забороняється на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м., чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП».

В оскаржуваній постанові не відображено встановлених інспектором обставин вчинення ним, позивачем, порушення, зокрема, не зазначено підстав кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Також неможливо встановити, у чому саме полягало правопорушення та якими доказами підтверджується факт події правопорушення та вина у його вчиненні.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події складу адміністративного правопорушення, що має бути доведено шляхом надання доказів.

У відповідності до ст. 251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. У зв`язку з цим посадова особа зобов`язана розглянути всі сторони адміністративного правопорушення, оцінити його наслідки, переконатись, що внаслідок його вчинення не завдана значна шкода окремим громадянам або суспільству, дослідити обстановку, в якій вчинене порушення, особу порушника, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність та інше.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Фіксація саме вчинення адміністративного правопорушення позивача, а не притягнення до адміністративної відповідальності, підтверджує правомірність накладення відповідачем адміністративного стягнення та буде вважатися належним доказом по справі (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 02 серпня 2018 року у справі №524/6588/16-а).

Об`єктивною стороною адміністративного правопорушення, відповідальність за яке встановлена ст. 122 КУпАП є, зокрема, встановлення факту недотримання водієм під час стоянки на тротуарі відстані, щонайменше 2 метри між його транспортним засобом та будівлею.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 18 липня 2019 року по справі № 216/5226/16-а, належним доказом такого правопорушення, виходячи з його природи, є замір відстані на місці вчинення правопорушення під час його вчинення.

У спірних правовідносинах зі сторони інспектора не було здійснено належного заміру (або його результати не були зафіксовані належним чином) та відповідні докази відсутні у матеріалах справи про адміністративне правопорушення.

Фотографії, зроблені інспектором з паркування та розміщені на сайті Управління безпеки Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради не містять жодних доказів вчинення ним, позивачем правопорушення.

Єдиним доказом, який подано на підтвердження вчинення ним, позивачем, адміністративного правопорушення, є сама оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення. Однак зазначена постанова є предметом спору між сторонами та не може розглядатися як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові. Окрім цього, текст постанови не містить зазначення обставин вчинення правопорушення, а сам по собі факт стоянки транспортного засобу не є протиправним.

Таким чином відповідачем не надано жодних доказів вчинення ним, ОСОБА_1 , порушення пп.в п.15.10 розділу 15 ПДР України, а всі сумніви винуватості чи невинуватості трактуються на користь особи, що притягається до відповідальності.

Позивач вважає, що його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП не доведена, прийняте рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, за відсутності достатніх даних про вчинення правопорушення. Відповідно постанова серії РАП № 794355183 від 26 вересня 2022 року підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закриттю.

З огляду на такі факти, просить ухвалити рішення, яким поновити йому строк звернення до суду з адміністративним позовом про оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії РАП № 794355183 від 26 вересня 2022 року, якою його, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та закрити провадження у справі. Стягнути судовий збір в розмірі 536.80 грн.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 18 квітня 2023 року адміністративний позов ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

В судове засідання, яке було призначене на 01 червня 2023 року о 12.30год позивач ОСОБА_1 не з`явився, подав заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутності на підставі долучених до справи доказів.

Представник відповідача - Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради в судові засідання, які були призначені на 25 травня 2023 року о 10.30 год та 01 червня 2023 року о 12.30год жодного разу не з`явився, хоч про час і місце розгляду справи повідомлявся в установленому порядку, та не надіслав відзиву на позовну заяву.

У відповідності до положень ч.4 ст. 229 КАС України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання 01 червня 2023 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення з наступних підстав.

У відповідності до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Приписами ч.ч. 1,2 ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються ст.ст. 279-1 - 279-8 цього Кодексу.

Положеннями ч.1 ст. 122 КУпАП передбачено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктивна сторона цього правопорушення, в даному випадку, виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил зупинки і стоянки, які передбачені Правилами дорожнього руху.

У примітці до ст. 122 КУпАП зазначено, що суб`єктом правопорушення в цій статті є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, а в разі вчинення передбачених частинами першою-четвертою цієї статті правопорушень у виді перевищення обмеження швидкості руху транспортних засобів, проїзду на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху, порушення правил зупинки, стоянки, а також установленої для транспортних засобів заборони рухатися смугою для маршрутних транспортних засобів, тротуарами чи пішохідними доріжками, виїзду на смугу зустрічного руху, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі, а також у разі порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), - відповідальна особа, зазначена у частині першій ст. 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. У разі внесення змін до постанови про накладення адміністративного стягнення з підстав, встановлених абзацом третім частини першої статті 279-3 цього Кодексу, суб`єктом цього правопорушення може бути особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису).

Приписами ст. 14-2 КУпАП передбачено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів - приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото-, відеофіксації, які функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів з функціями запису, зберігання, відтворення і передачі фото-, відеоінформації), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Приписами ст. 279-1 КУпАП визначено, що у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у ч.1 ст. 14-2 цього Кодексу.

За запитом посадових осіб уповноважених підрозділів Національної поліції, інспекторів з паркування у письмовій або електронній формі (у тому числі за умови ідентифікації цих посадових осіб за допомогою кваліфікованого електронного підпису) відповідні органи (підрозділи) Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства юстиції України зобов`язані надавати відомості про належного користувача транспортного засобу, фізичну особу, керівника юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, особу, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи, з обов`язковим дотриманням Закону України «Про захист персональних даних».

Постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно п. 5 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 13.01.2020 року №13, уповноважений поліцейський під час опрацювання матеріалів автоматичної фіксації з використанням Системи з`ясовує наступне: наявність фактичних даних учинення адміністративного правопорушення, ознаки якого зафіксовані на фотознімках (відеозаписі) в інформаційному файлі; відповідність символів номерного знака транспортного засобу на отриманих фотознімках (відеозаписі) символам, розпізнаним Системою; наявність та повноту інформації про зафіксований транспортний засіб; відповідність типу, марки та моделі зафіксованого транспортного засобу його реєстраційним даним, отриманим із Системи; наявність у Системі інформації про те, що до моменту вчинення правопорушення зафіксований транспортний засіб вибув з володіння відповідальної особи внаслідок протиправних дій інших осіб або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать цьому транспортному засобу; наявність та повноту інформації про відповідальну особу зафіксованого транспортного засобу, а в разі фіксації транспортного засобу зареєстрованого за межами України - інформації про особу, яка ввезла його на територію України; наявність інформації про обставини, що виключають адміністративну відповідальність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Під час розгляду справи судом встановлено, що 26 вересня 2022 року провідним спеціалістом - інспектором з паркування сектору контролю майданчиків для платного паркування відділу інспекторів з паркування управління безпеки департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради Дулибою І.І. було винесено оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії РАП №794355183 до повідомлення серії ЛВ №00154634 від 13 вересня 2022 року 13год.25хв., згідно з якою позивач ОСОБА_1 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, та притягнутий до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 340,00 грн.

В цій постанові, зокрема, зазначено, що 13 вересня 2022 року о 13 год. 25хв. водієм транспортного засобу марки «Subaru Forester», д.н.з. НОМЕР_2 , здійснено стоянку за адресою: м. Львів, вул. Акад.Кучера, 13, чим порушено вимоги підпункту в) пункту 15.1 розділу 15 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 №1306, «Стоянка на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2м», яке передбачено ч.1 ст. 122 КУпАП.

Вищевказані обставини підтверджуються даними, які зазначені в адміністративному позові, та копіями вищевказаної постанови РАП №794355183 до повідомлення серії ЛВ №00154634 від 13 вересня 2022 року 13год.25хв.

У відповідності до приписів ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Згідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має, зокрема, право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до постанови від 26 вересня 2022 року, позивача притягнуто до відповідальності за порушення підпункту в) пункту 15.1 розділу 15 Правил дорожнього руху.

Однак у пункті 15.1 розділу 15 Правил дорожнього руху зазначено, що зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватися у спеціально відведених місцях чи на узбіччі, та будь які підпункти у цьому пункті відсутні.

Так, підпунктом в) пункту 15.10 розділу 15 Правил дорожнього руху встановлено, що стоянка забороняється на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м.

Крім цього, в оскаржуваній постанові не відображено встановлених інспектором обставин вчинення позивачем порушення, зокрема, не зазначено підстав кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Також неможливо встановити, у чому саме полягало правопорушення та якими доказами підтверджується факт події правопорушення та вина позивача у його вчиненні.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. У зв`язку з цим посадова особа зобов`язана розглянути всі сторони адміністративного правопорушення, оцінити його наслідки, переконатись, що внаслідок його вчинення не завдана значна шкода окремим громадянам або суспільству, дослідити обстановку, в якій вчинене порушення, особу порушника, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність та інше.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Крім того в постанові Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №338/1/17 зазначено наступне: «Колегія суддів вважає помилковими посилання суду апеляційної інстанції на оскаржувану постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності як на беззаперечний доказ вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення».

Фіксація саме вчинення адміністративного правопорушення позивача, а не притягнення до адміністративної відповідальності, підтверджує правомірність накладення відповідачем адміністративного стягнення та буде вважатися належним доказом по справі (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 02 серпня 2018 року у справі №524/6588/16-а).

Об`єктивною стороною адміністративного правопорушення, відповідальність за яке встановлена ст. 122 КУпАП є, зокрема, встановлення факту недотримання водієм під час стоянки на тротуарі відстані, щонайменше 2 метри між його транспортним засобом та будівлею.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 18 липня 2019 року по справі № 216/5226/16-а, належним доказом такого правопорушення, виходячи з його природи, є замір відстані на місці вчинення правопорушення під час його вчинення.

У спірних правовідносинах зі сторони інспектора не було здійснено належного заміру (або його результати не були зафіксовані належним чином) та відповідні докази відсутні у матеріалах справи про адміністративне правопорушення.

Фотографії, зроблені інспектором з паркування та розміщені на сайті Управління безпеки Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради не містять жодних доказів вчинення позивачем правопорушення.

Єдиним доказом, який подано на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, є сама оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення. Однак зазначена постанова є предметом спору між сторонами та не може розглядатися як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові. Окрім цього, текст постанови не містить зазначення обставин вчинення правопорушення, а сам по собі факт стоянки транспортного засобу не є протиправним.

Таким чином відповідачем не надано жодних доказів вчинення ОСОБА_1 порушення Правил дорожнього руху, а всі сумніви винуватості чи невинуватості трактуються на користь особи, що притягається до відповідальності.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, усі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не надано до суду належних та допустимих доказів на спростування доводів позивача ОСОБА_1 та правомірності свого рішення в частині призначеного адміністративного стягнення тощо.

Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що факт вчинення позивачем ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, є недоведеним, підстави для притягнення до адміністративної відповідальності відсутні, та позивачу слід поновити строк звернення до суду з адміністративним позовом, а оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за такої обставини, як відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 9, 10, 72, 73, 74, 75, 76, 77, 229, 242, 243, 244, 245, 246, 257, 269, 271, 286 КАС України, ст. ст. 7, 9, 14-2, 33, 122, 245, 247, 251, 254, 256, 257, 258, 260, 262, 268, 278, 279, 280, 287, 288, 289, 293 КУпАП, суд,

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з адміністративним позовом.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити повністю.

Скасувати постанову серії РАП №794355183 від 26 вересня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, а провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради (79008, Львів, вул. Зелена, 9 ) на користь ОСОБА_1 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок) витрат по оплаті судового збору.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В. І. Кавацюк