Справа № 280/2805/23
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2023-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

З ПИТАНЬ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ ПОЗОВУ

21 червня 2023 рокуСправа № 280/2805/23 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративним суд у складі судді Бойченко Ю.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову у справі

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, просп. Соборний, 166)

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Запорізького окружного адміністративного суду перебуває вищезазначена адміністративна справа за позовною заявою ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління ДПС у Полтавській області (далі - відповідач), в якій позивач просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 26.04.2019 № , № , № .

Розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

21.06.2023 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову (вх. № 25766), в якій позивач просить суд:

зупинити виконавчі дії у виконавчому провадженні ВП № 72069091 до моменту винесення остаточного рішення суду по справі № 280/2805/23;

заборонити Головному управлінню ДПС у Запорізькій області вчиняти дії направлені на примусове стягнення заборгованості за податковими повідомленнями-рішеннями від 26.04.2019 року № , № , № .

Обґрунтовуючи необхідність вжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_1 посилається на те, що на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 17.02.2021 у справі № 280/6228/20 про стягнення з неї податкового боргу на підставі податкових повідомлень-рішень від 26.04.2019 № , № , № , судом видано виконавчий лист. В подальшому, на підставі виконавчого листа, виданого 20.04.2023 у справі № 280/6228/20, заступником начальника Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гринь Я.А. відкрито виконавче провадження № 72069091. В межах зазначеного виконавчого провадження винесено постанови від 20.06.2023 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження, про стягнення виконавчого збору, про арешт коштів боржника, про арешт майна боржника. Зауважує, що в зв`язку із винесенням вказаних постанов не може розпоряджатися коштами на рахунку. Вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення її порушених прав.

Розглянувши подану заяву про забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Відповідно ч. 1 ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Згідно частини першої статті 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Суд зазначає, що статтею 150 КАС України визначено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існують зазначені підстави, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Згідно з ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Передбачений зазначеною нормою перелік видів забезпечення позову є виключним, відтак розширеному тлумаченню не підлягає.

Таким чином, забезпечення позову можливе лише у способи, визначені частиною першою статті 151 КАС України.

Водночас, позивач просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення виконавчих дій у виконавчому провадженні ВП № 72069091, відкритому на підставі виконавчого листа, виданого Запорізьким окружним адміністративним судом 20.04.2023 у справі № 280/6228/20, а також шляхом заборони відповідачу вчиняти дії, спрямовані на примусове стягнення заборгованості.

Слід зазначити, що рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 17.02.2021 у справі № 280/6228/20, яким з ОСОБА_1 стягнуто податковий борг на підставі податкових повідомлень-рішень від 26.04.2019 № , № , № , набрало законної сили 20.03.2021. В подальшому, на виконання зазначеного рішення, судом видано виконавчий лист.

Таким чином, позивач фактично просить суд заборонити виконання судового рішення, яке набрало законної сили.

Водночас, забезпечення позову у такий спосіб статтею 151 КАС України не передбачено.

Суд наголошує, що виконання судового рішення, зокрема, органами державної виконавчої служби, є стадією судового провадження у конкретній справі зі своїм предметом спору.

Відтак, вчинені органами та особами, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів в рамках виконавчого провадження у одній справі дії не можуть розцінюватись як вчинення «іншими особам дій, що стосуються предмета спору» в іншій справі і бути підставою для забезпечення в такий спосіб позову.

Крім того, відповідно до статті 129 Конституції України обов`язковість судового рішення є однією з основних засад судочинства.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, ухвалення в порядку забезпечення позову рішення про заборону примусового виконання судового рішення, яке набрало законної сили, є порушенням конституційних засад обов`язковості судових рішень.

Висновки щодо недопустимості забезпечення позову шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили, уже були сформовані Верховним Судом України у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (пункт 2).

Такий підхід було застосовано Верховним Судом у постановах від 01.10.2020 у справі № 524/188/18, від 13.06.2023 у справі № 640/31819/21.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 150, 151, 154 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Ю.П. Бойченко