Справа № 200/19174/21
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2023-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2023 року справа №200/19174/21

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 лютого 2023 року (повне судове рішення складено 27 лютого 2023 року) у справі № 200/19174/21 (суддя в І інстанції Дмитрієв В.С.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про стягнення сум,

УСТАНОВИВ:

Представник позивача Кононова Євгенія Андріївна, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , звернулась до суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Донецькій області (далі - ГУНП в Донецькій області) про:

- стягнення з відповідача на користь позивача суму одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 54 056 грн.;

- стягнення з відповідача на користь позивача суму грошової компенсації за невикористану відпустку;

- стягнення з відповідача на користь позивача суму додаткової доплати поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення, на період дії карантину, за період з 18 лютого 2021 року по 17 вересня 2021 року;

- стягнення з відповідача на користь позивача суму середнього заробітку за затримку розрахунку за період з дня звільнення 17 вересня 2021 року по день ухвалення рішення у справі.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на день звільнення, позивачу не виплачено належні суми, які повинні виплачуватися працівникам поліції. Відповідачем порушено норми чинного законодавства та не виплачено суму вихідної допомоги в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби під час звільнення, також під час звільнення не виплачено грошові кошти за невикористану частину основної щорічної відпустки за 2020 рік у кількості 19 днів, а також додаткову доплату на період дії карантину за період з 18 лютого 2021 року по 17 вересня 2021 року, з посиланням на відсутність фінансування. При цьому позивач вважав, що відповідач зобов`язаний виплатити йому середню заробітну плату за затримку розрахунку при звільненні, з дати звільнення, з 17 вересня 2021 року, по дату прийняття рішення судом.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 27 лютого 2023 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність ГУНП у Донецькій області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні.

Зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Визнано протиправною бездіяльність ГУНП в Донецькій області щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2020 рік у кількості 19 діб.

Зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2020 рік у кількості 19 діб.

Визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової доплати поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення, на період дії карантину, за період з 18 лютого 2021 року по 31 серпня 2021 року.

Зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову доплату до грошового забезпечення за виконання службових обов`язків в умовах дії карантину, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2020 року № 375 за період з 18 лютого 2021 року по 31 серпня 2021 року.

У задоволені іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Також оскарженим рішенням стягнуто з ГУНП в Донецькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати на правничу допомогу в розмірі 3000 грн.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду в частині визнання протиправною бездіяльність ГУНП в Донецькій області та зобов`язання нарахувати та виплатити: одноразову грошову допомогу при звільненні в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби; додаткової доплати поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення, на період дії карантину за період з 18 лютого 2021 року по 31 серпня 2021 року, та винести нову постанову, якою у задоволенні вказаних позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає таке.

Щодо невиплати додаткової доплати на період дії карантину за період з 18 лютого 2021 року до 31 серпня 2021 року зазначає, що така доплата не віднесена до виду грошового забезпечення поліцейських та не виплачується з бюджетних зобов`язань ГУНП в Донецькій області.

Звертає увагу суду, що за результатами розгляду справи, місцевим судом визнано протиправну бездіяльність ГУНП, виражену в тому, що головний розпорядник - МВС України припинив фінансування бюджетної програми за КПКВК № 1007070 "Здійснення доплати поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2". Як результат, ГУНП має сплатити кошти з власних асигнувань, які на відповідні цілі, взагалі, не передбачені.

Щодо зобов`язання нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу при звільненні в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Зауважує, що відповідно до норм спеціального законодавства, підставою для нарахування та виплати ОГД є саме наказ про звільнення, у якому зазначено стаж служби для її виплати.

У спірних правовідносинах у наказі про звільнення позивача не було визначено про необхідність виплати ОГД при звільненні та стаж служби в поліції для її виплати. Позивач із наказом про звільнення ознайомлений та з викладеними у ньому відомостями погодився. Наказ про звільнення повністю або в його окремій частині не оскаржив.

Наголошує, що норми спеціального законодавства, а саме Порядку № 260 та Порядку № 1235 для нарахування та виплату поліцейському ОГД у розмірі 25% визначають наявність обов`язкових складових: календарної вислуги років 10 років та визначення у наказі про звільнення необхідності здійснення такої виплати.

Таким чином, враховуючи, що вислуга років позивача становить менше ніж 10 років, тому у наказі про його звільнення відсутні відомості про необхідність виплати ОГД, відповідачем правомірно не було її нараховано та виплачено, а рішення суду прийняте із порушенням норм матеріального права.

Апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, має статус учасника бойових дій відповідно до рішення комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських та інших працівників Національної поліції України від 26 лютого 2019 року № 2/І/V/225.

Відповідач, ГУНП в Донецькій області, 8, зареєстроване місцезнаходження: Донецька обл., м. Маріуполь, пр. Нахімова, буд. 86, є органом державної влади та належним відповідачем у справі.

Наказом ГУНП в Донецькій області від 17 вересня 2021 року № 514о/с відповідно до розділу VII Закону України «Про Національну поліцію» капітана поліції ОСОБА_1 (НОМЕР_1), старшого інспектора з особливих доручень охорони публічного порядку управління превентивної діяльності ГУНП в Донецькій області, звільнено зі служби в поліції за п. 7 ч. 1 ст. 77 (за власним бажанням); вислуга років на 17 вересня 2021 року у календарному обчисленні складає: 9 років 1 місяць 7 днів, у пільговому обчисленні 11 років 5 місяців 23 дні. Також наказом визначено: вважати зайво використану відпустку за 2021 рік у кількості 10 діб.

Слід зазначити, що відомостей щодо виплати позивачеві компенсації за невикористані дні основної відпустки за 2020 рік даний наказ не містить.

На звернення адвоката позивача, відповідач листом від 15 листопада 2021 року повідомив про відсутність підстав для нарахування ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні, оскільки він не має календарної вислуги 10 років; стосовно нарахування та виплати додаткової доплати поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення на період дії карантину вказав, що в межах виділених асигнувань, в липні 2021 року ОСОБА_1 було нараховано та виплачено додаткову доплату поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення, на період дії карантину, за період з 1 січня 2021 року по 17 лютого 2021 року в сумі 5465,28 грн. Також зазначено, що додаткова доплата на період дії карантину за період з 18 лютого2021 року по теперішній час не нараховувалася та не виплачувалася у зв`язку з відсутністю фінансування.

Згідно з довідкою ГУНП в Донецькій області від 12 листопада 2021 року № 4476/12/03-2021, станом на 17 вересня 2021 року ОСОБА_1 використав частину чергової відпустки за 2020 рік у кількості 14 діб у період з 21 вересня 2020 року по 4 жовтня 2020 року та за 2021 рік у кількості 33 доби з 9 серпня 2021 року по 11 вересня 2021 року, невикористана щорічна чергова відпустка за 2020 рік склала 19 діб. Надмірно використана щорічна чергова відпустка за 2021 рік склала 10 діб.

При цьому довідкою відповідача від 2 лютого 2022 року № 201 підтверджується утримання з грошового забезпечення позивача у вересні 2021 року коштів за зайво використану відпустку за 2021 рік (10 діб) в сумі 4783,90 грн.

Також, згідно з довідкою УФЗБО ГУНП в Донецькій області від 2 лютого 2022 року № 202 «Щодо нарахованої та виплаченої додаткової доплати поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення, на період карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни» з 18 лютого 2021 року відповідне фінансування головним розпорядником було припинено, тому нарахування та виплата вказаної доплати з 18 лютого 2021 року не здійснювалось.

Позивач, вважаючи, що на день звільнення йому не виплачено належні суми, які повинні виплачуватися працівникам поліції, через свого представника звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України від 2 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII).

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону № 580-VIII поліція у своїй діяльності керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Згідно зі статтею 60 Закону № 580-VIII проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Стосовно позовних вимог в частині виплати додаткової доплати на період дії карантину за період з 18 лютого 2021 року по 17 вересня 2021 року.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» (зі змінами, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) встановлено з 12 березня 2020 року на усій території України карантин.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2020 року № 375 (далі - Постанова № 375) врегульовані деякі питання оплати праці (грошового забезпечення) окремих категорій працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських які забезпечують життєдіяльність населення, на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СOVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни.

При цьому, пунктом 1 Постанови № 375 встановлено, що на період дії карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СOVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни окремим категоріям працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення (забезпечення продовольчими та непродовольчими товарами, послугами зв`язку, транспорту, адміністративним, соціальними послугами, а також захист прав дітей та забезпечення правопорядку і безпеки громадян) (далі - працівники) та внаслідок виконання своїх обов`язків мають безпосередній контакт з населенням, встановлюється додаткова доплата до заробітної плати (грошового забезпечення) пропорційно відпрацьованому часу в зазначених умовах.

Встановлення доплати, визначеної пунктом 1 цієї постанови, працівникам підприємств, установ та організацій, органів державної влади, які фінансуються з державного та місцевих бюджетів, здійснюється у граничному розмірі до 50 відсотків заробітної плати (грошового забезпечення).

Перелік посад (професій) працівників, яким встановлюються такі доплати, визначається відповідним центральним органом виконавчої влади у сфері, у якій він реалізує державну політику.

Персональний перелік працівників, яким встановлюється доплата, визначається керівником (керівником державної служби) відповідного підприємства, установи та організації, органу державної влади.

Пунктом 5 Постанови № 375 передбачено, що доплати, визначені пунктами 2 і 3 цієї постанови, здійснюються за рахунок та в межах видатків державного та місцевих бюджетів, передбачених за відповідними бюджетними програмами головних розпорядників бюджетних коштів.

При цьому з метою реалізації Постанови № 375 та Наказу № 431 головою Національної поліції України видано доручення від 25 червня 2020 року № 7789/01/29-2020 «Про організацію заходів, спрямованих на забезпечення встановлення додаткової доплати поліцейським, визначеної постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2020 року № 375». Поліцейським, які не залучались до виконання завдань по забезпеченню охорони публічної (громадської) безпеки і порядку на прилеглій території до об`єктів госпіталізації осіб, хворих на COVID-19, обсервації (ізоляції), контролю за дотриманням режиму обсервації (ізоляції), самоізоляції, посилення патрулювання громадських місць, ужиття інших заходів, спрямованих на запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, додаткова доплата не встановлюється.

Цей порядок установлює алгоритм визначення керівниками підрозділів ГУНП в Донецькій області персонального переліку поліцейських підпорядкованих їм підрозділів відповідно до абзацу 2 пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2020 року № 375.

Відповідно до п.1 розділу II Порядку персональний перелік поліцейських, яким установлюється доплата, визначається керівниками підрозділів ГУНП в Донецькій області, перелік яких наведено в додатку 1 до цього Порядку.

У пункті 3 Порядку зазначено, що до персонального переліку поліцейських, яким установлюється доплата, включаються поліцейські, які відповідають наступним критеріям:

1) несли службу в період карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни, та у безпосередньому контакті з населенням виконували відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2") (далі - постанова 641) одну або декілька з наступних функцій: здійснення поточного контролю за перебуванням особи в місці самоізоляції шляхом проведення перевірки фактичного перебування осіб за зазначеними ними адресами самоізоляції (відвідування на дому) (згідно з пунктом 28 постанови 641); виконання поточного контролю дотримання карантинних обмежень на вулицях, у парках, інших громадських місцях, проведення вибіркової перевірки документів, що посвідчують особу (згідно з пунктом 31 постанови 641); здійснення заходів контролю виконання протиепідемічних вимог під час здійснення пасажирських перевезень (згідно з пунктом 46-4 постанови 641);

2) здійснювали в безпосередньому контакті з населенням протиепідемічні заходи, покладені на поліцію протоколами засідань державних чи регіональних комісій з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій, відповідно до "зеленого", "жовтого", "помаранчевого" та "червоного" рівнів епідемічних загроз, зокрема: заходи контролю за дотриманням маскового режиму при посадці у громадський транспорт (автобус, тролейбус, трамвай) на зупинках, які постійно мають значні навантаження та найбільш завантажених кінцевих зупинках (у пікові години); проведення рейдів щодо недопущення роботи нічних розважальних закладів відповідно до діючого протиепідемічного законодавства; контроль за недопущенням порушень протиепідемічного законодавства та обмежень керівниками (власниками) приватних навчальних закладів області (якщо такі обмеження встановлено рішеннями державної чи регіональної комісій з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій).

3) здійснювали в безпосередньому контакті з населенням заходи щодо забезпечення правопорядку і безпеки громадян згідно з пунктом 1 постанови 375: поліцейські, які залучаються до підтримання публічного порядку та додержання вимог протиепідемічного законодавства під час проведення масових заходів (збори, мітинги, походи, демонстрації, пікети, публічні релігійні заходи; святкові та пам`ятні заходи, організовані органами державної влади та місцевого самоврядування; заходи, організовані іноземними дипломатичними установами в Україні; офіційні спортивні змагання, масові спортивні та культурно-видовищні заходи, візити осіб, щодо яких здійснюється державна охорона, вибори до органів влади та місцевого самоврядування); поліцейські, які несуть службу на стаціонарних постах та в складі мобільних груп із забезпечення карантинних заходів, розташованих на кордонах території обслуговування з іншими областями країни.

4) здійснювали в безпосередньому контакті з населенням заходи щодо забезпечення захисту прав дітей згідно з пунктом 1 постанови 375, статті 5 Закону України «Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей», Інструкції з організації роботи підрозділів ювенальної превенції Національної поліції України, затвердженої наказом МВС від 19 грудня 2017 року № 1044: проведення за місцем проживання чи навчання бесід з питань індивідуальної профілактики з дітьми, які перебувають на профілактичному обліку, складання відповідного рапорту (акту); заходи за заявою про безвісне зникнення дитини (опитування родичів, друзів, вчителів, однокласників, оточення, подомовий обхід), отримання пояснень від опитаних; за повідомленнями медичних, освітніх закладів, соціальних служб відвідування дитини за місцем проживання з питань запобігання домашньому насильству, жорстокому поводженню з дітьми, збір медичних документів для підтвердження фактів, отримання пояснень опитаних осіб, складання рапорту, адміністративного протоколу; рейди у метрополітені, на ринках, місцях скупчення дітей з метою запобігання дитячій бездоглядності; здійснення заходів поліцейського піклування щодо дітей (з поміщення до лікарні чи дитячого закладу, складання рапорту, протоколу поліцейського піклування; відвідування за повідомленням органу освіти дитини за місцем проживання з метою залучення дитини до навчання та захисту права дитини на здобуття освіти, складання рапорту та повідомлення до органу освіти; рейди з перевірки дотриманням суб`єктами підприємницької діяльності вимог законодавства щодо заборони продажу неповнолітнім особам алкогольних, слабоалкогольних напоїв і тютюнових виробів - та складання рапорту, адміністративного протоколу; рейди з перевірки дотримання обмежень перебування дітей у нічний час у закладах, у яких проводиться діяльність у сфері розваг, та закладах громадського харчування, складання рапорту, адміністративного протоколу; проведення рейдів та виявлення фактів уживання дітьми алкоголю, складання адміністративних протоколів; відвідування за повідомленням соціальної служби проблемних сімей, складання рапорту та адміністративних протоколів за фактами невиконання батьківських обов`язків; рейди з відвідування дітей, які опинилися в складних життєвих обставинах, за місцем їх проживання разом із службою у справах дітей для з`ясування умов проживання, складання акту; бесіди з дітьми та їх батьками (законними представниками) під час провадження в справі про адміністративне правопорушення, учинене дитиною; складання адміністративного протоколу; заходи за участю дітей (за окремими планами, вказівками НПУ); проведення, за запитами навчальних заходів, бесід з дітьми, схильними до вчинення правопорушень, за місцем проживання, навчання або роботи (складання рапорту, відібрання пояснень, підготовка відповіді до навчального закладу); відвідування дитини за місцем проживання для з`ясування умов проживання, а також чинників, які можуть негативно впливати на неї, бесіди з батьками дитини, її законними представниками, членами сім`ї з метою усунення причин і умов, які спонукали до вчинення дитиною адміністративного чи кримінального правопорушення, та складання рапорту.

Відповідно до п. 1 розділу III Порядку, керівник підрозділу ГУНП у період дії карантину щомісяця до 01 числа забезпечує підготовку та подає до УФЗБО разом із супровідним листом за минулий місяць належним чином оформлені, підписані та зареєстровані в підрозділі документального забезпечення:

- табель обліку несення служби поліцейських (додаток 2);

- персональний перелік поліцейських для встановлення додаткової доплати на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни, які забезпечують правопорядок і безпеку громадян та внаслідок виконання своїх обов`язків мають безпосередній контакт з населенням, пропорційно відпрацьованому часу в зазначених умовах (при п`ятиденному робочому тижні з двома вихідними або нерівномірним графіком несення служби (додаток 3);

- оригінали рапортів поліцейських, включених до персонального переліку, на ім`я начальника ГУНП в області, з проханням виплати на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2020 року № 375 додаткової доплати до грошового забезпечення за період виконання в умовах карантину функцій в безпосередньому контакті з населенням; на рапорті проставляється резолюція керівника підрозділу ГУНП, територіального відділу (відділення) поліції, командира стройового підрозділу клопочу по суті рапорту ; у рапорті поліцейський зазначає 1) дати виконання протягом минулого місяця функцій, визначених розділом II цього Порядку, 2) зміст виконаних у ці дні функцій, які підтверджують безпосередній контакт з населенням; 3) перелік первинних документів, які підтверджують викладу інформацію; перелічені первинні документи додаються до копії рапорту поліцейського та зберігаються у підрозділі ГУНП відповідно до правил діловодства в підрозділах Національної поліції України.

Слід зазначити, що відповідачем не заперечується право позивача на отримання додаткової доплати поліцейським, визначеної Постановою № 375, за період з 18 лютого 2021 року по серпень 2021 року, окрім вересня 2021 року.

Так, згідно з матеріалами справи ОСОБА_1 у спірний період, з 18 лютого 2021 року по 17 вересня 2021 року, перебував на посаді старшого інспектора з особливих доручень охорони публічного порядку управління превентивної діяльності ГУНП в Донецькій області.

При цьому, матеріалами справи, зокрема копіями рапортів ОСОБА_1 та розрахунками потреб у коштах для встановлення додаткової доплати на період дії карантину, підтверджується, що позивач виконував службові обов`язки з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-COV-2 та забезпечував внаслідок виконання службових обов`язків життєдіяльність населення та внаслідок виконання таких обов`язків постійно мав безпосередній контакт з населенням у період з 18 лютого 2021 року по серпень 2021 року.

Проте, рапорт позивача з проханням виплати на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 № 375 додаткової доплати до грошового забезпечення за вересень 2021 року відсутній, також ОСОБА_1 не включено до розрахунку потреб у коштах для встановлення доплати на період карантину за вересень 2021 року. При цьому, згідно з довідкою відповідача від 12 листопада 2021 року позивач у період з 9 серпня 2021 року по 11 вересня 2021 року перебував у відпустці, 17 вересня 2021 року звільнений зі служби.

Стосовно посилань відповідача щодо відсутності з 18 лютого 2021 року відповідного фінансування за бюджетною програмою за КПКВК 1007070 "Здійснення доплати поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення на період дії карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARSCoV-2, за рахунок коштів, виділених з фонду боротьби з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, та її наслідками".

Слід зазначити, що відсутність коштів на рахунку відповідача для виплати доплати на період дії карантину не може бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, з огляду на наступне.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 8 листопада 2005 року у справі "Кечко проти України" (заява №63134/00) зауважив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм працівникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни до законодавства. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними (пункт 23 рішення). Також Суд не прийняв аргумент Уряду України щодо відсутності бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Отже, реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних, чинних на час виникнення спірних правовідносин, нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Вказана правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 18 грудня 2018 року по справі № 820/4619/16 та від 14 березня 2019 року по справі № 820/660/17.

Крім того, суд апеляційної інстанції зауважує, що у рішенні від 09.07.2007 №6-рп/2007 Конституційний Суд України вказав на те, що невиконання державою своїх соціальних зобов`язань щодо окремих осіб ставить громадян у нерівні умови, підриває принцип довіри особи до держави, що закономірно призводить до порушення принципів соціальної, правової держави. Разом з тим держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов`язана забезпечити його реалізацію. У протилежному випадку всі негативні наслідки відсутності правового регулювання покладаються на державу.

Отже, обмежене фінансування жодним чином не впливає на наявність чи відсутність у позивача права на нарахування та виплату доплати до грошового забезпечення, що є предметом спору у цій справі.

Така позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.04.2023 у справі № 420/19450/21.

Тому, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що відповідачу слід здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової доплати до грошового забезпечення за виконання службових обов`язків в умовах дії карантину, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2020 року № 375 за період з 18 лютого 2021 року по серпень 2021 року.

Стосовно позовних вимог щодо не нарахування та невиплати одноразової грошової допомоги в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Відповідно до статті 102 Закону № 580-VIII пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Закону України від 9 квітня 1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-ХІІ).

Частиною 2 статті 9 Закону № 2262-ХІІ визначено, що особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, при звільненні зі служби за власним бажанням, через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, які мають вислугу 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Системний аналіз наведених положень Закону № 2262-ХІІ дає підстави дійти висновку, що частиною 2 статті 9 цього Закону встановлено дві підстави для виплати одноразової грошової допомоги зазначеним у ній особам, зокрема, це особи, які звільнені зі служби за власним бажанням, через сімейні обставини або інші поважні причини за наявності вислуги років 10 років і більше.

Аналогічне положення закріплено в абзаці 4 пункту 10 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» (далі - Постанова № 393), згідно з яким військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, поліцейським, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби:

- які звільняються із служби за власним бажанням, через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, та мають вислугу 10 років і більше, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

У розумінні вказаних правових норм слідує, що поняття «календарна вислуга років» застосовується не для позначення необхідної для призначення допомоги вислуги років, а для визначення розміру грошової допомоги: «в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби».

Так, згідно матеріалів справи, позивач звільнений за власним бажанням, вислуга років на час звільнення ОСОБА_1 становить: у календарному обчисленні - 09 років 01 місяців 07 днів, у пільговому обчисленні - 11 років 05 місяців 23 дні, тобто умова про наявність 10 і більше років вислуги дотримана.

На підставі викладеного вище, місцевий суд дійшов правильного висновку про протиправну бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплаті позивачеві одноразової грошової допомоги при звільненні.

При цьому суд неприйнятними є твердження відповідача щодо не оскарження позивачем наказу про звільнення в частині не визначення необхідності нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу при звільненні, оскільки наказ про звільнення не є предметом розгляду у цій справі, натомість позивачем оскаржується протиправна бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати одноразової грошової допомоги при звільненні та компенсації за невикористані дні щорічної відпустки.

Також колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що відновленням порушеного права позивача є зобов`язання ГУНП в Донецькій області нарахувати та виплатити позивачеві одноразову грошову допомогу при звільненні у розмірі 25 відсотків грошового забезпечення за кожний повний рік служби.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтувалося на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позовні вимоги, пред`явлені до відповідача слід задовольнити частково.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду.

Як було зазначено вище, рішенням місцевого суду стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ НП в Донецькій області на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн.

Апеляційна скарга відповідача не містить мотивів незгоди з такими висновками суду, тому апеляційним судом не надається оцінка рішенню суду в цій частині.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статями 291, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Донецькій області - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 лютого 2023 року у справі № 200/19174/21 - залишити без змін.

Повне судове рішення - 20 червня 2023 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів І. В. Сіваченко

А. А. Блохін

Т. Г. Гаврищук