Справа № 400/7383/23
Суддя: Величко А.В.
Дата ухвалення: 2023-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

з питань забезпечення позову

20 червня 2023 р. № 400/7383/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Величка А.В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву товариства з обмеженою відповідальністю "АКТИВГАЗ ЮГ" про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

19.06.2023 року до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю "АКТИВГАЗ ЮГ" до Головного управління ДПС в Миколаївській області про визнання протиправними та скасування Розпоряджень від 07.06.2023 року №83-рл, № 84-рл в частинах; зобов`язання вчинити певні дії.

Разом з позовною заявою, 19 червня 2023 року від товариства з обмеженою відповідальністю "АКТИВГАЗ ЮГ" надійшла заява про забезпечення позову шляхом:

- зупинення дії розпорядження № 83-рл від 07.06.2023 року Головного управління Державної податкової служби у Миколаївській області в частині анулювання ліцензії на право оптової торгівлі пальним, за відсутності місць оптової торгівлі пальним, видану товариству з обмеженою відповідальністю "АКТИВГАЗ ЮГ", з реєстраційним номером - 00384 і терміном дії з 13.08.2021 року до 13.08.2026 року, до набрання законної сили рішення суду у даній справі;

- зупинення дії розпорядження № 84-рл від 07.06.2023 року Головного управління Державної податкової служби у Миколаївській області в частині анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, видану товариству з обмеженою відповідальністю "АКТИВГАЗ ЮГ", а саме:

з реєстраційним номером - 1900141 терміном дії з 01.07.2019 року до 01.07.2024 року, адреса місця роздрібної торгівлі пальним: Україна, Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Самойловича, 27;

з реєстраційним номером - 1900152 терміном дії з 01.07.2019 року до 01.07.2024 року, адреса місця роздрібної торгівлі пальним: Україна, Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Одеське шосе, 92/4;

з реєстраційним номером - 1900147 терміном дії з 01.07.2019 року до 01.07.2024 року, адреса місця роздрібної торгівлі пальним: Україна, Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Лазурна, 2/2;

з реєстраційним номером - 1900148 терміном дії з 01.07.2019 року до 01.07.2024 року, адреса місця роздрібної торгівлі пальним: Україна, Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Троїцька, 157 корпус "Б";

з реєстраційним номером - 1900172 терміном дії з 01.07.2019 року до 01.07.2024 року, адреса місця роздрібної торгівлі пальним: Україна, Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Біла, 71-А;

з реєстраційним номером - 1900168 терміном дії з 01.07.2019 року до 01.07.2024 року, адреса місця роздрібної торгівлі пальним: Україна, Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. М.Василевського, 44;

з реєстраційним номером - 1900169 терміном дії з 01.07.2019 року до 01.07.2024 року, адреса місця роздрібної торгівлі пальним: Україна, Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Садова, 6/2, до набрання законної сили рішення суду у даній справі.

В обґрунтування цієї заяви зазначено, що розпорядження про анулювання ліцензії унеможливлює здійснення позивачем господарської діяльності та має очевидні ознаки протиправності. Анулювання ліцензії має наслідком припинення функціонування автозаправних станцій, зупинення виплати заробітної плати працівникам, зупинення сплати товариством податків і зборів, втручання в господарську діяльність позивача до моменту перевірки правомірності прийнятого розпорядження в судовому порядку. Заявник зазначає, що невжиття заходів забезпечення адміністративного позову призведе до ускладнення чи унеможливить виконання судового рішення, а захист та поновлення порушених прав та інтересів заявника, за якими він планує звернувся до суду, не буде вже ефективним.

Відповідно до частин першої третьої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову.

У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін у встановлений судом строк.

Відповідно, розгляд заяви про забезпечення позову у судовому засіданні є правом суду, яким він може скористатись у випадку, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви без повідомлення учасників справи.

Оскільки суд дійшов висновку про достатність наданих заявником пояснень та доказів для розгляду заяви та про відсутність, у зв`язку з цим, необхідності виклику заявника, розгляд заяви відбувся без повідомлення сторін.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд виходить з наступного.

Інститут забезпечення адміністративного позову регламентовано статтями 150, 151 КАС України, які закріплюють підстави для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а також способи забезпечення позову в адміністративному процесі.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті визначених законом заходів з метою створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Відповідно до частини першої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Ці підстави є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

За приписами ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Частина 2 ст. 151 КАС України передбачає, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Статтею 154 КАС України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи. Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Необхідною передумовою вжиття заходів забезпечення позову є існування очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю, а також вірогідність того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Суддя також зазначає, що забезпечення позову є крайнім заходом, вжиття якого можливе виключно за наявності підстав вважати, що рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень є очевидно протиправними.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивачів (заявників).

Тобто, прийняття такого рішення доцільно та можливе лише у разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може в майбутньому ускладнити виконання судового рішення чи привести до потреби докласти значні зусилля для відновлення прав позивачів.

Виходячи із наведеного, у випадку звернення сторони із заявою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення із такою заявою.

Суд, який застосовує заходи забезпечення позову з підстав очевидності ознак протиправності оскарженого рішення, на основі наявних у справі доказів повинен бути переконаний, що рішення явно суперечить вимогам закону за критеріями, передбаченими частиною другою статті 2 КАС України, порушує права, свободи або інтереси позивача і вжиття заходів забезпечення позову є способом запобігання істотним та реальним негативним наслідкам цього порушення.

Твердження про "очевидність" порушення до розгляду справи по суті є висновком, який свідчить про правову позицію суду наперед. Тому застосування заходів забезпечення позову з цієї підстави допускається у виключних випадках.

Так, у постанові Верховного Суду від 10.04.2019 р. у справі № 826/16509/18 щодо "очевидності" ознак протиправності дій та порушення прав позивача зазначено, що попри те, що такі ознаки не мають окреслених меж, йдеться насамперед про їх "якість": вони повинні свідчити про протиправність оскаржуваних рішень (дій) поза обґрунтованим сумнівом.

Сама по собі незгода позивача з рішенням суб`єкта владних повноважень та звернення до суду з позовом про визнання його протиправним ще не є достатньою підставою для застосування судом заходів забезпечення позову.

Зупинення дії розпорядження Головного управління ДПС у Миколаївській області від 07.06.2023 року № 83-рл та № 84-Рл про анулювання ліцензії на право оптової та роздрібної торгівлі пальним, яке позивач оскаржив до суду, надасть змогу позивачу і далі здійснювати свою господарську діяльність торгівлю пальним.

При цьому, суд не вважає наведені позивачем обставини щодо очевидної протиправності оскаржуваних розпоряджень достатніми, безспірними та доведеними. Оцінити вказані підстави суд може тільки під час розгляду даної справи по суті.

Суд наголошує на тому, що спосіб забезпечення позову, обраний позивачем, є фактично вирішенням справи по суті на період перебування справи у провадженні суду та вирішення справи судом, що є неприпустимим.

Аналогічний правовий висновок викладений в абз. 4 п. 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008 р., згідно із яким вказано, що судом фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Водночас, суд вважає за необхідне наголосити на тому, що порушене право заявника/позивача буде відновлене з моменту його порушення, якщо таке буде судом встановлено при розгляді справи по суті. На момент звернення до суду, порушене право позивача є оспорюваним.

Суд звертає увагу на те, що безумовно, рішення чи дії суб`єктів владних повноважень справляють певний вплив на суб`єктів господарювання. Такі рішення можуть завдавати шкоди і мати наслідки, які позивач оцінює негативно. Водночас, саме по собі посилання на негативний вплив рішень суб`єктів владних повноважень не є підставою для застосування заходів забезпечення позову в адміністративній справі. Відповідно до статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України зазначені обставини, навіть у разі їх доведення, не є підставами для застосування заходів забезпечення позову в адміністративній справі.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.03.2021 року у справі №140/10203/20.

Таким чином, оскільки позивач не довів необхідності вжиття застосованих судами заходів забезпечення позову з урахуванням положень частини другої статті 150 КАС України, у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись статтями 150, 151, 154, 248, 256, 294, 295 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви про забезпечення позову товариства з обмеженою відповідальністю "АКТИВГАЗ ЮГ" від 19.06.2023 року відмовити.

2. Копію ухвали направити заявнику.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя А.В. Величко