Справа № 120/1605/23
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2023-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

19 червня 2023 р. Справа № 120/1605/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дончика Віталія Володимировича, розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови

в с т а н о в и в :

21.02.2023 року Головне управління ПФУ у Вінницькій області звернулось в суд з адміністративним позовом до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною та скасування постанови.

Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначили, що 13.02.2023 року відповідачем винесено постанову, якою накладено на Головне управління ПФУ у Вінницькій області штраф в розмірі 10200 грн. за невиконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду у справі №120/12683/21-а без поважних причин.

На переконання позивача, постанова державного виконавця від 13.02.2023 року є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки рішення суду виконано фактично та у повному обсязі, у зв`язку із чим, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Ухвалою суду від 27.02.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Цією ж ухвалою залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 .

02.03.2023 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечує щодо задоволення позовних вимог. Зокрема вказав, що статтею 63 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність. При цьому, відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії, передбачена статтею 75 згаданого Закону. Цією нормою визначено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

На підставі вказаних норм державним виконавцем 27.01.2023 року винесено постанову про накладення на боржника штрафу в розмірі 5100 грн. за невиконання рішення суду без поважних причин та надано новий строк для його виконання. За наслідками невиконання боржником вимог, зазначених у постанові від 27.01.2023 року, державним виконавцем 13.02.2023 року винесено постанову про накладення на боржника штрафу в подвійному розмірі за невиконання рішення суду без поважних причин.

Вподальшому, 17.02.2023 року державним виконавцем на адресу Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області направлено повідомлення про вчинення кримінального правопорушення посадовими особами Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, відтак, останнім вжито усіх заходів примусового виконання рішення суду, передбачених статтями 63 та 75 Закону України "Про виконавче провадження".

Враховуючи вищевикладене, просив у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Ухвалою суду від 08.03.2023 року на підставі положень пункту 3 частини 1 статті 236 КАС України зупинено провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі №120/1110/23.

10.03.2023 року на адресу суду надійшли письмові пояснення третьої особи, у яких останній просить відмовити у задоволенні позову. Зокрема вказав, що такі дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо неналежного виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 08.11.2021 року у справі №120/12683/21-а є протиправними, а постанова державного виконавця від 13.02.2023 року про накладення штрафу - правомірною.

22.03.2023 року на адресу суду надійшло клопотання представника позивача про поновлення провадження у справі.

Ухвалою суду від 28.03.2023 відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про поновлення провадження у справі.

У зв`язку з перебуванням судді Шаповалової Т.М. у довготривалій відпустці, розпорядженням керівника апарату Вінницького окружного адміністративного суду №16 від 01.06.2023 року призначено повторний автоматизований розподіл адміністративної справи №120/1605/23.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.06.2023 року, вказану адміністративну справу передано для розгляду судді Дончику В.В.

Ухвалою суду від 06.06.2023 року адміністративну справу №120/1605/23 прийнято до провадження судді Дончика В.В., поновлено провадження у справі та розпочато розгляд справи спочатку.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив, що рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 08.11.2021 року №120/12683/21-а, окрім іншого, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії, починаючи з 01.12.2019, з урахуванням довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Вінницькій області" №1694 від 12.08.2021, а також здійснити виплату перерахованої пенсії з урахуванням раніше виплачених сум.

19.01.2022 Вінницьким окружним адміністративним судом по даній справі видано виконавчий лист №120/12683/21-а.

На підставі вказаного виконавчого документа, постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Паламарчуком В.В. від 20.12.2022 року відкрито виконавче провадження №70596066 щодо виконання судового рішення. Серед іншого, у даній постанові зазначено, що боржнику необхідно виконати рішення суду протягом 10 робочих днів, надати обґрунтовану відповідь та документальне підтвердження щодо виконання рішення суду.

Листом від 27.12.2022 року № 0200-0802-5/99658 Головне управління ПФУ у Вінницькій області повідомило державного виконавця, що рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 08.11.2021 року №120/12683/21-а добровільно виконане до відкриття виконавчого провадження.

Стягувачу проведено перерахунок пенсії і сума заборгованості становить 118569,62 грн. за період з 01.04.2019 року по 28.02.2022 року.

Одночасно повідомлено, що сума заборгованості у розмірі 118569,62 грн., відповідно до рішення суду буде виплачуватись після надходження коштів з державного бюджету.

Також зазначено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області вжито всіх можливих заходів у відповідності до чинного законодавства щодо виконання судового рішення на користь стягувача.

В подальшому, постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Паламарчуком В.В. від 27.01.2023 року в рамках виконавчого провадження №70596066 накладено штраф у розмірі 5100 грн. на боржника у зв`язку з невиконанням рішення суду і зобов`язано останнього протягом десяти робочих днів виконати останнє.

Вважаючи вказану постанову протиправною, 09.02.2023 року позивач звернувся до суду, про що повідомлено відповідача листом №0200-0902-5/15336 від 16.02.2023 року.

13.02.2023 року державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на Головне управління ПФУ у Вінницькій області штраф у подвійному розмірі в сумі 10200 грн. за повторне невиконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду у справі №120/12683/21-а без поважних причин.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 27.02.2023 року в адміністративній справі №120/1110/23, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10.04.2023 року, визнано протиправною та скасовано постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Паламарчука Володимира Володимировича від 27.01.2023 року про накладення штрафу за не виконання рішення суду у виконавчому провадженні №70596066.

На переконання позивача, постанова державного виконавця від 13.02.2023 року є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки рішення суду виконано фактично та у повному обсязі, у зв`язку із чим, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 статті 18 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з частинами 2-3 статті 63 Закону №1404-VIII, у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Приписами частини 2 статті 75 Закону №1404-VIII визначено, що у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

З аналізу вказаних норм слідує, що на момент прийняття державним виконавцем постанови про накладення штрафу має бути встановлений факт невиконання боржником рішення суду у встановлений законодавством строк, з приводу якого здійснюються заходи на його виконання. При цьому, обов`язковою умовою накладення державним виконавцем штрафу є невиконання судового рішення боржником без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати судове рішення, проте не зробив цього.

Поважними причинами невиконання рішення суду в розумінні норм Закону №1404-VIII можуть вважатися обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення особи, і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій.

При цьому, встановлення таких обставин як невиконання судового рішення, наявність поважних причин такого невиконання, необхідно здійснювати в кожному конкретному випадку індивідуально. Обов`язок з`ясування цих обставин покладено на державного виконавця.

Отже, з системного аналізу вказаних норм слідує, що Законом №1404-VIII встановлено відповідальність боржника саме за невиконання судового рішення без поважних причин.

Відтак, для застосування вказаної норми слід встановити факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин. При цьому, частиною 2 статті 75 Закону №1404-VIII встановлено відповідальність саме за повторне невиконання рішення боржником без поважних причин.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 15.05.2020 у справі № 812/1813/18, від 21.05.2020 у справі № 310/6910/16-а та від 19.02.2020 у справі № 821/1491/17.

Оскаржувана постанова про накладення штрафу від 13.02.2023 року у виконавчому провадженні №70596066 винесена з огляду на висновки головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про повторне невиконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 08.11.2021 року у справі №120/12683/21-а, з чим позивач не погоджується.

Відповідно до положень підпунктів 4, 5 пункту 4 Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2, Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування пенсій та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, здійснює з цією метою перерозподіл коштів між районами (містами); здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Тобто, виплати пенсій здійснюються Головним управлінням Пенсійного фонду України виключно за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством. Інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат управління не має.

Згідно із частиною 1 статті 8 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Так, відповідно до статей 23 та 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнування та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом.

Отже, фінансування та виплата пенсій здійснюється за рахунок коштів Фонду виділених з Держаного бюджету України та за наявності відповідного бюджетного призначення.

Судом встановлено, що перераховану суму пенсії стягувачу не було виплачено у зв`язку з відсутністю державного асигнування.

Такі підстави не виконання рішення суду, суд вважає поважними, оскільки грошові кошти у вигляді перерахованої пенсії, яка належить позивачу, не є власністю позивача, не знаходяться на його рахунках. Фактичне, у повному обсязі виконання судового рішення, можливо лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок Державного бюджету.

Згідно з частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний суд щодо спірних правовідносин сформував правовий висновок у постановах від 28.02.2019 року у справі №822/1080/17, від 13.06.2018 року у справі №757/29541/14-а, згідно з яким невиконання судового рішення управлінням ПФУ в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Крім цього, рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 27.02.2023 року в адміністративній справі №120/1110/23, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10.04.2023 року, визнано протиправною та скасовано постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Паламарчука Володимира Володимировича від 27.01.2023 року про накладення штрафу за не виконання рішення суду у виконавчому провадженні №70596066.

Суд зауважує, що скасування постанови від 27.01.2023 року про накладення штрафу за не виконання рішення суду у виконавчому провадженні №70596066 виключає наявність повторного невиконання рішення боржником, що є обов`язковою передумовою для застосування частини 2 статті 75 Закону №1404-VIII.

Враховуючи викладене, а також відсутність факту повторного невиконання рішення суду без поважних причин, суд доходить висновку, що позовні вимоги про визнання протиправною та скасування постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про накладення штрафу в сумі 10200 грн. за повторне невиконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 08.11.2021 року в адміністративній справі №120/12683/21-а є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень, надані на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, про наявність підстав для задоволення даного адміністративного позову.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд зазначає про наступне.

Відповідно до положень частин першої, другої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що відшкодуванню підлягають судові витрати лише у випадку, коли задоволено позов особи, яка не є суб`єктом владних повноважень або судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Враховуючи те, що позивачем є суб`єктом владних повноважень та відсутні витрати, пов`язані із залученням свідків та проведенням експерти, підстави для відшкодування судового збору, на переконання суду, відсутні.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 287, 295 КАС України, -

в и р і ш и в :

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Паламарчука В.В. від 13.02.2023 року про накладення на Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області штрафу в розмірі 10200 грн. за повторне невиконання без поважних причин рішення суду у виконавчому провадженні ВП №70596066.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 287 КАС України апеляційні скарги на судові рішення у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

За змістом положень абз. 2 ч. 1 ст. 295 КАС України якщо справу розглянуто в порядку письмового провадження, строк апеляційного оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21036, );

Відповідач: Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального упраління Міністерства юстиції (м. Київ) (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21028, );

Третя особа: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Суддя Дончик Віталій Володимирович