Справа № 460/8553/23
Суддя: Н.С. Гудима
Дата ухвалення: 2023-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

20 червня 2023 року м. Рівне №460/8553/23

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Гудими Н.С., розглянувши за правилами письмового провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправною бездіяльності щодо незарахування до загального страхового стажу періоду трудової діяльності з 24.04.1991 по 31.12.1997 та зобов`язання зарахувати вказаний період до страхового стажу з проведенням відповідного перерахунку та виплати пенсії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач в липні 2021 року звертався про призначення йому пенсії, однак у такому йому було відмовлено. Після прийняття Рівненським окружним адміністративним судом рішення, яким відповідача зобов`язано зарахувати до страхового стажу позивачу спірні періоди роботи, позивач знову звернувся до органу Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком. Вважає, що при призначенні йому пенсії відповідач не зарахував до страхового стажу період роботи з 24.04.1991 по 31.12.1997, а тому просив позов задовольнити.

Ухвалою суду від 06.04.2023 позовна заява залишалася без руху.

Ухвалою суду від 03.05.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач ухвалу про відкриття провадження у справі отримав через підсистему Електронний суд. Позовну заяву з додатками - 10.05.2023. Однак правом на подання позову не скористався.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України суд вирішує справу за наявними в ній матеріалами.

Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, то відповідно до ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши позовну заяву та матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив таке.

09.07.2021 ОСОБА_1 звернувся до Головного Управління Пенсійного фонду України в Рівненській області із заявою про призначення пенсії за віком.

Рішенням відділу з питань перерахунків пенсій управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 15.07.2021 №015 йому було відмовлено в призначенні пенсії за віком в зв`язку із недостатністю страхового стажу (20 років 8 місяців 24 дні). При цьому, повідомлено, що позивачу не зараховано періоди з 25.04.1979 по 15.12.1979, з 09.07.1985 по 31.12.1997, з 1981 року по 1985 рік.

Не погодившись з таким рішенням, позивач оскаржив його в судовому порядку.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 23.05.2022 у справі №460/16735/21 позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області №015 від 15.07.2021 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 періоди трудової діяльності з 25.04.1979 по 14.04.1980 року (включно), з 09.07.1985 року по 23.04.1991 року (включно) та з 01.09.1981 по 06.06.1985 року (включно).

У зв`язку з набранням законної сили вказаним рішенням суду, позивач повторно звернувся до ГУ ПФУ в Рівненській області із заявою про призначення пенсії.

Згідно з витягом з пенсійної справи, з 10.11.2022 ОСОБА_1 призначено пенсію за віком. При цьому, страховий стаж позивача становить 32 роки 8 місяців 5 днів.

Позивач стверджує, що при призначенні пенсії йому не було зараховано період роботи з 24.04.1991 по 31.12.1997.

Так, позивач 02.03.2023 та 24.03.2023 звертався до ГУ ПФУ в Рівненській області з заявами про зарахування до страхового стажу періодів роботи з 24.04.1991 по 31.12.1997 та проведення відповідного перерахунку пенсії. На час подання позову будь-якої відповіді відповідач на вказані звернення не надав.

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо не зарахування періоду роботи з 24.04.1991 по 31.12.1997 до його страхового стажу протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд керується і виходить з такого.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною першою ст.9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV від 09.03.2003, який набрав чинності 01.01.2004 (далі, - Закон №1058-ІV), передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Умови призначення пенсії за віком встановлено статтею 26 цього Закону. Зокрема, право на пенсію за віком мають особи після досягнення віку 60 років з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначає Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796-XII від 28.02.1991 (далі - Закон №796-ХІІ).

Статтею 49 цього Закону визначено, що пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ст. 1 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Аналогічного змісту положення містить ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-IV.

Згідно з ч. 2 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно зі ст. 20 Закону № 1058-IV страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Отже, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.

Згідно зі ст. 56 Закону № 1788-ХІІ до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Статтею 28 Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації" встановлено, що громадяни, які працюють у релігійних організаціях, створених ними підприємствах, закладах на умовах трудового договору, а також священнослужителі, церковнослужителі та особи, які працюють у релігійних організаціях на виборних посадах, підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на умовах і в порядку, встановлених законодавством про загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Релігійні організації, їх підприємства та заклади, а у випадках, передбачених законом, також і працівники цих організацій, підприємств, закладів сплачують страхові внески до Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, Фонду соціального страхування України, а також збір на обов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України в порядку і розмірах, установлених законодавством.

Усім громадянам, які працюють у релігійних організаціях, їх підприємствах і закладах, державна пенсія призначається і виплачується на загальних підставах відповідно до законодавства.

Статтею 62 Закону № 1788-ХІІ передбачено, що основним документом, який підтверджує наявний трудовий стаж, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 (далі - Порядок №637) визначено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Системний аналіз наведених норм доводить, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, і лише у разі її відсутності, або відсутності в ній відповідних записів, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, зокрема, уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. Таким чином, надання уточнюючих довідок повинно здійснюватися лише у випадках неправильного, неповного або нечіткого заповнення трудової книжки, що робить незрозумілим зроблений запис.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20.02.2018 року у справі № 234/13910/17 та від 07.03.2018 року у справі № 233/2084/17.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 23.05.2022 у справі №460/16735/21, яке набрало законної сили 23.06.2022, встановлено, що записом №6 у трудовій книжці НОМЕР_1 позивача підтверджується факт, що ОСОБА_1 з 22.10.1985 року безперервно працював у релігійних організаціях, зокрема у Свято-Успенському соборі та Св. Різдво-Богородичній церкві. Дані обставини не заперечуються відповідачем, згідно наданого листа від 22.09.2021 року. Крім того, позивачем на підтвердження наявності у нього спірного не зарахованого страхового стажу надано Архівний витяг № 495 від 11.08.2021 року, на підтвердження роботи позивача трубопрокладником та архівну довідку від 11.08.2021 №495-1(робота позивача в ПМК-179).

В силу вимог ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, рішенням суду від 23.05.2022 у справі №460/16735/21, що набрало законної сили, підтверджено обставину роботи позивача в період з 09.07.1985 по 31.12.1997, який підлягає зарахуванню до його страхового стажу. Тобто, вказаний період роботи відповідно включає в себе спірний період роботи позивача, про який ідеться у цій справі, а саме: 24.04.1991 по 31.12.1997. Рішення ГУ ПФУ в Рівненській області №015 від 15.07.2021, яким відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії, зокрема, у зв`язку з незарахуванням до страхового стажу періоду роботи з 09.07.1985 по 31.12.1997, визнане судом протиправним та скасоване.

Натомість, як свідчать матеріали пенсійної справи позивача, такий період з 24.04.1991 по 31.12.1997 не був включений відповідачем до страхового стажу при призначенні йому пенсії.

Жодних доказів зворотного відповідачем суду не подано та матеріали справи не містять. Також відповідачем не надано будь-яких доказів розгляду звернень позивача від 02.03.2023 та 24.03.2023.

Суд враховує, що резолютивна частина рішення суду у справі №460/16735/21 не містить зобов`язань відповідача зарахувати до страхового стажу разом з іншими періодами період роботи позивача 24.04.1991 по 31.12.1997, однак згідно з поясненнями позивача такий період не входив до предмету позову у справі №460/16735/21 у зв`язку з неправильним його трактуванням змісту листа відповідача.

Поряд з цим, правових підстав не враховувати такий період роботи позивача до його страхового стажу у відповідача не було.

З урахуванням обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що ГУ ПФУ в Рівненській області, не зарахувавши до страхового стажу позивача період його роботи з 24.04.1991 по 31.12.1997, діяв не на підставі, не в межах та не у спосіб, визначені чинним законодавством, чим допустив протиправну бездіяльність.

Таким чином, належним способом відновлення порушеного права позивача є зобов`язання зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період його роботи з 24.04.1991 по 31.12.1997 та здійснити відповідний перерахунок пенсії.

В силу вимог ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не виконав процесуального обов`язку доказування своєї позиції та не довів правомірності своєї поведінки у спірних правовідносинах, натомість доводи позивача відповідають обставинам справи та ґрунтуються на нормах матеріального закону.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З огляду на викладене, позов слід задовольнити повністю.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України на користь позивача слід стягнути сплачений при поданні позовної заяви судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо незарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду його роботи з 24.04.1991 по 31.12.1997.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період його роботи з 24.04.1991 по 31.12.1997 та здійснити відповідний перерахунок його пенсії.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 20 червня 2023 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Олександра Борисенка, буд. 7,м. Рівне,Рівненська обл.,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076)

Суддя Н.С. Гудима