Справа № 580/2969/23
Суддя: Анжеліка БАБИЧ
Дата ухвалення: 2023-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про зупинення провадження в адміністративній справі

19 червня 2023 року Справа № 580/2969/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово в складі:

головуючого судді Бабич А.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Міщенко Д.В.,

представника позивача - адвоката Ніколаєва О.В. (згідно з ордером),

представника відповідача Білоуса В.Ю. (у порядку самопредставництва),

розглянувши в залі суду в підготовчому засіданні правилами загального позовного провадження клопотання про зупинення провадження у справі за позовом Приватного акціонерного товариства Ватутінський комбінат вогнетривів до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправним і скасування рішення,

УСТАНОВИВ:

21.04.2023 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов Приватного акціонерного товариства Ватутінський комбінат вогнетривів (20254, Черкаська обл., м.Ватутіне, вул.Індустріальна, буд.11; ) (далі позивач) до Головного управління ДПС у Черкаській області (18000, м.Черкаси, вул.Хрещатик, буд.235; ) (далі відповідач) про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення (далі ППР) від 28.11.2023 № 6567/23-00-07-05-01.

Додатково просив судові витрати покласти на відповідача.

Стверджує про відсутність порушень вимог податкового законодавства, вказаних в акті перевірки від 11.11.2022 № 6527/23-00-07-05-01/00191916. Винесенням оскаржуваного ППР позивача повторно притягнуто до юридичної відповідальності одного виду за одне і теж правопорушення, що є самостійною та безумовною підставою для його скасування.

26.04.2023 суд постановив ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття загального позовного провадження.

12.05.2023 на адресу суду надійшов відзив відповідача з проханням у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Обґрунтовуючи зазначив, що не притягував позивача двічі за одні порушення. Натомість відкоригував показники звітності, які позивач безпідставно декларуючи в основній декларації не обґрунтовано переніс у наступний податковий період щодо безтоварних операцій. Для висновків просить урахувати постанови Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду: від 06.08.2019 у справі №160/8441/18, від 10.02.2022 у справі №420/6441/19, від 29.09.2022 у справі №580/2069/19, від 10.11.2020 у справі №640/25738/19, від 04.06.2020 у справі №826/115/17; від 05.08.2021 у справі №804/11314/15, від 30.09.2021 у справі №826/11806/17, від 19.07.2021 у справі №1.380.2019.002018; висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 07.07.2022 у справі №160/3364/19.

30.05.2023 позивач надав суду відповідь на відзив з проханням задовольнити позовні вимоги. Основні її доводи відповідають викладеним у позовній заяві.

Під час підготовчого провадження суд долучив вказані письмові заяви по суті та докази до матеріалів справи.

07.06.2023 відповідач надав суду клопотання (вх.№22406/23), в якому просив зупинити провадження до набрання законної сили рішеннями судів у справі №580/6237/22 та №580/354/23 (далі Клопотання). Обґрунтовуючи зазначив, що у вказаних справах оскаржуються ППР, винесені згідно з висновками актів перевірки дотримання позивачем вимог податкового законодавства при декларуванні ПДВ за лютий 2022 року та березень 2022 року, що стало підставою для висновків акту, на підставі якого прийняте спірне в цій справі ППР. Зокрема, залишок такого від`ємного значення перенесений платником у декларацію за квітень 2022 року. Тому, на його думку, до набрання законної сили рішеннями судів у вказаних справах неможливо об`єктивно вирішити цей спір.

У підготовчому засіданні 19.06.2023 представник відповідача Клопотання підтримав та просив його задовольнити. Представник позивача заперечував та просив у задоволенні відмовити, оскільки основний аргумент позивача полягає в тому, що спірними ППР двічі притягнуто за один вид порушення, а правомірність декларування ПДВ та податкового кредиту в цій справі не доводиться.

Заслухавши представників сторін, ознайомившись із письмовими заявами по суті позовних вимог та доказами, оцінивши доводи, суд дійшов висновку про обґрунтованість Клопотання з огляду на таке.

Предмет спору стосується правовідносин, які виникли в результаті податкової перевірки, оформленої актом від 11.11.2022 №6527/23-00-07-05-01/00191916, щодо правильності декларування позивачем за квітень 2022 року від`ємного значення ПДВ, у т.ч. заявленого до відшкодування. Спірним ППР від 28.11.2023 № 6567/23-00-07-05-01 зменшено від`ємне значення ПДВ на 403113грн, задеклароване за квітень 2022 року декларацією № від 19.05.2022.

Відомості вказаного акту перевірки свідчать про врахування висновків податкової перевірки, оформленої актами від 28.10.2022 №5991/23-00-07-05-01/00191916 та від 12.10.2022 №5166-23-00-07-05-01/191916, за результатами яких прийняті ППР, що позивач оскаржив до суду.

Так, у справі №580/6237/22 Черкаський окружний адміністративний суд ухвалив рішення від 28.03.2023, яким задовольнив позовні вимоги щодо визнання протиправними та скасування ППР від 18.11.2022 №6283/23-00-07-05-01 про завищення бюджетного відшкодування з ПДВ за березень 2022 року на суму 144280 (сто сорок чотири двісті вісімдесят) гривень 00 копійок та застосування штрафних санкцій у сумі 14428 гривень 00 копійок, ППР №6286/23-00-07-05-01 про завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, на суму 403391 (чотириста три триста дев`яносто одна) гривня 00 копійок. Відмовив у задоволенні позовних вимог про визнання протиправним і скасування ППР №6285/23-00-07-05-01. Це рішення оскаржено в апеляційному порядку та на сьогодні результат розгляду відсутній.

У справі №580/354/23 позивач оскаржує ППР від 02.11.2022 № 5656/23-00-07-05-01, яким знято суму бюджетного відшкодування ПДВ у розмірі 7167грн, задекларовану за лютий 2022року, та №5657/23-00-07-05-01, яким зменшено суму від`ємного значення ПДВ в розмірі 554838грн, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, задекларовану за лютий 2022 року. Судове рішення по суті позовних вимог не ухвалене.

Розрахунками ППР, відомостями вказаних актів перевірок та декларацій з ПДВ за лютий- квітень 2022 року підтверджується, що позивач переніс залишки від`ємного значення ПДВ за лютий і березень 2022 року за рахунок віднесення податкового кредиту щодо придбання лушпиння соняшника з господарських правовідносин, які відповідач вважає безтоварними, у декларацію за квітень 2022 року, до яких подав заяву про відшкодування ПДВ, що і стало приводом спору в цій справі. Отже, обставини спору з зазначеними у цій справі частково пов`язані, а саме щодо сум коштів безтоварних, на думку відповідача, операцій, які одночасно враховані в декількох актах перевірок. Оскільки такий податковий кредит, задекларований позивачем за лютий і березень 2022 року, частково перенесений у звітність за квітень 2022 року включенням в заяву до бюджетного відшкодування, правова оцінка у вказаних судових справах обґрунтованості висновків контролюючого органу про їх безтоварність впливає на судову оцінку частини позовних вимог у цій справі.

Зазначене обґрунтовується тим, що відповідно до п.200.1 ст.200 Податкового кодексу України (далі ПК України) сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума згідно з п.200.4 ПК України:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на відповідний рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п.200.7 вказаної статті ПК України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Абзац перший п.200-1.6 ст.200-1 ПК України встановлює, що за підсумками звітного податкового періоду, відповідно до задекларованих в податковій декларації результатів, а також у разі подання уточнюючих розрахунків до податкової декларації, платником проводиться розрахунок з бюджетом у порядку, визначеному статтями 200 та 209 цього Кодексу.

Зазначене не спростовує твердження позивача про необхідність надання оцінки його доводам про факт подвійного притягнення спірними ППР до відповідальності за одні і ті ж порушення та підтверджує необхідність отримання судової оцінки у вказаній вище справі.

Однак згідно з принципом формування податкової звітності суцільним порядком, враховуючи, що ППР вказаних вище судових справ коригують відомості декларацій щодо залишків від`ємного значення ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, податковий кредит з яких перенесено в показники декларації за квітень 2022 року, правомірність користування таким залишком пов`язана з правомірністю загального декларування ПДВ за лютий і березень 2022року. Як наслідок, зібрані докази не дозволяють обґрунтовано та повно встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду у цій справі.

Тому суд дійшов висновку про обґрунтованість твердження відповідача, що до дати набрання законної сили рішеннями суду у вказаних вище справах повно та об`єктивно вирішити спір в цій частині неможливо.

Відповідно до встановленого в п.3 ч.1 ст.236 КАС України обов`язку суд зупиняє провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Отже, доводи Клопотання про наявність підстав для зупинення провадження обгрунтовані.

Керуючись ст.ст.2-20, 44-45, 183, 236, 243, 248, 294 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

1. Клопотання Головного управління ДПС у Черкаській області про зупинення провадження у справі (вх.№22406/23) задовольнити повністю.

Зупинити провадження в адміністративній справі до набрання законної сили рішеннями Черкаського окружного адміністративного суду в справах №580/6237/23 та №580/354/23.

2. Копію ухвали направити учасникам справи.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом 15днів.

Суддя Анжеліка БАБИЧ

Повний текст ухвали складений і підписаний 20.06.2023.