Справа № 520/4556/22
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2023-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2023 р. Справа № 520/4556/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калиновського В.А.,

Суддів: Мінаєвої О.М. , Кононенко З.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.02.2023, головуючий суддя І інстанції: Старосєльцева О.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022 по справі № 520/4556/22

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Харківській області

про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області, в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог вх. №01-26/24283/22 від 28.06.2022р.), просив суд:

- визнати протиправним та скасувати пункт 2 наказу Головного управління Національної поліції в Харківській області від 17.04.2022 № 244 «Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейських ППОП в Харківській області» про застосування до інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону № 2 полку поліції особливого призначення ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області від 18.04.2022 № 209 о/с «По особовому складу» в частині звільнення інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону № 2 полку поліції особливого призначення ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України);

- поновити ОСОБА_1 на посаді інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону № 2 полку поліції особливого призначення Головного управління Національної поліції в Харківській області;

- допустити рішення суду до негайного виконання у частині поновлення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на посаді інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону № 2 полку поліції особливого призначення ГУНП в Харківській області;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за один місяць.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 28.02.2023 року адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, представником позивача подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі. Зазначив, що висновки суду ґрунтуються на підставі нібито «аналізу» змісту письмових пояснень працівників ГУ НП в Харківські області, Висновку службового розслідування за фактами, викладеними у доповідній записи УГІ ГУ НП в Харківській області від 07.04.2022 та наказу ГУ НП в Харківській області від 17.04.2022 № 244 «Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейських ППОП П НП в Харківській області».

Водночас, ані зміст оскаржуваного рішення, ані зміст Висновку службового розслідування за фактами, викладеними у доповідній записці УГІ ГУ НП в Харківській області від 07.04.2022 та наказу ГУ НП в Харківській області від 17.04.2022 № 244 «Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейських ППОП ГУ НП в Харківській області» не відображають та не спроможні підтвердити та/або встановити наявність у діях ОСОБА_1 ознак дисциплінарного проступку, оскільки зміст останніх не відповідає реальний обставинам, що визначені у матеріалах службового розслідування, та належним доказам, які були долучені стороною позивача у межах даної справи.

Зауважив, що долучені до матеріалів справи №520/4556/22 ГУ НП в Харківській області матеріали службового розслідування стосовно позивача не визначають обставин, протиправних дій ОСОБА_1 , які містять ознаки дисциплінарного проступку, їх документального (доказового) підтвердження та інших обставин, які є обов`язковими для дослідження та встановлення ГУ НП в Харківській області відповідно до вимог Порядку №893 та ст. 19 Дисциплінарного статуту.

У даному випадку суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення прийшов до протиправних та необґрунтованих висновків щодо винуватості ОСОБА_1 внаслідок неповного з`ясування обставин, які мали реальне місце у березні та квітні 2022 року, та взяття до уваги висновків відповідача, які не відповідають обставинам цієї справи.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому він, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 проходив службу у Збройних Силах України з 05.05.2009 до 13.05.2010, з 13.08.2010 до 06.11.2015 проходив службу в органах внутрішніх справ України, а з 07.11.2015 проходив службу в Національній поліції України.

З 20.09.2021р. ОСОБА_1 обіймав штатну посаду інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону № 2 полку поліції особливого призначення ГУ НП в Харківській області, мав спеціальне звання - старшого лейтенанта поліції.

07.04.2022р. до ГУ НП в Харківській області надійшла доповідна записка від УГІ ГУ НП в Харківській області за фактом подій за участю поліцейських ГУ НП в Харківській області, в якій зазначалось, що Територіальним управлінням ДБР, розташованим у м. Полтаві, 29.03.2022 були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000207 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, у межах якого 06.04.2022 на території «Південного вокзалу», розташованого за адресою: площа Привокзальна, 1, м. Харкова було виявлено автомобіль «Toyota Land Cruiser Prado», д.н.з. НОМЕР_2 (на синьому фоні), чорного кольору під керуванням поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області сержанта поліції ОСОБА_2 , яку згідно з наказом ГУНП в Харківській області від 27.03.2022 № 550 було зареєстровано та поставлено на облік до ВП № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області.

У салоні вищевказаного автомобіля було виявлено свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу НОМЕР_3 , згідно з яким власником цього транспортного засобу є фермерське господарство «ОЛІМП», яке зареєстроване за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, село Троїцьке, вул. Вільна, 25 в особі директора ОСОБА_3 , д.н.з. НОМЕР_4 .

25.03.2022 до відділення поліції № 4 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява гр. ОСОБА_3 за фактом незаконного заволодіння автомобілем «Toyota Land Cruiser Prado», д.н.з. НОМЕР_4 , з Тойота Центру Харків "Автоарт", розташованого за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, 334.

Сержант поліції ОСОБА_2 пояснила, що вищевказаний автомобіль належить її співмешканцю - інспектору взводу № 1 роти № 2 батальйону № 2 ППОП ГУНП в Харківській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_1 ..

Через деякий час цього ж дня до «Південного вокзалу» м. Харкова під`їхав службовий автомобіль «Kia Sportage», н.з. НОМЕР_5 (на синьому фоні), в якому перебували поліцейський взводу № 3 роти № 2 батальйону № 1 полку поліції особливого призначення ГУНП в Харківській області старший сержант поліції ОСОБА_4 , інспектор взводу № 1 роти № 1 батальйону № 1 полку поліції особливого призначення ГУНП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_5 , інспектор взводу № 1 роти № 2 батальйону № 2 полку поліції особливого призначення ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_1 (перебував поза службою, в однострої, з вогнепальною зброєю).

Під час огляду автомобіля, у салоні було виявлено та вилучено більше 1000 патронів калібру 5,45 мм, штик-ніж, 2 протитанкових гранатомети та світо-шумову гранату.

Відомості за фактом виявлення та вилучення боєприпасів 06.04.2022 Територіальним управлінням ДБР, розташованим у м. Полтаві, були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000241 за ч. 1 ст. 263 КК України.

За місцем мешкання старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_2 було виявлено та вилучено мобільний телефон «Iphone 11 Pro Max».

Крім цього, було встановлено, що номерний знак НОМЕР_2 (на синьому фоні) та службовий автомобіль «Kia Sportage», н.з. НОМЕР_5 (на синьому фоні), належить і зареєстрований за УПП в Харківській області ДПП НПУ.

Наказом ГУ НП в Харківській області від 07.04.2022 № 524 «Про призначення та проведення службового розслідування» було призначено проведення службового розслідування на підставі доповідної записки УГІ ГУНП в Харківській області від 07.04.2022 за фактом порушення службової дисципліни поліцейськими ППОП ГУНП в Харківській та створено Дисциплінарну комісію у складі: голови - заступника начальника УГІ ГУ НП в Харківській області - начальника ВСР майора поліції Денисенка С.В. ; членів комісії - заступника начальника ВП УГІ ГУ НП в Харківській області капітана поліції Чередниченка М.І., старшого інспектора ВП УГІ ГУ НП в Харківській області підполковника поліції Діденка О.Г. та старшого інспектора ВП УГІ ГУ НП в Харківській області капітана поліції Семенова Д.М .

Доказів оскарження позивачем зазначеного наказу до суду або посадової (службової) особи поліції вищого рівня матеріали справи не містять.

Доказів наявності реального конфлікту інтересів або потенційного конфлікту інтересів у стосунках між позивачем та членами Дисциплінарної комісії матеріали справи не містять.

Результати проведеного службового розслідування оформлені висновком Дисциплінарної комісії від 17.04.2022 (далі - Висновок).

У тексті Висновку вчинок ОСОБА_1 у вигляді порушення службової дисципліни, що виразилося у неналежному оперативному реагуванні на заяви та повідомлення на злочин; незаконному використанні приватного транспортного засобу та невиконанні поліцейських обов`язків; перешкоджанні проведенню службового розслідування було кваліфіковано Дисциплінарною комісією у якості вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у невиконанні вимог: частини 1 статті 8, пунктів 1, 2 частини 1, частини 2 статті 18, пункту 2 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію України»; пунктів 1, 2, 6, 13 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України; пп. 5, 6 пункту 2 розділу ІХ Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 27.04.2020 № 357; частини 3 статті 41 Конституції України; частини 7 розділу IV Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2018 № 893.

Висновок містить пропозицію Дисциплінарної комісії з приводу застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

Під час проведення службового розслідування позивач надавав особисті письмові пояснення.

17.04.2022р. Висновок був затверджений начальником ГУ НП в Харківській області.

17.04.2022р. начальником ГУ НП в Харківській області було видано наказ №244, яким до позивача з відображених у Висновку мотивів було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

З даним наказом позивач був ознайомлений 20.04.2022р., про що свідчить його підпис.

18.04.2022р. начальником ГУ НП в Харківській області було видано наказ №209 о/с, яким на реалізацію наказу ГУ НП в Харківській області №244 від 17.04.2022р. заявника було звільнено зі служби в поліції на підставі п.6 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію".

Як з`ясовано судом за матеріалами справи, двома повними попередніми місяцями отримання позивачем грошового забезпечення поліцейського без несення заявником служби в поліції є лютий-березень 2022 року.

Згідно з наданою на вимогу суду довідкою ГУ НП в Харківській області за ці місяці ОСОБА_1 одержав 27.751,45 грн. при 59 робочому дні служби.

Отже, розмір середньоденного грошового забезпечення позивача у якості поліцейського складає - 470,36 грн.

Не погодившись із правомірністю накладеного дисциплінарного покарання, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції, залишаючи позов без задоволення, виходив з того, що владний суб`єкт у спірних правовідносинах забезпечив дотримання ч.2 ст.19 Конституції України і ч.2 ст.2 КАС України, позаяк обставини події з`ясував повно та вичерпно, діяння поліцейського кваліфікував правильно, норму закону визначив вірно, зміст приписів цієї норми витлумачив без помилок (перекручень), взяв до уваги усі суттєві поза розумним сумнівом фактори, наслідки вчиненого поліцейським діяння не спотворив, міру юридичної відповідальності обрав без явного та очевидно нерозумного перевищення меж свободи адміністративного розсуду.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову, з огляду на наступне.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року № 580-VIII (надалі - Закон № 580-VIII).

Статтею 3 Закону № 580-VIII встановлено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Згідно статті 6 Закону України «Про Національну поліцію», поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Частиною 1 статті 8 Закону № 580-VIII передбачено, що поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Стаття 18 Закону №580-VІІІ встановлює основні обов`язки поліцейського, відповідно по частин 1, 2 якої поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.

Згідно частини 1 статті 19 Закону України «Про Національну поліцію», у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Відповідно до частини 2 цієї ж статті, підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Основні повноваження поліції, визначені в статті 23 Закону № 580-VIII, відповідно частини 1 якої поліція відповідно до покладених на неї завдань, серед іншого: виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення (пункт 2); вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення (пункт 3); у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання (пункт 8).

Виконання інших (додаткових) повноважень може бути покладене на поліцію виключно законом (частина 1 статті 24 Закон № 580-VIII). У разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості (частина 2 статті 24 Закон № 580-VIII).

Згідно зі статтею 59 цього ж Закону, служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Як передбачено частиною 1 статті 64 Закону України «Про Національну поліцію» особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: «Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки».

Таким чином, інститут Присяги поліцейського вже сам по собі призначений забезпечити дотримання публічним службовцем - поліцейським закону як у повсякденній службовій, так і позаслужбовій (приватній) діяльності. При цьому, у кореспонденції з ч.2 ст.18 Закону України "Про Національну поліцію" інститут присяги поліцейського забезпечує необхідність виконання завдань поліції незалежно від дії будь-яких факторів, адже жодних виключень із загального правила законом не передбачено.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Указом Президента України від 24.02.2022р. № 62/2022 «Про введення воєнного стану в України» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб (затверджено Законом України від 24.02.2022р. № 2102-IX), який наразі триває.

За визначенням частини 1 статті 1 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» № 2337-VIII (далі - Статут, Закон № 2337-VIII) службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

У силу частини 3 статті 1 Статуту до змісту службової дисципліни також віднесено такі обов`язки поліцейського як: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Отже, дотримання поліцейським службової дисципліни знаходиться у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку із рівнем довіри населення до Національної поліції України і є основним критерієм оцінки ефективності діяльності органів і підрозділів поліції, що визначено у частині 3 статті 11 Закону України «Про Національну поліцію».

У розумінні частини 1 статті 12 Статуту дисциплінарним проступком є протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Отже, до кола формальних ознак дисциплінарного проступку поліцейського належать: 1) недотримання вимог чинних нормативно-правових актів; 2) недотримання Присяги поліцейського; 3) невиконання наказів керівників; 4) неналежний рівень знань положень нормативно-правових актів та змісту власних функціональних обов`язків за посадою; 5) не виявлення поваги до прав, честі і гідності людини, не утримання від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 6) ненадання допомоги та не запобігання вчиненню правопорушень; 7) не вжиття заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського із одночасним інформуванням про це безпосереднього керівника; 8) не утримання від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки; 9) не утримання від дій, що підривають авторитет Національної поліції України; 10) недотримання правил внутрішнього розпорядку; 11) невиконання заходів безпеки у службовій діяльності; 12) незабезпечення належного рівня власної професійної підготовки (кваліфікації); 13) неналежне ставлення до збереження службового майна, незабезпечення належного стану зброї та спеціальних засобів; 14) не виявлення поваги до честі і гідності інших поліцейських і працівників поліції, не надання допомоги іншим поліцейським, не стримування інших поліцейських від вчинення правопорушень; 15) не дотримання правил носіння однострою та знаків розрізнення; 15) не сприяння керівникові в організації дотримання службової дисципліни, не інформування керівника про будь-які порушення службової дисципліни; 16) перебування на службі у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

З метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків частиною 2 статті 14 Закону №2337-VIII передбачено проведення службового розслідування, під яким, відповідно до частини 1 статті 14 цього ж закону, розуміється діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Відповідно до частин третьої та четвертої статті 14 Статуту службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, медіа (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Як свідчать матеріали справи наказ ГУНП в Харківській області від 17.04.2022 № 244 був виданий на підставі матеріалів проведеного відносно ОСОБА_1 службового розслідування, призначеного наказом ГУНП в Харківській області від 07.04.2022 № 524 «Про призначення та проведення службового розслідування», підставою для призначення та проведення якого послугувала доповідна записка начальника УГІ ГУНП в Харківській області від 07.04.2022 за фактом порушення службової дисципліни поліцейськими ППОП ГУНП в Харківській області.

Стосовно матеріалів проведеного відносно ОСОБА_1 службового розслідування суд зазначає, що раніше викрадений автомобіль «Toyota Land Cruiser Prado», н.з. НОМЕР_2 (на синьому фоні) знаходився у фізичному доступі та розпорядженні позивача, якому не могло бути невідомо про заміну справжнього державного номерного знаку на відомчий та яким було створено умови для використання автомобіля іншим поліцейським - сержантом поліції ОСОБА_2 .

При цьому, сержант поліції ОСОБА_2 пояснила, що вищевказаний автомобіль належить її співмешканцю - інспектору взводу № 1 роти № 2 батальйону № 2 ППОП ГУНП в Харківській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_1 .

Будь-яких доказів вжиття достатніх поза розумним сумнівом заходів у цілях з`ясування походження автомобіля марки «Toyota Land Cruiser Prado» д.н.з. НОМЕР_4 , отримання від власника автомобіля згоди на використання автомобіля, набуття правової підстави для легальної експлуатації автомобіля позивач ані у ході службового розслідування, ані у ході розгляду справи не надав.

Доказів використання цього автомобіля у стані крайньої необхідності або з метою відвернення загрози інтересам Держави чи суспільства матеріали справи не містять, позивачем таких доводів не висловлено.

В автомобілі, у якому заявник разом з іншими поліцейськими прибув до автомобіля «Toyota Land Cruiser Prado», н.з. НОМЕР_2 (поліцейський взводу № 3 роти № 2 батальйону № 1 полку поліції особливого призначення ГУНП в Харківській області старший сержант поліції ОСОБА_4 , інспектор взводу № 1 роти № 1 батальйону № 1 полку поліції особливого призначення ГУНП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_5 ), було виявлено та вилучено більше 1000 патронів калібру 5,45 мм, штик-ніж, 2 протитанкових гранатомети та світлошумову гранату.

Проведеними працівниками Харківського управління ДВБ НП України спільно з представниками Територіального управління ДБР, розташованого у м. Полтаві, обшуками за місцями мешкання капітана поліції ОСОБА_5 , старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 та старшого сержанта поліції ОСОБА_4 були виявлені:

- за місцем мешкання капітана поліції ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_3 було виявлено та вилучено: 2 комплекти ключів від автомобіля «Toyota», 2 РПГ з 6 боєкомплектами до нього, мобільний телефон «Iphone 11 Pro Мах», патрони калібру 7,62 мм, автомобіль «Toyota Land Cruiser Prado», н.з. НОМЕР_6 , який належить ТОВ «АГРО-ЮА»;

- за місцем мешкання старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_2 було виявлено та вилучено мобільний телефон «Iphone 11 Pro Max»;

- за місцем мешкання старшого сержанта поліції ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_4 , було виявлено та вилучено мобільний телефон «Iphone 12» та бойові патрони калібру 7,62 мм.

Номерний знак НОМЕР_2 (на синьому фоні) та службовий автомобіль «Кіа Sportage», н.з. НОМЕР_5 (на синьому фоні), належить і зареєстрований за УПП в Харківській області ДПП НПУ.

Опитаний у ході службового розслідування інспектор взводу № 1 роти № 1 батальйону № 1 ППОП ГУНП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_5 пояснив, що на початку березня 2022 року він спільно з поліцейськими ППОП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 , старшим лейтенантом поліції ОСОБА_10 та старшим сержантом поліції ОСОБА_4 за вказівкою керівництва відпрацьовували інформацію за фактом крадіжки автомобілів з автосалону «Toyota», розташованого на вул. Шевченка в м. Харків. У ході відпрацювання інформації було встановлено місцезнаходження вказаних автомобілів. На місце виявлення прибули представники салону «Toyota», а також особи у форменому військовому одязі з вогнепальною зброєю. У подальшому представники фірми повідомили, що претензій не мають, оскільки усі автомобілі в наявності. Після цього, один з представників фірми, поцікавившись проблемними питаннями поліцейських, передав їм для користування у службових цілях автомобіль «Toyota Prado», н.з. НОМЕР_4 , передавши ключі та реєстраційний талон на вказаний автомобіль. Після цього, прибувши до підрозділу, поліцейські доповіли про вказаний автомобіль командиру ППОП ГУНП в Харківській області підполковнику поліції ОСОБА_9 . Останній повідомив, що для використання у службових цілях на вказаний автомобіль необхідно причепити службові номерні знаки поліції на синьому фоні. Вказаний автомобіль було перевірено за базами ІПНП щодо можливої причетності автомобіля до скоєння правопорушень, однак виявилось що як угнаний та причетний до інших правопорушень, вказаний автомобіль не значиться. ОСОБА_5 зазначив, що більш детально щодо отримання автомобіля «Toyota Prado», н.з. НОМЕР_4 , може пояснити старший лейтенант поліції ОСОБА_10 06.04.2022 вказані поліцейські перебували поза службою (після чергування). Ім стало відомо, що на залізничний вокзал станції Харків-Пасажирський прибуває поїзд, у якому волонтери з м. Хмельницького передали гуманітарну допомогу, а саме бронежилети. ОСОБА_1 зателефонував своїй дружині ОСОБА_2 та повідомив, про необхідність забрати від місця дислокації ППОП автомобіль «Toyota Prado», н.з. НОМЕР_4 , та приїхати на ньому на парковку до залізничного вокзалу. За деякий час ОСОБА_2 зателефонувала ОСОБА_1 та повідомила, що до неї підійшли представники ХУ ДВБ НПУ та розпитують щодо походження автомобіля «Toyota Prado». Оскільки ОСОБА_2 не знала, що це за автомобіль, вона попросила ОСОБА_1 скоріше приїхати.

У подальшому до залізничного вокзалу станції Харків-Пасажирський на службовому автомобілі «Кіа Sportage», н.з. НОМЕР_5 (на синьому фоні), прибули капітан поліції ОСОБА_5 , старший лейтенант поліції ОСОБА_1 та старший сержант поліції ОСОБА_4 . На місці пояснили поліцейським ХУ ДВБ НПУ звідки у них автомобіль «Toyota Prado», після чого прийшли працівники ТУ ДБР, розташованого у місті Полтава, та почали проводити обшук автомобілів «Toyota Prado», н.з. НОМЕР_7 , та «Кіа Sportage», н.з. НОМЕР_5 (на синьому фоні). У ході огляду автомобілі «Кіа Sportage» були виявлені патрони калібру 5,45 та дві РПГ. Вказані боєприпаси поліцейськими ППОП були отримані у підрозділі для виконання поставлених службових завдань. Також капітан поліції ОСОБА_5 пояснив, що цього ж дня за його місцем мешкання працівниками ДБР було обшук, у ході якого ніяких заборонених речей виявлено не було Працівниками ДБР вилучено лише його мобільний телефон та два ключі від автомобіля «Toyota». Щодо автомобіля «Кіа Sportage», н.з. НОМЕР_5 (на синьому фоні), ОСОБА_5 пояснив, що на початку березня 2022 року він поїхав за адресою: вул. Шевченко, 26, де знаходився автопарк УПП в Харківській області. На місці він поцікавився у поліцейського, який представився старшим по автопарку, чи можна взяти у службове користування автомобіль Кіа Sportage». Поліцейський УПП повідомив, що можна, але треба дочекатися поліцейського, який закріплений за автомобілем, щоб забрати ключі від авто. За деякий час прийшов поліцейський, який відкрив автомобіль, витягнув з нього всі свої речі, після чого передав ОСОБА_5 у службове користування автомобіль Кіа Spoilage», н.з. НОМЕР_5 (на синьому фоні).

Опитаний у ході службового розслідування інспектор взводу № 1 роти № 2 батальйону № 2 ППОП ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_1 надав пояснення, аналогічні за змістом поясненню капітана поліції ОСОБА_5 , а також зазначив, 06.04.2022р. за адресою його місця мешканням працівниками ДБР проводився обшук, у ході якого вилучено його мобільний телефон.

Опитана у ході службового розслідування поліцейський сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області сержант поліції ОСОБА_2 пояснила, зокрема, що 06.04.2022 вона знаходилась у м. Зміїв Харківської області. Приблизно о 10.00 їй зателефонував ОСОБА_1 та попросив приїхати до м. Харків щоб отримати гуманітарну допомогу. ОСОБА_2 погодилась, на що ОСОБА_1 повідомив, що їй необхідно прибути за адресою: АДРЕСА_5 , де стоїть службовий автомобіль «TOYOTA LAND CRUISER PRADO», ключі від нього знаходяться в автомобілі. Вказаний автомобіль потрібно забрати та під`їхати на ньому до залізничного вокзалу, щоб завантажити в нього гуманітарну допомогу. Забравши автомобіль та прибувши на стоянку поблизу вокзалу Харків-Пасажирський, ОСОБА_2 чекала на волонтерів. Через деякий час до неї підійшли поліцейські УВБ в Харківський області та почали ставити питання щодо походження автомобіля «TOYOTA LAND CRUISER PRADO». ОСОБА_2 повідомила, що приїхала на прохання ОСОБА_1 отримати гуманітарну допомогу. Стосовно автомобіля, зі слів останнього, їй було відомо, що його було надано для користування ОСОБА_5 та ОСОБА_10 підрозділом, де вони працюють.

Опитаний командир батальйону № 2 ППОП в Харківській області майор поліції ОСОБА_11 пояснив, що старший лейтенант поліції ОСОБА_1 є його підлеглим та перебуває на посаді інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону № 2 ППОП ГУНП в Харківській області. З початку війни старший лейтенант поліції ОСОБА_1 був задіяний на службі у складі екіпажу групи швидкого реагування, які виконували свої обов`язки шляхом патрулювання у м. Харкові. Службу ніс переважно за графіком - день, ніч, доба - відпочинок, на службовому автомобілі «КІА SPORTAGE», 31 10349 (на синьому фоні). 06.04.2022 старший лейтенант поліції ОСОБА_1 був вихідним. Ніяких вказівок щодо виїзду у цей день будь-куди майор поліції ОСОБА_11 своєму підлеглому не давав. З яких причин ОСОБА_1 знаходився в районі Південного вокзалу ОСОБА_11 не знає. З приводу використання автомобіля «TOYOTA LAND CRUISER PRADO» майору поліції ОСОБА_11 також нічого не відомо. Старший лейтенант поліції ОСОБА_1 по службі характеризується позитивно.

З метою проведення повного, всебічного та об`єктивного службового розслідування 11.04.2022 головою дисциплінарної комісії було здійснено телефонний дзвінок директору ТОВ "АГРО-ЮА" ОСОБА_12 . Останній повідомив, що «Toyota Land Cruiser Prado», н.з. НОМЕР_6 належить його TOB "АГРО-ЮА". Даний автомобіль ніхто не викрадав та ні до кого претензій не має. Таким чином, у ході службового розслідування не встановлено факт протиправного заволодіння поліцейськими вказаним автомобілем.

Крім цього, 07.04.2022 було здійснено ряд телефонних дзвінків свідкам та особам, які можуть володіти будь-якою інформацією щодо зазначеної події.

Окрім того, аналогічний телефонний дзвінок було здійснено і директору фермерського господарства «ОЛІМП» - ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підприємство якої зареєстрований автомобіль «Toyota Land Cruiser Prado», н.з. НОМЕР_8 ). Остання повідомила, що 08.02.2022 у зв`язку з поломкою вищевказаного автомобіля її чоловіком ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 його було відігнано до Тойота Центру Харків "Автоарт", розташованого за адресою: м. Харків, Шевченка, 334, для проведення ремонту. 24.02.2022 їй зателефонував працівник зазначеного сервісу ОСОБА_14 та повідомив, що автомобіль відремонтований, але у зв`язку з початком війни в неї не було змоги його забрати. 23.03.2022 вона перебувала разом з чоловіком у м. Харків та, приїхавши до вищевказаного сервісу, виявила відсутність їхнього автомобіля Toyota Land Cruiser Prado», н.з. НОМЕР_8 . Працівник ОСОБА_15 повідомив, що їхній автомобіль нібито забрали військові ЗСУ. У зв`язку з цим 25.03.2022 вона звернулась із заявою до відділення поліції № 4 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області щодо незаконного заволодіння її автомобілем. Крім цього, ОСОБА_3 зазначила, що ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і ОСОБА_1 вона не знає та не уповноважувала когось з них забирати її автомобіль, ключі та свідоцтво про реєстрацію від нього вона також їм не передавала. Звідки у останніх ключі та свідоцтво про реєстрацію від її автомобіля «Toyota Land Cruiser Prado» ОСОБА_3 невідомо, оскільки вона залишала їх у сервісі Toyota.

ОСОБА_13 підтвердив свідчення, надані його дружиною.

В телефонній розмові гр. ОСОБА_15 повідомив, що у лютому 2022 року він зателефонував власниці автомобіля «Toyota Land Cruiser Prado» ОСОБА_3 і повідомив, що її автомобіль відремонтований, можна його забрати. У двадцятих числах березня 2022 року ОСОБА_3 приїхала забрати свій автомобіль, та їй було повідомлено, що його було викрадено та необхідно звертатись до поліції.

Також, у ході службового розслідування було встановлено, що переглянути відеозапис за період з лютого 2022р. по т.ч. не надається можливим, оскільки архіви відеозаписів з серверів Тойота Центр Харків «Автоарт» були знищені.

За висновками службового розслідування було встановлено, що на початку березня 2022 року поліцейські ППОП капітан поліції ОСОБА_5 , старший лейтенант поліції ОСОБА_1 , старший лейтенант поліції ОСОБА_10 та старший сержант поліції ОСОБА_4 , відпрацьовуючи інформацію за фактом викрадення автомобілів з автосалону «Тойота», розташованого на вул. Шевченка в м. Харків, встановили місцезнаходження зниклих автомобілів, та в порушення ч. 2 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» не повідомили про зазначений факт найближчий орган поліції. Також в порушення підпунктів 5, 6 пункту 2 розділу IX Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 27.04.2020 № 3572, відповідно до яких працівникам, що перебувають у складі наряду патрульної поліції, ГРПП, УПО, іншого наряду поліції, залученого до системи оперативного реагування, у разі отримання від диспетчера (оперативного чергового) завдання про здійснення реагування на правопорушення або подію, які віднесені до категорії «Гама», необхідно, зокрема: про всі зміни, які пов`язані з учиненням правопорушення та відбуваються в присутності поліцейських, доповідати (за можливості) диспетчерові (у тому числі з використанням заздалегідь розроблених кодованих слів) та діяти за його вказівками (п.п.5); при безпосередньому контакті зі зловмисниками, дотримуючись особистої безпеки, ужити заходів для припинення правопорушення та їх затримання (п.п. 6), поліцейські не проінформували диспетчера (оперативного чергового) про необхідність направлення СОГ та не перебували на місці події до їх прибуття; до прибуття COГ не забезпечили охорону місця події та слідів вчиненого кримінального правопорушення, не унеможливили доступ на місце події сторонніх осіб.

В свою чергу, у подальшому поліцейські ППОП капітан поліції ОСОБА_20, старший лейтенант поліції ОСОБА_1 , старший лейтенант поліції ОСОБА_10 та старший сержант поліції ОСОБА_4 безпідставно та самовільно почали використовувати автомобіль «Toyota Land Cruiser Prado», н.з. НОМЕР_8 , що належить ОСОБА_3 .

Тобто перебуваючи на службі, замість виконання завдань, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» щодо виявлення причини та умов, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вжиття у межах своєї компетенції заходів для їх усунення, самі вчинили дії, які призвели до внесення працівниками територіального управління ДБР, розташованого у місті Полтаві, відомостей до ЄРДР від 29.03.2022 № 0000207 щодо вчинення поліцейськими кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України. Також старший лейтенант поліції ОСОБА_1 06.04.2022 передав у користування автомобіль «Toyota Land Cruiser Prado», н.з. НОМЕР_8 , своїй співмешканці ОСОБА_2 , таким чином посягнув на непорушне право приватної власності ОСОБА_3 , закріплене ч. 3 ст. 41 Конституції України.

Встановлено, що капітан поліції ОСОБА_5 , старший лейтенант поліції ОСОБА_1 , старший лейтенант поліції ОСОБА_10 та старший сержант поліції ОСОБА_4 склали Присягу на вірність Українському народові, згідно з якою присягли вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.

В свою чергу капітан поліції ОСОБА_5 , старший лейтенант поліції ОСОБА_1 , старший лейтенант поліції ОСОБА_10 та старший сержант ОСОБА_4 не утримались від дій, які підривають авторитет Національної поліції України.

Крім цього, капітан поліції ОСОБА_5 , старший лейтенант поліції ОСОБА_16 , старший лейтенант поліції ОСОБА_10 та старший сержант поліції ОСОБА_4 були ознайомлені з вимогами наказу начальника ГУНП в Харківській області від 19.10.2021 № 2062 що, у разі вчинення ними протиправних дій, які підривають авторитет Національної поліції України в очах населення, керівництвом ГУНП в Харківській області до працівників буде прийматися безальтернативне рішення - звільнення з Національної поліції України.

Крім цього встановлено, що капітан поліції ОСОБА_5 , старший лейтенант поліції ОСОБА_1 , старший лейтенант поліції ОСОБА_10 та старший сержант поліції ОСОБА_4 порушили вимоги ч. 7 розділу IV Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 № 893, а саме: не сприяли проведенню службового розслідування та надали завідомо неправдиві пояснення, що є перешкоджанням проведенню службового розслідування, а саме: згідно наданих ними пояснень щодо походження автомобілю «Toyota Prado», н.з. НОМЕР_4 останні повідомили, що їм його надали нібито представники салону «Toyota», що спростовується поясненнями підполковника ОСОБА_17 , майора поліції ОСОБА_18 , підполковника поліції ОСОБА_9 , які зазначають, що вищевказані працівники повідомили їм що даний автомобіль нібито було надано волонтерами.

У ході проведення службового розслідування обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 не встановлені.

Звернуто увагу, що капітан поліції ОСОБА_5 і старший лейтенант поліції ОСОБА_1 значно перевищили надані їм повноваження в умовах воєнного стану, введеного у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України.

З огляду на вищевикладене, дисциплінарна комісія дійшла до висновку, що подальше проходження служби в Національній поліції України останніми не є доцільним.

Додатково до матеріалів справи представником позивача надані копії пояснень ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , з цього приводу суд правомірно зазначив, що дані пояснення входять до матеріалів службового розслідування та надані також відповідачем по справі.

Також надана копія протоколу допиту свідка ОСОБА_9 від 14.04.2022р., в якому командир полку поліції особливого призначення ГУНП в Харківській області, допитаний в якості свідка у кримінальному провадженні № 0000241 від 06.04.2022р. внесеного до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч.1 КК України, зокрема повідомив, що приблизно в період з 10 по 16 березня 2022р. ОСОБА_9 побачив, що екіпаж у складі ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 пересуваються використовуючи автомобіль «Тойота Прада» чорного кольору на номерах НОМЕР_4 . Вони розповіли, що цей автомобіль їм передали якісь військовослужбовці ЗСУ, з якими вони спільно патрулювали та пояснили, що цей автомобіль їм передали власники добровільно, а вони в свою чергу віддають автомобіль нашому підрозділу для використання у роботі. Після чого старший екіпажу ОСОБА_20 написав рапорт на ім`я командира ППОП ОСОБА_9 з проханням дозволити використовувати цей автомобіль у роботі.

Також представником позивача надані документи, з яких вбачається, що ОСОБА_1 про підозру у вчинення кримінальних порушень не повідомлялося. Кримінальні провадження № 0000241, № 0000207, № 20000232 закрити на підставі ч.1 п.2 ст. 284 КПК України.

В свою чергу, сам позивач не заперечив обставин виявлення автомобілю «Toyota Land Cruiser Prado», н.з. НОМЕР_8 під час виконання завдань поліцейської служби з пошуку викрадених автомобілів.

При цьому, судом встановлено, що позивач про виявлення автомобіля власника не повідомив, дозволу або згоди на експлуатацію автомобіля від власника не отримав. Про виявлення автомобіля ОСОБА_1 також не сповістив компетентні органи правопорядку.

Суд правомірно зазначив, що посилання на отримання автомобіля у користування від військовослужбовців Збройних Сил України або волонтерів є юридично неспроможним, адже ці обставини об`єктивно не здатні створити легальних підстав для використання майна іншого суб`єкта права. Повідомлення про виявлення автомобіля «Toyota Land Cruiser Prado», н.з. НОМЕР_8 прямого або безпосереднього керівника по службі також не створює підстав для утримання та експлуатації автомобіля.

Крім того, суд звертає увагу на те, що саме з ініціативи ОСОБА_1 автомобіль «Toyota Land Cruiser Prado», н.з. НОМЕР_8 06.04.2022 був використаний іншим поліцейським - ОСОБА_2, якій саме позивач надав детальні інструкції стосовно місця знаходження автомобіля та маршруту руху.

Тому умови для безпідставного використання поліцейським - ОСОБА_2 06.04.2022 автомобіля «Toyota Land Cruiser Prado», н.з. НОМЕР_8 були створені саме завдяки вчинку позивача, а не будь-яких інших осіб, яким також було відомо про виявлення автомобіля та про місце знаходження автомобіля.

Колегія суддів зазначає, що тривалість досвіду служби ОСОБА_1 в органах внутрішніх справ України та у лавах Національної поліції України повинна беззаперечно виключати не лише безпідставну та нелегітимну експлуатацію майна іншого суб`єкта права - автомобіля, а й навіть фізичний доступ інших поліцейських до такого автомобіля, а про всі факти користування іншими поліцейськими цим автомобілем він повинен був подати письмовий рапорт, але таких дій не вжив.

Крім того, суд зазначає, що навіть у разі видання неправомірних наказів заявник не мав права їх виконувати у силу прямих приписів частини 3 статті 8 Закону України від 02.07.2015р. №508-VIII "Про Національну поліцію" та частини 4 статті 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, адже такі накази явно та очевидно суперечать інтересам Держави Україна у сфері підтримання існуючого правопорядку.

Предметом даного спору є правомірність накладення саме дисциплінарного стягнення за порушення службової дисципліни, що виразилося у неналежному оперативному реагуванні на заяви та повідомлення на злочин; незаконному використанні приватного транспортного засобу та невиконанні поліцейських обов`язків, що виразилося у вчиненні дій, які підривають авторитет Національної поліції України в незалежності від юридичної долі вищезазначених кримінальних проваджень.

За правилами частини 3 статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

У силу частини 3 статті 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Таким чином, усі юридичні фактори, котрі мають юридичне значення для вирішення питання про дисциплінарне покарання поліцейського повинні бути викладені дисциплінарною комісією у висновку службового розслідування.

Відповідно до частини 8 статті 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що Дисциплінарною комісією були взяті до уваги усі істотні та суттєві поза розумним сумнівом аспекти, котрі здатні вплинути на міру відповідальності особи. У висновку службового розслідування містяться всі докази, які підтверджують вину позивача у вчиненні дисциплінарного проступку.

Порушень, недоліків або дефектів у реалізації відповідачем управлінських функцій контролю за дисципліною у сфері поліцейської діяльності під час дії запровадженого правового режиму воєнного стану судом не виявлено.

Характер вчиненого позивачем проступку свідчить про повне нехтування та зневажання своїм статусом та посадою поліцейського, абсолютним ігноруванням норм закону, що є грубим порушенням службової дисципліни та абсолютно дискредитує позивача як поліцейського.

Одне лише незаконне використання приватного транспортного засобу та невиконання поліцейських обов`язків, що супроводжується численними порушеннями Конституції та Законів України, та призвело до необхідності власнику транспортного засобу звертатися до поліції з заявою про викрадення, є тяжким дисциплінарним проступком і заслуговує на застосування крайнього заходу - звільнення зі служби в поліції, оскільки особливо в умовах воєнного часу весь народ покладається на поліцію як на орган, що в змозі захистити їх майнові права від злочинних та протиправних посягань, натомість же поліцейських вчинив зовсім протилежне.

Така поведінка позивача є цілком несумісною з вимогами, які ставляться до поліцейських, особливо в період воєнного стану, а вказаний дисциплінарний проступок був вчинений в умовах запровадженого правового режиму воєнного стану і полягав в порушенні службової дисципліни, за який, в порядку Дисциплінарного статуту, відповідач має право застосувати такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення з органів поліції.

Колегія суддів звертає увагу на те, що дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням усіх обставин вчинення дисциплінарного проступку та не потребує наведення підстав неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що накладене на позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції повністю відповідає тяжкості вчинених ним у сукупності проступків, обставинам, за яких їх скоєно, та співмірно із заподіяною ним шкодою суспільним інтересам та авторитету Національної поліції України.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що застосування до позивача звільнення зі служби з поліції є обґрунтованим та відповідає критеріям, визначеним частиною 3, 8 статті 19 Дисциплінарного статуту.

Слід також зазначити, що вимоги морального змісту також віднесені до службово-трудових обов`язків працівників поліції. Приймаючи присягу, позивач зобов`язався вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Верховного Суду від 25 квітня 2019 року у справі № 816/604/17.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оцінивши добуті по справі докази в їх сукупності за правилами ст.ст.72-78, 90, 211 КАС України, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правомірно дійшов висновку про те, що владний суб`єкт у спірних правовідносинах забезпечив дотримання ч.2 ст.19 Конституції України і ч.2 ст.2 КАС України.

Отже, у спірних правовідносинах вчинене владним суб`єктом волевиявлення з приводу реалізації адміністративної функції не спричинило безпідставного настання негативних наслідків для заявника, що є визначеною процесуальним законом підставою для відмови у позові за основною вимогою про скасування наказу стосовно притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.

Оскільки основна вимога позову задоволенню не підлягає, то усі похідні вимоги також належить відхилити.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.02.2023 року по справі № 520/4556/22 прийнято з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для його скасування не виявлено

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.02.2023 по справі № 520/4556/22 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.А. Калиновський
Судді О.М. Мінаєва З.О. Кононенко