Справа № 300/952/23
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2023-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

21 червня 2023 рокуЛьвівСправа № 300/952/23 пров. № А/857/9598/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Іщук Л.П., Шинкар Т.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові заяву ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Стефанишин Орест Іванович про відвід судді Сеника Романа Петровича у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2023 року у справі № 300/952/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державного кадастрового реєстратора Відділу №4 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області Ходаківського Андрія Васильовича, Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області про визнання протиправними дій та зобов`язання до вчинення певних дій,,

встановив:

у провадженні Восьмого апеляційного адміністративного суду перебуває справа за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2023 року у справі № 300/952/23 .

06.06.2023 адвокат Стефанишин Орест Іванович, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 подав до Восьмого апеляційного адміністративного суду заяву про відвід судді-учасника колегії Сеника Романа Петровича від розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2 .

На обґрунтування поданої заяви зазначає, що у провадженні Восьмого апеляційного адміністративного суду перебувала справа № 300/1234/22 за позовом ОСОБА_2 до Поляницької сільської ради Яремчанської міської ради Івано-Франківської області про визнання дій протиправним та скасування припису, визнання протиправною та скасування постанови і закриття справи про адміністративне правопорушення.

Головуючим суддею у вказаній справі (суддею-доповідачем) був Сеник Роман Петрович , у складі колегії були Онишкевич Тарас Володимирович та Нос Степан Петрович.

На думку заявника, розглядаючи вказану адміністративну справу, суддею-доповідачем - Сеником Романом Петровичем порушено вимоги ст. 49 Кодексу про адміністративне судочинство України, що виразилось у незалученні до участі у справі ОСОБА_1 в якості третьої особи, права та інтереси якої зачіпаються спірними рішеннями. Крім того, суддя Сеник Роман Петрович не розглянув наявні у матеріалах справи № 300/1234/22 клопотання ОСОБА_1 як особи, на права та обов`язки якої може вплинути рішення суду, про відкладення розгляду справи та залучення її третьою особою, та не виніс жодної ухвали в результаті їх розгляду, а зазначене підтверджується і окремою думкою судді Носа Степана Петровича на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13.09.2022 у справі № 300/1234/22, у якій, з-поміж іншого, зазначено, що незалучення ОСОБА_1 до участі в розгляді справи грубо порушує її права та інтереси, зокрема, на участь у розгляді справи, яка її стосується, права надавати свої пояснення та заперечення щодо позовних вимог.

У зв`язку із цим, ОСОБА_1 була вимушена подати до Вищої ради правосуддя дисциплінарну скаргу на дії судді Сеника Романа Петровича. Така скарга у ВРП зареєстрована за № С-2161/0/7-22 від 20.12.2022.

Зазначає, що відповідно до п. 2, 4 ч. 1 ст. 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) у разі якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи та за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

З огляду на наведене, заявник вважає, що суддя Сеник Роман Петрович не може брати участі в розгляді даної адміністративної справи №300/952/23 і підлягає відводу, оскільки факт подання дисциплінарної скарги на його дії ставить під сумнів його безсторонність та неупередженість, а також може створювати негативне відношення до ОСОБА_1 ..

Крім того враховуючи, що вищевказані адміністративні справи стосуються ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а також те, що суддя Сеник Р.ІІ. виніс рішення у справі ігноруючи процесуальні права ОСОБА_1 , на думку заявника існують підстави для припущень про особисту зацікавленість судді у розгляді даної справи.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2023 заяву ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Стефанишин Орест Іванович про відвід судді Сеника Романа Петровича у справі № 300/952/23 - визнано необґрунтованою.

Питання про вирішення відводу судді Сеника Романа Петровича передано судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч. 1 ст. 31 КАС України.

Згідно з ч.8 ст.40 КАС України суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.11 ст. 40 КАС України вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі.

Дослідивши заявлені підстави для відводу, суд апеляційної інстанції вважає, що в задоволенні заяви про відвід судді Сеника Романа Петровича слід відмовити, виходячи з наступного.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтею 36 КАС України, відповідно до частини першої якої суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Згідно із частиною другою зазначеної статті суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу, а саме: неприпустимою є повторна участь судді в розгляді адміністративної справи.

Отже, з огляду на нормативний зміст пункту 4 частини першої статті 36 КАС України відвід судді може бути заявлений й з інших підстав, відмінних від перелічених у пунктах 1, 2, 3, 5 частини першої цієї ж статті. У будь-якому разі оцінюватися має саме те, чи викликають певні обставини розумний сумнів у неупередженості або об`єктивності судді у стороннього спостерігача.

Слід зазначити, що приписи статті 36 КАС України містять узагальнений перелік найпоширеніших обставин, доведення наявності яких може бути підставою для відводу судді.

У цьому світлі колегія суддів звертає увагу на те, що стандарт безсторонності ґрунтується, насамперед, на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово «неупереджений» передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.

Варто зауважити, що жодна норма національного права не визначає зміст нормативної конструкції «неупередженість» («безсторонність») судді», а тому під час з`ясування основних критеріїв неупередженості суд касаційної інстанції вважає за потрібне керуватися джерелами міжнародного права, зокрема принципами, сформульованими у практиці Європейського суду з прав людини.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з:

(і) «об`єктивним критерієм», який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи є очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Своєю чергою вирішальне значення має саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною;

(іі) «суб`єктивним критерієм», який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність. Тому особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів іншого.

Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі тощо).

Водночас як указано в Бангалорських принципах поведінки судді від 19.05.2006, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 № 2006/23, об`єктивність судді є потрібною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті ухваленого рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його ухвалення.

Сприйняття об`єктивності визначається за допомогою критерію «розумного спостерігача». У разі, коли є підстави передбачати, що суддя є необ`єктивним (з різних причин) - це дискредитує суспільну довіру до судової влади. Тому суддя мусить уникати будь-яких дій, які дають підставу передбачати, що на його рішення можуть вплинути сторонні чинники, зокрема такі як зацікавленість у розв`язанні конкретної справи. З огляду на це навіть прояви неупередженості мають значення.

Тому коли сторони стверджують про те, що судді необ`єктивні, питання про наявність фактичного упередження не має значення, адже «правосуддя не тільки має бути здійснене, але й сприйматися як очевидно і без сумніву здійснене». Іншими словами, коли виникає питання про відвід, значення має не те, чи справді у судді є усвідомлене або неусвідомлене упередження, а те, чи виникла б у розумної та належним способом поінформованої особи підозра про існування такого упередження. У цьому сенсі обґрунтована підозра в упередженості не просто заміняє докази, яких бракує, чи доказовий засіб для встановлення вірогідності неусвідомленого упередження, а є виявом пильнішої уваги до іміджу правосуддя, тобто домінантної зацікавленості громадськості в тому, щоб існувала впевненість у чесності процесу.

Одночасно колегія суддів підкреслює, що не можуть бути підставою для відводу суддів заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Надаючи оцінку обґрунтованості заяви про відвід судді Сеника Романа Петровича, апеляційний суд також бере до уваги те, що окрім переліку обставин, які є безумовними підставами для відводу судді, у процесуальному законі також зазначені й виняткові випадки, за яких заявлення відводу apriori не може бути підставою для застосування цього процесуального інституту.

Зокрема, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (частина четверта статті 36 КАС України).

Схожа позиція висловлена й Радою суддів України у рішенні від 07.09.2017 №46, в пункті 2 якого зазначено, що наявність судового рішення, яке ухвалене судом в іншій справі у подібних правовідносинах, або за участю тих самих сторін, або з процесуальних, чи інших питань у тій самій справі не породжує у діяльності судді конфлікту інтересів.

Наведені заявником аргументи стосовно того, що у провадженні Восьмого апеляційного адміністративного суду перебувала справа № 300/1234/22 за позовом ОСОБА_2 до Поляницької сільської ради Яремчанської міської ради Івано-Франківської області про визнання дій протиправним та скасування припису, визнання протиправною та скасування постанови і закриття справи про адміністративне правопорушення, і, розглядаючи справу суддя - доповідач - Сеник Р.П. порушив вимоги ст. 49 Кодексу про адміністративне судочинство України, що виразилось у незалученні до участі у справі ОСОБА_1 в якості третьої особи, права та інтереси якої зачіпаються спірними рішеннями, не розгляд клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи та залучення її третьою особою, не винесення жодної ухвали в результаті їх розгляду, є незгодою скаржника з процесуальним рішенням судді, що у значенні вказаних вище імперативних приписів частини 4 статті 36 КАС України не може бути визнано обґрунтованою підставою для відводу.

Водночас колегія суддів зауважує, що у заяві про відвід не доведені будь-які факти прояву суддею поведінки, яка б свідчила про його упередженість чи небезсторонність у цій справі.

Тому аргументи, якими адвокат Стефанишин Орест Іванович мотивує свою заяву про відвід судді Сенику Роману Петровичу не викликають обґрунтованих сумнівів у об`єктивності судді, оскільки немає жодних доказів, які містили б належні, достатні, допустимі та достовірні дані щодо порушення гарантій неупередженості цим суддею.

Інших обставин, визначених статтею 36 чи статтею 37 КАС України, які б свідчили про особисту упередженість судді Сеника Романа Петровича або його необ`єктивність під час розгляду справи №300/952/23 адвокат Стефанишин Орест Іванович у своїй заяві теж не довів, а апеляційний суд під час розгляду відповідної заяви таких обставин не встановив.

Зважаючи на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку, що заява про відвід задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 36, 37, 38, 39, 40, 325, 328 КАС України, суд, -

ухвалив :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Стефанишин Орест Іванович про відвід судді Сеника Романа Петровича у справі №300/952/23 - відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Л. П. Іщук
Т. І. Шинкар