Справа № 340/5532/22
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2023-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 червня 2023 року м. Дніпросправа № 340/5532/22

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач), суддів: Баранник Н.П., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Кіровоградського окружного адміністративного суду на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 березня 2023 року (суддя 1-ї інстанції Олійник В.М.) в адміністративній справі №340/5532/22 за позовом ОСОБА_1 до Кіровоградського окружного адміністративного суду про визнання бездіяльності протиправною та стягнення суддівської винагороди,-

ВСТАНОВИВ:

05.12.2022р. позивач звернувся до суду з позовом до Кіровоградського окружного адміністративного суду про визнання протиправною бездіяльність Кіровоградського окружного адміністративного суду щодо не нарахування та невиплати суддівської винагороди за жовтень 2022 року; стягнення з Кіровоградського окружного адміністративного суду на користь ОСОБА_1 суддівську винагороду за жовтень 2022 року у сумі 129 578,02 грн.; допустивши до негайного виконання рішення суду в частині стягнення суддівської винагороди за один місяць.

В обґрунтування позовних вимог зазначає про незгоду з бездіяльністю Кіровоградського окружного адміністративного суду щодо не нарахування та не виплати суддівської винагороди, з 19.07.2022р. під час перебуває у складі Збройних Сил України у зв`язку з мобілізацією, оскільки з огляду на приписи ст.130 Конституції України питання обрахунку та розміру суддівської винагороди регламентується виключно ст.135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", що виключає можливість застосування до правовідносин стосовно суддівської винагороди норм інших законів.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 березня 2023 року позов задоволено.

Відповідачем на вказане рішення суду подана апеляційна скарга, в якій зазначено на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, та просить скасувати рішення суду та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом не було враховано застосування до спірних правовідносин положення ч.3 ст.119 КЗпП України, неправильно застосовано норми матеріального права. Скаржник зазначив, що Закон України "Про судоустрій і статус суддів" не містить норм, що регулюють питання увільнення суддів від здійснення правосуддя на період військової служби та порядку виплати суддівської винагороди суддям у визначений період, а тому слід застосовувати ч.3 ст.119 КЗпП України (в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких) законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин"), згідно якої припиняється нарахування середнього заробітку у період проходження військової служби за призовом під час мобілізації з 19.07.2022 року. Крім того, позивачу з часу вивільнення і до змін у законодавстві, відповідно до приписів ст. 119 КЗпП України нараховувався середній заробіток, а не суддівська винагорода.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу в якому просить відмовити у її задоволенні. У відзиві зазначає про помилковість доводів відповідача щодо не оскарження позивачем наказу №161/к від 19.07.2022р., оскільки такий прийнято відповідно до норми ст. 119 КЗпП України, а спірні правовідносини регулюються приписами ст. 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів". Крім того, слід врахувати, що в даному випадку нездійснення правосуддя обумовлене у зв`язку з мобілізацією.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів п.3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач, займає посаду судді Кіровоградського окружного адміністративного суду.

Наказом голови Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30.03.2022 року №53/к "Про увільнення ОСОБА_1 від роботи у зв`язку з призовом на військову службу під час мобілізації" суддю ОСОБА_1 увільнено від роботи зі збереженням місця роботи, посади і середнього заробітку у період проходження військової служби під час мобілізації на особливий період, відповідно до частини третьої статті 119 Кодексу законів про працю України.

На початку серпня 2022 року позивач дізнався, що йому припинено нарахування та виплату суддівської винагороди, у зв`язку з чим 01.09.2022 року ОСОБА_1 подано заяву голові Кіровоградського окружного адміністративного суду щодо уточнення питання пов`язаного з припиненням нарахування та виплати суддівської винагороди.

Листом від 05.09.2022 року № 19142/22 відповідач повідомив, зокрема наступне.

ОСОБА_1 перебуває у штаті суддів Кіровоградського окружного адміністративного суду з 28.05.2009 року до цього часу.

Згідно Розрахунку річного фонду суддівських винагород станом на 1 липня 2022 року потреба у видатках на суддівську винагороду судді ОСОБА_1 складає 1 449 613,20 грн.

На підставі наказу голови суду від 30.03.2022 №53/к "Про увільнення ОСОБА_1 від роботи у зв`язку з призовом на військову службу під час мобілізації" суддю ОСОБА_1 увільнено від роботи зі збереженням місця роботи, посади і середнього заробітку у період проходження військової служби під час мобілізації на особливий період, відповідно до ч. 3 ст.119 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП).

Відповідно до Закону України від 01.08.2022 №2352-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізація трудових відносин", були внесені зміни до статті 119 КЗпП, згідно яких припиняється нарахування середнього заробітку у період проходження військової служби за призовом під час мобілізації з 19 липня 2022 року, про що головою суду було винесено відповідний наказ від 19.07.2022 за №161/к "Про припинення нарахування середнього заробітку у період проходження військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_1 ".

Таким чином, починаючи з 19 липня 2022 р. судді ОСОБА_1 припинено виплату середнього заробітку, але за ним збережено місце роботи та посада на період його увільнення від роботи, згідно статті 119 КЗпП України.

Статтею 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" не передбачена виплата суддівської винагороди у період проходження військової служби за призовом під час мобілізації, у зв`язку з цим суддівська винагорода судді Кіровоградського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 у період з 30.03.2022 року до 31.08.2022 року не нараховувалась та не виплачувалась.

Натомість, у період з 30.03.2022 року до 18.07.2022 року, ОСОБА_1 здійснювалось нарахування та виплата середнього заробітку відповідно до наказу від 30.03.2022 року №53/к "Про увільнення ОСОБА_1 від роботи у зв`язку з призовом на військову службу під час мобілізації", на підставі частини третьої статті 119 Кодексу законів про працю України.

Відповідно до довідки Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02.09.2022 року № 80 позивачу нараховано та виплачено середній заробіток за травень та червень 2022 року відповідно по 129 578, 02 грн. та липень 70678,92грн.

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати суддівської винагороди за жовтень 2022 року такою, що суперечить положенням ст.135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції задовольняючи позов дійшов висновку, що про обґрунтованість позовних вимог.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги доходить висновку, що така підлягає задоволенню з наступних підстав.

Законом України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено випадки коли під час відрядження за суддею зберігається виплата суддівської винагороди за основним місцем роботи та встановлених законом доплат.

Відповідно до частин 5, 6 ст.54 частин 1, 4ст.55 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у разі призначення судді членом Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України він відряджається для роботи в цих органах на постійній основі. За членами цих органів - суддями зберігаються гарантії матеріального, соціального та побутового забезпечення, визначені законодавством для суддів. Суддю за його заявою може бути відряджено для роботи у Національній школі суддів України, а суддю, обраного головою чи заступником голови Ради суддів України, - до Ради суддів України, із збереженням розміру суддівської винагороди за основним місцем роботи та встановлених законом доплат. У зв`язку з неможливістю здійснення правосуддя у відповідному суді, виявленням надмірного рівня судового навантаження у відповідному суді, припиненням роботи суду у зв`язку зі стихійним лихом, військовими діями, заходами щодо боротьби з тероризмом або іншими надзвичайними обставинами, за рішенням Вищої ради правосуддя, ухваленим на підставі подання Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, суддя може бути, за його згодою, відряджений до іншого суду того самого рівня і спеціалізації для здійснення правосуддя. У період дії надзвичайного чи воєнного стану і за умови зміни територіальної підсудності судових справ, що розглядаються у відповідному суді, в порядку, передбаченому частиною сьомою статті 147 цього Закону, суддя суду, територіальна підсудність справ якого змінюється, може бути без його згоди відряджений для здійснення правосуддя до суду, якому визначається територіальна підсудність справ, що перебували у провадженні суду, в якому працює суддя, а в разі відсутності вакансій у цьому суді - до іншого суду того самого рівня і спеціалізації. Суддя, який відряджений до іншого суду того самого рівня і спеціалізації, здійснює правосуддя та отримує суддівську винагороду в суді, до якого його відряджено.

Отже, Законом України "Про судоустрій і статус суддів" не урегульовано питання призову суддів на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду та виплати суддівської винагороди. Натомість ці питання урегульовані ст.119 КЗпП України, Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Відповідно до ч.3 ст.119 КЗпП України за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб - підприємців, у яких вони працювали на час призову. Таким працівникам здійснюється виплата грошового забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Як свідчать встановлені обставини справи, наказом голови Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30.03.2022 року №53/к "Про увільнення ОСОБА_1 від роботи у зв`язку з призовом на військову службу під час мобілізації" суддю ОСОБА_1 увільнено з 30.03.2022р. від роботи зі збереженням місця роботи, посади і середнього заробітку у період проходження військової служби під час мобілізації на особливий період, відповідно до частини третьої статті 119 Кодексу законів про працю України.

Підстава прийняття наказу - повідомлення Кропивницького МТЦК та СП.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до ч. 3 ст. 119 КЗпП України в редакції, чинній на час видання наказу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30.03.2022 року №53/к , за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб - підприємців, у яких вони працювали на час призову.

Слід зазначити, що саме з 30.03.2022р. позивачу не нараховувалась та не виплачувалась суддівська винагорода, а відповідно до ст. 119 КЗпП України нараховувався та виплачувався середній заробіток, що підтверджено довідкою від 02.09.2022р. №80. (а.с. 8)

Законом України від 01.07.2022 № 2352-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин", який набрав чинності 19.07.2022, внесені зміни до ч. 3 ст. 119 КЗпП України, згідно з якими у частині 3 статті 119 КЗпПУ слова "зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток" замінено словами "зберігаються місце роботи і посада".

На виконання названих правових норм відповідачем прийнято наказ від 19.07.2022 за №161/к "Про припинення нарахування середнього заробітку у період проходження військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_1 ".

Таким чином доводи позивача, що позивач у серпні 2022р. дізнався про те, що припинено нарахування та виплату саме суддівської винагороди, є безпідставними та спростовується матеріалами справи.

Оскільки вказані накази є чинними, доводи позивача, з якими погодився і суд першої інстанції про допущення відповідачем протиправної бездіяльності щодо нарахування та виплати суддівської винагороди за жовтень 2022 року, є необґрунтованими.

Стосовно доводів позивача про те, що оскарження наказу від 19.07.2022р. №161/к не поновить прав та інтересів позивача, оскільки такий прийнято відповідно до норми ст. 119 КЗпП України, а спірні правовідносини регулюються приписами ст. 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", колегія суддів зазначає наступне.

Приписами Закону України "Про судоустрій і статус суддів" урегульовано питання відрядження суддів зі збереженням виплати суддівської винагороди у зв`язку зі здійсненням таким суддею судочинства. Вказаним Закон не урегульовано питання призову суддів на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду та виплати суддівської винагороди. Натомість ці питання урегульовані ст.119 КЗпП України, Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу".

За загальним правилом, коли нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини, застосуванню підлягають положення законодавства, у даному випадку норми трудового законодавства, а саме ч.3 ст.119 КЗпП України, та оскільки позивач перебуваючи на військовій службі у жовтні 2022 року, не здійснював судочинство, бездіяльність відповідача, яка оскаржена позивачем не знайшла підтвердження.

Посилання позивача на правові висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного суду від 03.11.2022р. у справі №990/4/22 колегія суддів відхиляє з підстав нетотожністю предмету спору.

Враховуючи зазначене, апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду скасуванню з прийняттям нового судового рішення, про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Кіровоградського окружного адміністративного суду - задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 березня 2023 року в адміністративній справі №340/5532/22 - скасувати та прийняти у справі нове судове рішення.

У задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя Н.П. Баранник

суддя А.А. Щербак