Справа № 200/1909/23
Суддя: Логойда Т.В.
Дата ухвалення: 2023-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2023 року Справа№200/1909/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Логойди Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження (за правилами спрощеного позовного провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

27.04.2023 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, викладені у листі від 28.02.2023 року № 2749-2966/Є-02/8-0500/23, щодо незарахування до стажу для призначення пенсії за віком періоду його роботи в колгоспі «Расвет», КСП «Расвет» Ясинуватського району Донецької області з 25.05.1986 року по 31.12.1998 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути його заяву про призначення пенсії з урахуванням до страхового стажу періоду роботи в колгоспі «Расвет» - у колективному сільськогосподарському підприємстві «Расвет» Ясинуватського району Донецької області з 25.05.1986 року по 31.12.1998 року та здійснити перерахунок пенсії з урахуванням висновків суду з дня звернення до суду.

Позов обґрунтовував тим, що звернувся до відповідача із заявою, в якій просив включити до страхового стажу для призначення пенсії стаж, зазначений у його трудовій книжці, згідно з фактичними даними його діяльності - роботу в колгоспі з 25.05.1986 року по 31.12.1998 року. Проте, отримав відповідь від 28.02.2023 року № 2749-2966/Є-02/8-0500/23, згідно з якою спірний період його роботи не враховано, а запропоновано надати уточнюючу довідку.

Вважав дії відповідача щодо незарахування вказаного періоду до страхового стажу неправомірними, оскільки його трудова діяльність повністю підтверджується записами, що мітяться у трудовій книжці, а надати уточнюючу довідку неможливо, так як підприємство не працює, і документи до архіву щодо колгоспу «Расвет» (реорганізований в КСП «Расвет») Ясинуватського району Донецької області не надходили, що встановлено рішенням суду у справі №200/10607/20-а.

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області - подав відзив на позовну заяву, в якому зазначав, що заяву позивача від 02.01.2023 року про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» розглянуто за принципом екстериторіальності спеціалістом Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області та головним спеціалістом Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, і за результатами її розгляду прийнято рішення від 10.01.2023 року № 00 про призначення такої пенсії з 28.10.2022 року.

Оскільки, подана позивачем 02.01.2023 року заява з документами Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області по суті не розглядалася і рішення про призначення пенсії не приймалося, тому в діях Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області відсутні ознаки протиправності.

Щодо незарахування до стажу позивача певних періодів роботи: до страхового стажу не враховано час роботи в колгоспі з 25.05.1986 року по 31.12.1998 року, оскільки необхідно надати уточнюючу довідку зі встановленим та відпрацьованим мінімумом вихододнів та довідку про реорганізацію колгоспу в КПС, у зв`язку з тим, що трудова книжка не містить інформації про реорганізацію колгоспу в КСП, а печатки, якими засвідчені вихододні та звільнення, належать КСП.

Вважав, що діяв відповідно до вимог законодавства і не порушив пенсійні права позивача. Просив в задоволенні позову відмовити.

Також просив залучити до участі в справі в якості відповідачів Головне управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області та Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 05.06.2023 року клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про залучення відповідачів задоволено частково: залучено до участі в справі в якості відповідача Головне управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області (в задоволенні решти клопотання - відмовлено).

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області - подав відзив на позовну заяву, в якому зазначав, що ОСОБА_1 на підставі заяви про призначення пенсії від 02.01.2023 року № 5 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області з 28.10.2022 призначено пенсію за віком відповідно до ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Пенсію обчислено з урахуванням страхового стажу за період з 01.09.1985 року по 31.12.2022 року, його підсумок - 26 років 4 місяці 10 днів.

Відповідно до п. 1 Основних положень про порядок видачі і ведення трудових книжок колгоспників, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 року № 310, трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів. Пункт 2 вказаних Основних положень регламентує, що трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспів з моменту прийняття їх в члени колгоспу. Трудові книжки колгоспників раніше встановленого взірця обміну на нові не підлягають. Усі записи в трудовій книжці засвідчуються у всіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженого правлінням колгоспу особою та печаткою (пункт 6). Згідно з п. 5 Основних положень в трудову книжку колгоспника вносяться, в тому числі, відомості про трудову участь, а саме, прийнятий в колгоспі річний мінімум трудової участі в суспільному господарстві, та стан його виконання. Тобто, обчислення стажу роботи в колгоспі потребує підтвердження виконання встановленого мінімуму трудової участі. У разі відсутності трудової книжки або у випадку відсутності в ній відповідних записів, трудовий стаж колгоспника підтверджується довідкою господарства, в якому набуто стаж або довідкою правонаступника. В разі ліквідації господарства колгоспний стаж підтверджується довідками архівних установ.

Для зарахування позивачу до стажу періоду роботи в колгоспі з 25.05.1986 року по 31.12.1998 року необхідно надати уточнюючу довідку зі встановленим та відпрацьованим мінімумом вихододнів та довідку про реорганізацію колгоспу в КСП, оскільки, в трудовій книжці відсутні дані про реорганізацію колгоспу в КСП, а печатки, якими засвідчені вихододні та звільнення, від КСП.

Страховий стаж позивача з 01.01.1999 року враховано за даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5).

Вважав, що діяв правомірно. Просив в задоволенні позову відмовити.

Судом встановлено, що 02.01.2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до органу Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Подану заяву за принципом екстериторіальності (відповідно до постанови правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 року №25-1) розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України у Кіровоградській області.

Так, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області від 10.01.2023 року № 00 позивачу призначено пенсію за віком відповідно до ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 28.10.2022 року.

При вирішенні питання про призначення пенсії вказаним органом Пенсійного фонду України до його страхового стажу не був зарахований період роботи у колгоспі «Рассвет» Ясинуватського району Донецької області» (реорганізований у колективне сільськогосподарське підприємство «Рассвет») з 25.05.1986 по 31.12.1998 року.

Головне управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області вважало, що для зарахування до стажу періоду роботи в колгоспі з 25.05.1986 року по 31.12.1998 року необхідно надати уточнюючу довідку зі встановленим та відпрацьованим мінімумом вихододнів та довідку про реорганізацію колгоспу в КСП, оскільки, в трудовій книжці відсутні дані про реорганізацію, а печатки, якими засвідчені вихододні та звільнення, від КСП.

Рішення з цього питання не приймалося.

Позивач як отримувач пенсії перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області (за зареєстрованим місцем проживання).

14.02.2023 року він через вебпортал Пенсійного фонду України звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зі зверненням від 14.02.2023 року № ВЕБ-05001-Ф-С-23-020699 (зареєстроване 15.02.2023 року за № 2966/Є-0500-23), в якому просив надати роз`яснення щодо незарахування до загального трудового стажу періодів роботи у колгоспі «Рассвет» з 25.05.1986 року по 13.06.1986 року та з 20.05.1989 року 31.12.1998 року.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області надана відповідь від 28.02.2023 року № 2749-2966/Є-02/8-0500/23, в якій повідомлено, що пенсію позивачу обчислено з урахуванням страхового стажу за період з 01.09.1985 року по 31.12.2022 року, його підсумок - 26 років 4 місяці 10 днів. Для зарахування до стажу періоду роботи в колгоспі з 25.05.1986 року по 31.12.1998 року необхідно надати уточнюючу довідку зі встановленим та відпрацьованим мінімумом вихододнів та довідку про реорганізацію колгоспу в КСП, оскільки, в трудовій книжці відсутні дані про реорганізацію, а печатки, якими засвідчені вихододні та звільнення, від КСП.

Також повідомлено, що страховий стаж з 01.01.1999 року враховано за даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5).

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правові норми належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка визначає умови призначення пенсії за віком, передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення відповідного віку та за наявності відповідного страхового стажу, що визначений вказаною статтею.

Так, згідно з вказаною статтею починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, при зверненні, зокрема: з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років; з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років; з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року; з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років; з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - не менше 33 років; з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - не менше 34 років; починаючи з 1 січня 2028 року - не менше 35 років.

Стаття 115 цього ж Закону регулює питання пенсійного забезпечення окремих категорій громадян (право на призначення дострокової пенсії за віком).

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» Кабінет Міністрів України постановою від 12.08.1993 року № 637 затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Згідно з п.п. 1 та 2 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про стаж роботи не збереглися, підтвердження стажу роботи здійснюється органами Пенсійного фонду України на підставі показань свідків.

Пунктом 3 Порядку визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 18 Порядку визначено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, стаж роботи установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

У такому ж порядку підтверджується стаж роботи за відсутності документів у разі, коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються (розміщувалися) на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, в районі проведення антитерористичної операції або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, а також на територіях територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають/перебували в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), а також у разі, коли майно (документи) підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (незалежно від місця їх реєстрації на території України) розташоване на території України та/або пошкоджене чи знищене внаслідок воєнних (бойових) дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією Російської Федерації проти України, за умови документального підтвердження пошкодження чи знищення майна (документів).

Згідно зі ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 30.05.2018 року в справі №174/658/16-а (провадження №К/9901/201/17) оцінюватися судом мають саме підстави, тобто, мотиви, з яких виходив відповідач, розглядаючи заяву щодо пенсії.

Органом Пенсійного фонду України відмовлено в зарахуванні до страхового стажу періоду роботи в колгоспі з 25.05.1986 року по 31.12.1998 року через ненадання уточнюючої довідки зі встановленим та відпрацьованим мінімумом вихододнів та довідки про реорганізацію колгоспу в КСП, оскільки, в трудовій книжці відсутні дані про реорганізацію, а печатки, якими засвідчені вихододні та звільнення, - від КСП.

Щодо страхового стажу

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно з ч. 4 ст. 21 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» до страхового стажу прирівнюється трудовий стаж, набутий працівником за час роботи на умовах трудового договору (контракту) до набрання чинності Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" (до 01.01.2001 року), а також періоди, починаючи з 1 січня 2016 року, протягом яких особа не підлягала страхуванню за цим Законом, але нею або роботодавцем за неї сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування відповідно до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

До набрання чинності Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» питання пенсійного забезпечення, в тому числі й порядок обчислення стажу для призначення пенсій, регулювалися Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Разом з тим, до стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.

Обов`язок сплати страхових внесків по Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (ч.ч. 6 та 12 ст. 20) та обов`язок сплати єдиного внеску по Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (п. 10 ч. 1 ст. 1, ч. 1 ст. 4) покладений на страхувальників (підприємців-роботодавців), які є платниками таких внесків.

Виходячи з положень вказаних Законів найнятий працівник не є самостійним платником таких внесків.

Отже, періоди роботи, за які підприємство-страхувальник нарахувало застрахованій особі - працівнику заробітну плату та утримало з неї відповідні страхові внески (єдиний внесок), повинні зараховуватися до страхового стажу цієї застрахованої особи-працівника незалежно від того, чи сплатило фактично підприємство-страхувальник ці страхові внески, чи ні.

Працівник же не може нести відповідальність у вигляді позбавлення права на включення періоду роботи до страхового стажу за порушення, яке вчинене роботодавцем платником страхових внесків (єдиного внеску).

Отже, відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку (в індивідуальних відомостях про застраховану особу заявника (форма Ок-5)) відомостей про сплату підприємством-роботодавцем страхових внесків (єдиного внеску) для нарахування пенсії не є підставою для позбавлення особи права на пенсію.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 27.03.2018 року в справі №208/6680/16-а, від 24.05.2018 року в справі № 490/12392/16-а, від 04.09.2018 року в справі № 482/434/17, Великої Палати Верховного Суду від 10.02.2021 року в справі № 805/3362/17-а, які відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України мають бути враховані судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Відповідно до абз. 2 п. 1 ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Щодо записів в трудовій книжці та щодо вимоги відповідача надати уточнюючі довідки

В трудовій книжці колгоспника серії «Укр» № НОМЕР_1 , що розпочата щодо позивача 18.08.1986 року, містяться наступні записи:

- 25.05.1986 року - прийнятий у члени та на роботу в колгосп «Рассвет» Ясинуватського району Донецької області (підстава - протокол від 28.07.1986 року №9);

- 14.06.1987 року - 19.05.1989 року - Служба у лавах Радянської Армії;

- 08.08.1989 року прийнятий на роботу в колгосп «Рассвет» водієм;

- 21.02.2000 року - у зв`язку з реорганізацією колгоспу «Рассвет» в КСП «Рассвет» виведений із членів КСП та звільнений у зв`язку з переведенням на роботу в СТОВ «Світанок» на підставі п. 5 ст. 36 КЗпП України (підстава: протокол від 29.02.2000 року №6, наказ від 29.02.2000 року №16).

Всі записи про роботу позивача в колгоспі зроблені у відповідності до чинних у відповідний час нормативно-правових актів, зокрема Основних положень про порядок видачі і ведення трудових книжок колгоспників, що затверджені постановою Ради міністрів СРСР від 21.04.1975 року №310.

Записи, що містяться в трудовій книжці колгоспника свідчать про зайнятість позивача повний робочий день. Іншого, зокрема про скорочений або неповний режим роботи протягом цього періоду, в трудовій книжці не міститься.

Також в трудовій книжці колгоспника містяться записи, які свідчать про реорганізацією колгоспу «Рассвет» в КСП «Рассвет».

Вказані обставини не потребували надання уточнюючих довідок.

Крім того, відповідачем не враховано те, що порушення роботодавцем порядку заповнення трудової книжки не може бути підставою для позбавлення особи права на пенсію.

Крім того, рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 09.03.2021 року в справі №200/10607/20-а, яке набрало законної сили, в справі за позовом особи до Ясинуватського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (правонаступником якого є Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області) про визнання протиправними дій щодо незарахування до страхового стажу періодів роботи в колгоспі «Рассвет», колективному сільськогосподарському підприємстві «Рассвет» Ясинуватського району Донецької області при призначенні пенсії за віком, встановлено, що згідно з ч. 3 ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» позивачем було направлено лист до архівного відділу Ясинуватської райдержадміністрації для отримання довідки про періоди роботи в колгоспі «Рассвет», колективному сільськогосподарському підприємстві «Рассвет» Ясинуватського району Донецької області, на що отримана відповідь про призупинення діяльності з використанням архівних документів з січня 2015 року та неможливість надання зазначеної довідки у зв`язку з тим, що всі документи залишилися у м. Ясинувата, що тимчасово непідконтрольне органам державної влади України.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України, яка визначає підстави звільнення від доказування, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Станом на тепер, як і станом на час винесення зазначеного судового рішення, м. Ясинувата Донецької обл. віднесено до тимчасово непідконтрольної українській владі території.

Тому, вимагання у пенсіонера отримати будь-які документи з такої території, що зроблено органом Пенсійного фонду України, є заздалегідь не виконуваним.

Отже, спірний період роботи позивача помилково не був зарахований до страхового стажу при вирішенні питання про призначення пенсії, що призвело до призначення пенсії в меншому розмірі.

З огляду на наведене порушені права позивача підлягають захисту шляхом, який гарантував би повне їх відновлення та унеможливив би подальше звернення до суду (п. 10 ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України), а саме шляхом визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області щодо незарахування позивачу до страхового стажу спірного періоду його роботи та зобов`язання зарахувати до страхового стажу позивача такий період та у зв`яжу з цим провести перерахунок його пенсії з часу її призначення, тобто з 28.10.2022 року.

Позовні вимоги до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (в тому числі щодо оскарження його дій) задоволенню не підлягають, оскільки заява позивача про призначення пенсії розглядалася іншим органом Пенсійного фонду України (Головним управлінням Пенсійного фонду України у Кіровоградській області), який при призначенні пенсії і не зарахував спірний період роботи позивача до відповідного стажу, чим порушив пенсійні права позивача та, за таких обставин уповноважений вчиняти відповідні дії, спрямовані на відновлення порушених прав.

Оскільки суд дійшов висновку про повне задоволення основних позовних вимог, тому судові витрати, які оплачені позивачем в сумі 1 073,60 грн., підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - суб`єкта владних повноважень, який вчинив порушення прав позивача (ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України).

Керуючись статтями 32, 139, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3; ), Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області (25009, Кіровоградська обл., м. Кропивницький, вул. Соборна, 7А; код ЄДРПОУ 20632802) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області щодо незарахування при призначенні пенсії ОСОБА_1 до страхового стажу періоду його роботи з 25.05.1986 року по 31.12.1998 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період його роботи з 25.05.1986 року по 31.12.1998 року та у зв`язку з цим провести перерахунок його пенсії з часу її призначення, тобто з 28.10.2022 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області (25009, Кіровоградська обл., м. Кропивницький, вул. Соборна, 7А; код ЄДРПОУ 20632802) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) здійснені ним документально підтверджені судові витрати в розмірі 1 073,60 грн.

Рішення набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 255 КАС України, і може бути оскаржене до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення судом складено 21 червня 2023 року.

Суддя Т.В. Логойда