Справа № 280/2574/23
Суддя: Новікова Інна Вячеславівна
Дата ухвалення: 2023-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2023 року Справа № 280/2574/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Новікової І.В., в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу позовною заявою ОСОБА_1 до Запорізького зонального відділу Військової служби правопорядку про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

25 квітня 2023 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі-позивач) до Запорізького зонального відділу Військової служби правопорядку (далі відповідач, ЗЗВ ВСП МОУ), в якому позивач просить суд:

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неприйняття наказу про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі у бойових діях або у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії за періоди з 24.02.2022 до 28.02.2022, з 01.03.2022 до 31.03.2022 та з 01.04.2022 до 30.04.2022, всього за 66 днів - ОСОБА_1 , у відповідності до приписів постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року №168;

зобов`язати відповідача прийняти наказ про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі у бойових діях або у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії за періоди з 24.02.2022 до 28.02.2022, з 01.03.2022 до 31.03.2022 та з 01.04.2022 до 30.04.2022, всього за 66 днів - ОСОБА_1 , у відповідності до приписів постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року №168;

зобов`язати Запорізький зональний відділ Військової служби правопорядку провести нарахування та виплату ОСОБА_1 , додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі у бойових діях або у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії за періоди з 24.02.2022 до 28.02.2022, з 01.03.2022 до 31.03.2022 та з 01.04.2022 до 30.04.2022, всього за 66 днів.

Ухвалою суду від 01.05.2023 відкрито спрощене (письмове) позовне провадження у справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що позивач проходить військову службу у ЗЗВ ВСП МОУ на посаді командира роти Військової служби правопорядку ЗЗВ ВСП МОУ. Зазначає, що в період з лютого по квітень 2022 року, а саме з 24.02.2022 по 28.02.2022, з 01.03.2022 по 31.03.2022, та з 01.04.2022 по 30.04.2022 (всього 66 днів) позивач приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, що підтверджується довідкою Військової частини НОМЕР_1 -ІІ Міністерства оборони України від 03.05.2022 №2022/окп/38/1099. Водночас з посиланням на приписи Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168) наголошено, що позивач має право на отримання додаткової винагороди у розмірі 100 000,00 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у бойових діях та заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії. Разом з тим вказано, що відповідачем зазначена додаткова винагорода позивачу не нараховувалась та не виплачувалась. На підставі вищевикладеного представник позивача просить суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив обґрунтування заперечень зазначено, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 позивачу починаючи з 24.02.2022 виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000,00 грн. (пропорційно із розрахунку на місяць). Разом з тим зауважено, що за періоди зазначені представником позивача, а саме, з лютого по липень 2022 року до ЗЗВ ВСП МОУ від військових частин, до яких був відряджений позивач не надходило та/або не надавалось жодних належних підтверджуючих документів (довідок встановленого зразка) безпосередньої участі у бойових (спеціальних) завданнях із всебічного забезпечення діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно бойових розпоряджень, наявність/надання яких є обов`язковою, що унеможливило прийняття управлінських рішень відповідачем щодо нарахування та виплати збільшеного розміру додаткової винагороди до 100000,00 грн. (пропорційно часу участі у таких діях або заходах) з розрахунку на місяць. Крім того вказано, що з метою регулювання та встановлення єдиних підходів щодо порядку виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 Міністром оборони України видано/надано окреме доручення від 23.06.2022 №912/з/29, яким визначено та/або роз`яснено підстави встановлення/виплати додаткової винагороди, зокрема, в розмірі 100000,00 грн. та документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у період здійснення зазначених дій або заходів. В свою чергу зауважено, що на підтвердження факту безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (без перебування безпосередньо в районах у період зазначених заходів) до суду надано довідки, які не відповідають вимогам цього Доручення, а тому такі довідки не можуть підтвердити факт участі ОСОБА_1 у зазначених діях та заходах. Підсумовуючи вищевикладене наголошено, що протиправної бездіяльності з боку відповідача стосовно позивача допущено не було, а навпаки відповідач діяв у межах наданих йому повноважень, відповідно до вимог чинного законодавства України, та у спосіб і в порядку визначеному ним, у зв`язку з чим відповідач просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Дослідивши матеріали справи, якими обґрунтовуються позовні вимоги, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 , проходить військову службу у Запорізькому зональному відділі Військової служби правопорядку Міністерства оборони України та є учасником бойових дій, що підтверджується відповідним посвідченням серії НОМЕР_2 від 06.07.2017.

Відповідно до витягу із наказу командира оперативно-тактичного угруповання ІНФОРМАЦІЯ_1 (по стройовій частині) від 12.01.2022 №9 капітана ОСОБА_1 командира роти Військової служби правопорядку ЗЗВ ВСП МОУ зараховано до складу сил і засобів здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях з метою виконання службових (бойових) завдань в оперативно-тактичному угрупованні ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з даними довідки Військової частини НОМЕР_1 -ІІ Міністерства оборони України від 03.05.2022 №2022/окп/38/1099 ОСОБА_1 приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії у періоди з 24.02.2022 по 28.02.2022, з 01.03.2022 по 31.03.2022, та з 01.04.2022 по 30.04.2022 (всього 66 днів). В якості підстави зазначені: наказ командира оперативно-тактичного угруповання ІНФОРМАЦІЯ_1 від 12.01.2022 №9, бойове розпорядження Головнокомандувача Збройних Сил України від 26.02.2022 №39/304/14/5т.

Відповідно до витягів із наказів начальника ЗЗВ ВСП МОУ позивачу у період з лютого по квітень 2022 року нараховувалась та виплачувалась додаткова винагорода в розмірі 30 000,00грн. з розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не виплати у повному обсязі додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 в розмірі 100 000,00 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії у періоди з 24.02.2022 до 28.02.2022, з 01.03.2022 до 31.03.2022 та з 01.04.2022 до 30.04.2022, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши надані позивачем та відповідачем докази, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України від 25.03.1992 №2232-ХІІ Про військовий обов`язок і військову службу (далі Закон №2232-XII) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Військова служба є особливим видом публічної служби, тому її проходження передбачає особливе регулювання, а саме межі реалізації військовослужбовцями своїх службових прав у зв`язку з специфікою їх правового статусу, а також відносини щодо звільнення та проходження військової служби врегульовані як загальним законодавством України про працю, так і спеціальним законодавством.

При цьому, пріоритетними є норми спеціального законодавства, а норми трудового законодавства підлягають застосуванню лише у випадках, якщо спеціальними нормами не врегульовано спірних відносин, та коли про можливість такого застосування прямо зазначено у спеціальному законі.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлення єдиної системи їх соціального та правового захисту, гарантування військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливих умов для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулювання відносини у цій галузі визначено Законом України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20.12.1991 №2011-ХІІ (далі Закон №2011-ХІІ).

Відповідно до статті 1 Закону №2011-ХІІ, соціальний захист військовослужбовців-діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Приписами статей 1-2 Закону №2011-XII визначено, що військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Частиною першою статті 9 Закону №2011-XII встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з частиною 4 статті 9 Закону №2011-XII, грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 Про введення воєнного стану у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації в Україні введений воєнний стан з 24.02.2022, який неодноразово продовжувався та триває й до теперішнього часу.

28.02.2022 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, відповідно до пункту 1 якої установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

В подальшому до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 вносились зміни, проте у період спірних правовідносин по відношенню до військовослужбовців ЗСУ такі зміни не мали впливу на порядок та розміри виплати додаткової винагороди.

Аналізуючи наведені приписи пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 суд зазначає, що умовами для виплати додаткової винагороди у розмірі 100000,00 грн в розрахунку на місяць є те, що військовослужбовці:

1) беруть безпосередню участь у бойових діях;

2) забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

За таких обставин, документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів є достатньою підставою для нарахування такому військовослужбовцю додаткової винагороди у розмірі 100 000,00грн.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України № 260 від 07.06.2018, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197 (далі - Порядок № 260).

Згідно з пунктом 2 вказаного Порядку грошове забезпечення військовослужбовця включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги.

Пунктом 3 Порядку №260 встановлено, що підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

Відповідно до пункту 17 Порядку №260, на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Так, на момент коли виникли спірні правовідносини, було чинним рішення (телеграма) Міністра оборони України №248/1298 від 25.03.2022 (далі Телеграма №248/1298) абзацом 3 пункту 3 якого встановлювалось, що документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів:

1. бойовий наказ (бойове розпорядження);

2. журнал бойових дій (вахтовий журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

3. рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах надавати довідку командира військової частини (установи), до якої відряджений військовослужбовець.

Пунктом 4 Телеграми №248/1298 доручено командирам військових частин (установ), до яких відряджені військовослужбовці інших органів військового управління та військових частин (установ), щомісячно до 5 числа повідомляти військові частини (установи) за місцем штатної служби військовослужбовців про підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах за минулий місяць за формою, наведеною в додатку №1 до цієї Телеграми.

Водночас суд вважає за необхідне зауважити, що посилання відповідача на Окреме доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 №912/з/29, яким визначено та/або роз`яснено підстави встановлення/виплати додаткової винагороди, зокрема, в розмірі 100 000,00грн. та документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у період здійснення зазначених дій або заходів є необґрунтованим, оскільки таке було винесене після настання спірних правовідносин.

Так, позивачем до матеріалів справи надано довідку Військової частини НОМЕР_1 -ІІ Міністерства оборони України від 03.05.2022 №2022/окп/38/1099 за підписом начальника штабу першого заступника командира оперативно-тактичного угрупування ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до якої ОСОБА_1 приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії у періоди з 24.02.2022 по 28.02.2022, з 01.03.2022 по 31.03.2022, та з 01.04.2022 по 30.04.2022 (всього 66 днів). В якості підстави видачі зазначені: наказ командира оперативно-тактичного угруповання ІНФОРМАЦІЯ_1 від 12.01.2022 №9, бойове розпорядження Головнокомандувача Збройних Сил України від 26.02.2022 №39/304/14/5т.

Відтак, суд вважає за необхідне наголосити, що вказані довідки містять підстави їх видачі та відповідно довідки підтверджують безпосередню участь позивача у бойових діях, у зв`язку із чим позивач має право на отримання додаткової винагороди у розмірі 100000,00 грн.

Водночас суд зазначає, що недоліки в оформленні довідок від 03.05.2022 №2022/окп/38/1099 про які зазначає відповідач, не можуть свідчити, що позивач не приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії та відповідно не можуть бути підставою для позбавлення позивача права на отримання додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 у розмірі 100000,00 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі у бойових діях або у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії.

Жодних документів, які б підтверджували недійсність вищевказаних довідок під час розгляду даної справи, відповідачем не надано.

Разом з тим суд звертає увагу на доводи відповідача щодо неотримання у період з лютого по квітень 2022 року жодних належних підтверджуючих документів (довідок встановленого зразка) безпосередньої участі у бойових (спеціальних) завданнях із всебічного забезпечення діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно бойових розпоряджень, наявність/надання яких є обов`язковою, що унеможливило прийняття управлінських рішень відповідачем щодо нарахування та виплати збільшеного розміру додаткової винагороди до 100 000,00грн. (пропорційно часу участі у таких діях або заходах) з розрахунку на місяць, та вважає за необхідне зазначити, що дійсно матеріали справи не містять доказів того, що відповідачу було відомо про існування вказаної довідки від 03.05.2022 №2022/окп/38/1099.

Відтак, враховуючи необізнаність відповідача про існування вищевказаної довідки, суд дійшов висновку, що позовна вимога про визнання протиправною бездіяльності щодо неприйняття наказу про виплату позивачу додаткової винагороди у розмірі 100 000,00 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі у бойових діях або у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за періоди з 24.02.2022 до 28.02.2022, з 01.03.2022 до 31.03.2022 та з 01.04.2022 до 30.04.2022 (всього за 66 днів), у відповідності до приписів Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

При цьому, суд не вбачає підстав для задоволенні позовних вимог шляхом зобов`язання відповідача прийняти наказ про виплату додаткової винагороди, адже такі дії стосуються процедурних моментів виконання рішення суду.

Разом з тим суд звертає увагу, що відповідно до витягів із наказів начальника ЗЗВ ВСП МОУ позивачу у період з лютого по квітень 2022 року нараховувалась та виплачувалась додаткова винагорода в розмірі 30 000,00 грн. з розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби.

Тому, задля ефективного захисту прав і свобод позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача провести нарахування та виплату позивачу додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 у розрахунку 100000,00 грн. на місяць пропорційно часу безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів з 24.02.2022 до 28.02.2022, з 01.03.2022 до 31.03.2022 та з 01.04.2022 до 30.04.2022, з урахуванням раніше виплачених сум.

Згідно з частиною 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина 2 статті 77 КАС України).

На підставі системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог позивача.

Враховуючи вищезазначене, та керуючись ст.ст.2, 9, 139, 241-243, 254-262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3 ) до Запорізького зонального відділу Військової служби правопорядку (69063, м.Запоріжжя, вул.Земського лікаря Лукашевича, 2, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Зобов`язати Запорізький зональний відділ Військової служби правопорядку Міністерства оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 №168 у розрахунку 100000,00 грн. на місяць пропорційно часу безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів з 24.02.2022 до 28.02.2022, з 01.03.2022 до 31.03.2022 та з 01.04.2022 до 30.04.2022, з урахуванням раніше виплачених сум.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В. Новікова