Справа № 380/1241/23
Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2023-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2023 року

справа №380/1241/23

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Кузана Р.І., розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування термінового заборонного припису, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) звернулася до суду з позовом до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження: 79053, Львівська область, м. Львів, вул. Перфецького, 19, ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), в якому просить визнати протиправним та скасувати терміновий заборонний припис серії АА№278470 від 15.01.2023.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивачка посилається на те, що 15.01.2023 лейтенантом поліції Інспектором взводу 2 роти 2 батальйону 4 УПП у Львівській області Кисиличин І.А. відносно позивачки було складено терміновий заборонний припис серії АА №278470 у зв`язку зі скоєнням ОСОБА_1 домашнього насильства стосовно постраждалої особи її тітки ОСОБА_3 , що мало місце за адресою АДРЕСА_3 . Вказаним заборонним приписом застосовано захід термінового заборонного припису стосовно кривдника: заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою, а саме: зобов`язання залишити місце проживання постраждалої особи; заборона на вхід та перебування в місці проживання постраждалої особи; заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою. Терміновий заборонний припис стосовно кривдника винесений строком на 10 діб з 17 год. 00 хв. 15.01.2023 до 17 год. 00 хв. 25.01.2023.

Вважає, що винесений терміновий заборонний припис є протиправним з тих підстав, що насильство нею не вчинялося. Такий заборонний припис не відповідає вимогам до такого документа та містить виправлення.

Крім цього зазначає, що інспектор поліції своїм приписом фактично порушила право позивачки на користування житлом й визначення місця проживання в період існуючого на даний час воєнного стану. Поліцейський не розібравшись в дійсній ситуації, не перевіривши усі доводи сторін, зайнявши однобічно позицію однієї з сторін, фактично заборонив позивачці з`являтися до свого єдиного місця проживання, так як за вказаною адресою проживає позивачка разом з батьками та тіткою.

Також вказує, що інспектор поліції не врахував те, що ініціатором даного конфлікту фактично була саме постраждала ОСОБА_3 , оскільки незадовго до прибуття працівників поліції саме вона застосовувала нецензурну лайку, фізичну силу та намагалась пошкодити телефон позивачки. Просить позов задовольнити.

Ухвалою від 25.01.2023 суддя залишив позовну заяву без руху.

Ухвалою судді від 08.02.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позову. Відзив обґрунтований тим, що оскаржуваний припис складено відповідно до вимог законодавства. Поліцейський уповноваженого підрозділу поліції визначив рівень небезпеки постраждалої особи як низький, з урахуванням відібраних пояснень учасників конфлікту було винесено терміновий припис, котрий позивачка оскаржує. Відповідач також звертає увагу на те, що законодавством поліцейському надається право виносити терміновий заборонний припис стосовно кривдника на свій розсуд. Просить у позові відмовити.

Від позивачки 31.05.2023 надійшло клопотання про долучення доказів, а саме копії постанови Залізничного районного суду м.Львова від 05.05.2023 у справі №462/603/23 про адміністративне правопорушення.

Сторони належним чином повідомлялися про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

15.01.2023 приблизно о 15 год. 30 хв. на службовий планшетний пристрій екіпажу патрульної поліції надійшов виклик «Домашнє насильство» за адресою: АДРЕСА_3 . На відпрацювання даного виклику направились інспектори взводу 2 роти 2 батальйону 4 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Шушпанов Юрій Андрійович, та ОСОБА_2 .

Після встановлення обставин конфлікту та проведеної бесіди з його учасниками, інспектором взводу № 2 роти № 2 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у Львівській області лейтенантом поліції Шушпановим Юрієм Андрійовичем 15.01.2023 винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА № 278470 у зв`язку із скоєнням ОСОБА_1 домашнього насильства щодо своєї тітки ОСОБА_4 , а саме психологічне насильство: не впускала в кімнату де проживає тітка, ображала та штовхала її, вчиняючи фізичне насильство.

Вказаним заборонним приписом застосовано захід термінового заборонного припису стосовно кривдника, а саме: зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи, заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.

Терміновий заборонний припис стосовно кривдника винесений строком на 10 діб з 17 год. 00 хв. 15.01.2023 та діє до 10 год. 00 хв. 25.01.2023.

Крім цього інспектором взводу 2 роти 2 батальйону 4 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Кисилинич І.А. складено протокол про адміністративне правопорушення серії АА № 154768 від 15.01.2023 про те, що 15.01.2023 близько 15:30 год. у АДРЕСА_3 , ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство щодо своєї тітки ОСОБА_4 , а саме психологічне насильство: не впускала в кімнату де проживає тітка, ображала та штовхала її, вчиняючи фізичне насильство, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Постановою Залізничного районного суду м. Львова від 05.05.2022 у справі № 462/603/23 провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 173-2 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Вважаючи оскаржуваний припис протиправним, позивачка звернулась до суду з цим позовом за захистом порушених, на її думку, прав та інтересів.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 №580-VIII (далі - Закон №580-VIII) встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до п. 11.3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» №2229 від 07.12.2017 (далі - Закон №2229) домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 14 ч. 1 ст. 1 Закону №2229 встановлено, що психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Стаття 10 Закону №2229 відносить до повноважень уповноважених підрозділів органів Національної поліції України у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, зокрема: 1) виявлення фактів домашнього насильства та своєчасне реагування на них; 2) прийом і розгляд заяв та повідомлень про вчинення домашнього насильства, у тому числі розгляд повідомлень, що надійшли до кол-центру з питань запобігання та протидії домашньому насильству, вжиття заходів для його припинення та надання допомоги постраждалим особам з урахуванням результатів оцінки ризиків у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спільно з Національною поліцією України; 3) інформування постраждалих осіб про їхні права, заходи і соціальні послуги, якими вони можуть скористатися; 4) винесення термінових заборонних приписів стосовно кривдників; 6) здійснення контролю за виконанням кривдниками спеціальних заходів протидії домашньому насильству протягом строку їх дії. Уповноважені підрозділи органів Національної поліції України здійснюють повноваження у сфері запобігання та протидії домашньому насильству з урахуванням міжнародних стандартів реагування правоохоронних органів на випадки домашнього насильства та оцінки ризиків.

Отже, відповідач наділений владними управлінськими функціями щодо розгляду поданих згідно з Законом №2229 заяв про домашнє насильство та вжиття, за наслідком їх розгляду, відповідних заходів.

Згідно з ч. 2 ст. 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За визначенням ст. 1 Закону №2229 терміновий заборонний припис стосовно кривдника - спеціальний захід протидії домашньому насильству, що вживається уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України як реагування на факт домашнього насильства та спрямований на негайне припинення домашнього насильства, усунення небезпеки для життя і здоров`я постраждалих осіб та недопущення продовження чи повторного вчинення такого насильства.

Відповідно до п. 1 Розділу 2 Порядку винесення уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України термінового заборонного припису стосовно кривдника від 01.08.2018 №654 (далі - Порядок №654) терміновий заборонний припис стосовно кривдника (далі - припис) виноситься кривднику уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України (далі - уповноважений підрозділ поліції) у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення.

Згідно з розділом II Порядку №654 терміновий заборонний припис виноситься за заявою постраждалої особи, а також за власною ініціативою працівника уповноваженого підрозділу поліції за результатами оцінки ризиків (п. 2).

Відповідно до статті 25 Закону №2229 та п. 4 розділу II Порядку №654 припис може містити такі заходи: зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.

Пунктом 5 Порядку №654 передбачено, що при винесенні припису працівник уповноваженого підрозділу поліції отримує пояснення від кривдника, постраждалої особи (її представника), свідка(ів) (у разі наявності).

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З матеріалів справи судом встановлено, що посадовою особою відповідача складено терміновий заборонний припис стосовно ОСОБА_1 у зв`язку зі скоєнням домашнього насильства.

На підтвердження обґрунтованості припису відповідачем долучено:

- копію форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 15.01.2023;

- копію заяви громадянки ОСОБА_4 від 15.01.2023;

- пояснення ОСОБА_4 від 15.03.2023 ;

- протокол про адміністративне правопорушення від 15.01.2023 серії АА №154768;

На противагу цим доказам позивачка надала постанову Залізничного районного суду м. Львова від 05.05.2022 у справі № 462/603/23.

Оскільки у цій справі оспорюється рішення посадової особи суб`єкта владних повноважень суд, відповідно до вимог ч. 2 ст. 2 КАС України, перевіряє чи прийняте (вчинене) воно: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд встановив, що Залізничним районним судом м. Львова під час розгляду справи №462/603/23 досліджувався протокол про адміністративне правопорушення серії АА №154768 щодо вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства психологічного характеру відносно тітки ОСОБА_4 , про який зазначено у терміновому заборонному приписі стосовно кривдника серії АА №278470 від 15.01.2023.

Згідно з постановою від 05.05.2022 у справі № 462/603/23 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності суд дійшов висновку, що в протоколі не зазначена суть правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, не вказано якими саме діями ОСОБА_1 заподіяно шкоду психічному здоров`ю потерпілої, не зазначено в чому саме полягало насильство психологічного та фізичного характеру та в який спосіб було вчинено. Також вказано, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення дії ОСОБА_1 та події, які зафіксовані на камері відеоспостереження, які полягали у вчиненні словесного конфлікту із ОСОБА_4 , не утворюють самі по собі складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 173-2 КУпАП та не містять всіх ознак об`єктивної сторони.

Таким чином, Залізничним районним судом м. Львова зроблено висновок, що суть порушення, викладеного у протоколі щодо ОСОБА_1 , не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та не містить всіх ознак об`єктивної сторони.

За результатами судового розгляду провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрито, у зв`язку з відсутністю в її діях складу даного адміністративного правопорушення. Постанова набрала законної сили 16.05.2023.

Згідно з ч. 4 та ч.6 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

З урахуванням встановлених постановою Залізничного районного суду м.Львова від 05.05.2022 у справі № 462/603/23 обставин суд дійшов висновку, що висновок відповідача про вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства не підтверджується належними та допустимими доказами. При цьому, постанова суду по справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 враховується судом при вирішенні спору з приводу оскарження термінового заборонного припису відповідно до ст.78 КАС України.

Тому, терміновий заборонний припис серії АА №278470 від 15.01.2023 є необґрунтованим та таким, який необхідно скасувати.

Решта доводів та заперечень учасників справи, висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. А, згідно ч.1 ст.90 цього ж Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 139 КАС України на користь позивача з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, 262, 291 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати терміновий заборонний припис серії АА№278470 від 15.01.2023, складений інспектором взводу 2 роти 2 батальйону 4 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Шушпановим Юрієм Андрійовичем.

Стягнути з Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження: 79053, Львівська область, м. Львів, вул. Перфецького, 19, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р.І. Кузан