Справа № 521/3577/23
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2023-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2023 р.м. ОдесаСправа № 521/3577/23

Перша інстанція: суддя Мазун І.А.,

повний текст судового рішення

складено 04.05.2023, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді -Кравченка К.В.,
судді -Джабурія О.В.,
судді -Вербицької Н.В.,
при секретарі -Абович Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції на рішення Малиновського районний суд м. Одеси від 04 травня 2023 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції про визнання необґрунтованою та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2023 року ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції (далі - відповідач-1, УПП), Департаменту патрульної поліції (далі - відповідач-2, ДПП), в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії БАБ №508024 від 27.01.2023 року по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

В обґрунтування позовних вимог було зазначено, що наявність металевої сітки на державному номері не перешкоджає жодним чином визначенню чіткості номерних знаків. Крім того, позивач неодноразово заявляв клопотання про надання йому можливості ознайомитися з доказами вчинення ним адміністративного правопорушення, однак інспектором патрульної поліції не було вжито жодних дій щодо надання позивачу такої можливості. Також позивач зазначав, що незважаючи на його незгоду з інкримінованим йому правопорушенням, працівниками патрульної поліції не здійснювалися заміри відстані, на якій не могло бути видно номерний знак автомобіля.

Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 04.05.2023 року позов задоволено. Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення - скасовано, провадження у адміністративній справі - закрито.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, відповідач-1 подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 27.01.2023 року о 19.17 год. позивач керував транспортним засобом CHEVROLET MALIBU д.н.з НОМЕР_1 у м.Одесі по вул.Ак.Корольова, 28 з державним номерним знаком, що закритий іншими предметами, що не дає чітко визначити символи номерного знаку, чим порушив п.2.9. «в» Правил дорожнього руху України.

Внаслідок цього, 27.01.2023 року поліцейським взводу №1 роти №3 батальйону №1 полку УПП в Одеській області ДПП капралом поліції Рудим Ю.С. було складено постанову серії БАБ №508024, якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121-3 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1190,00 грн..

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що на файлах відеозапису, записаних на бодікамеру №001284 відсутній звук, а тому суд не має змоги пересвідчитися, про що йшла розмова між позивачем та представниками відповідача. Також суд зазначив, що при дослідженні відеозапису не встановлено факт проведення вимірювання зазначеної відстані, хоча позивач наполягав на такому та заперечував факт вчинення правопорушення. Отже, суд першої інстанції дійшов висновку, що відеоінформація, яка відображена на відеозапису доданому відповідачем до матеріалів справи жодним чином не доводить факту вчинення позивачем порушення, передбаченого ч.1 ст.121-3 КУпАП.

Колегія суддів не може погодитись з цими доводами суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 2.9. «в» Правил дорожнього руху України визначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що:

не належить цьому засобу;

не відповідає вимогам стандартів;

закріплений не в установленому для цього місці;

закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м;

неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

У відповідності до п.30.2 ПДР України на механічних транспортних засобах (за винятком трамваїв і тролейбусів) і причепах у передбачених для цього місцях встановлюються номерні знаки відповідного зразка.

Забороняється змінювати розміри, форму, позначення, колір і розміщення номерних знаків, крім випадку закріплення заднього номерного знака на додатковому обладнанні, що призначене для тимчасового перевезення багажу або вантажу, наносити на них додаткові позначення або закривати їх, вони повинні бути чисті і достатньо освітлені.

Відповідно ч.1 ст.121-3 КУпАП керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення які стосуються правил дорожнього руху, зокрема частини першої і другої статті 121-3.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За приписами ч.1 ст.8 Закону України «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VIII) поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно п.8 ч.1 ст.23 Закону №580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ст.276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

В позовній заяві позивач не заперечує, що під час виникнення спірних правовідносин та складення оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення, на державному номерному знакі НОМЕР_1 транспортного засобу CHEVROLET MALIBU, яким керував позивач, була розмішена металева сітка.

В обґрунтування протиправності оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення позивач зазначив, що наявність металевої сітки на державному номері не перешкоджає жодним чином визначенню чіткості номерних знаків. Також позивач зазначав, що працівниками патрульної поліції не здійснювалися заміри відстані, на якій не могло бути видно номерний знак автомобіля.

Колегія суддів не може погодитись з такими доводами позивача, виходячи з наступного.

Наведеними вище нормами ПДР України встановлена заборона на користування транспортними засобами з номерними знаками, які закриті іншими предметами чи забруднені, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м.

Також ч.1 ст.121-3 КУпАП передбачає відповідальність за керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака.

Отже, вказаною нормою права передбачена відповідальність за декілька правопорушень, об`єктивні сторони яких, зокрема, полягають:

- у керуванні водієм транспортним засобом з номерним знаком закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію;

- у керуванні водієм транспортним засобом з забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів.

Таким чином, аргументи позивача, з якими фактично погодився суд першої інстанції, про те, що відповідальність за ч.1 ст.121-3 КУпАП може мати місце лише у випадку встановлення факту того, що закриття номерного знака іншими предметами унеможливлює чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 метрів, є безпідставними, оскільки керування водієм транспортним засобом з номерним знаком закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, створює окремий склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.121-3 КУпАП.

За приписами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У даному спірному випадку факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення підтверджується самим позивачем в обґрунтуваннях позовної заяви, наявними в матеріалах справи скріншотами з відеозапису з нагрудної відеокамери та самими відеозаписами із нагрудних відеокамер інспекторів, які є належним доказом у розумінні ст.251 КУпАП. При цьому, інформація про технічні засоби, якими зафіксовано правопорушення, міститься в оскаржуваній постанові, що свідчить про допустимість такого доказу.

З наданих відповідачем доказів вбачається те, що на номерному знаку транспортного засобу, яким керував позивач, міститься металева сітка, тобто сторонній предмет, який не передбачений конструкцією номерного знаку та який ускладнює ідентифікацію номерного знаку, в тому числі і для стаціонарних камер фіксації швидкості руху транспортного засобу в автоматичному режимі.

Також колегія суддів зазначає, що посилання суду першої інстанції на відсутність звуку на деяких відеозаписах, не перешкоджає встановленню факту наявності металевої сітки на номерному знаку транспортного засобу, яким керував позивач.

Більш того, ні під час розгляду справи в суді першої інстанції, ні в ході апеляційного провадження, позивач не заперечував факт наявності металевої сітки на номерному знаку транспортного засобу.

Під час апеляційного розгляду справи позивач послався на те, що він лише перебував за кермом вищевказаного транспортного засобу і не керував їм, а тому не може вважтися водієм цього автомобіля та, відповідно, нести відповідальність за ч.1 ст.121-3 КУпАП.

Колегія суддів вважає такі доводи позивача безпідставними, які направлені виключно на уникнення від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, оскільки наявні у справі докази в сукупності зі змістом позовної заяви не підтверджують такі твердження позивача.

Таким чином, оскільки встановлені обставини справи свідчать про те, що позивач керував транспортним засобом з номерним знаком, на якому був розміщений сторонній предмет (сітка), що ускладняв ідентифікацію номерного знаку, то суд апеляційної інстанції вважає правомірним та обґрунтованим притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121-3 КУпАП.

Також з відеозаписів вбачається, що поліцейським було роз`яснено права особи, що притягається до адміністративної відповідальності, положення ст.63 Конституції України. При цьому, жодних зауважень до дій поліцейського, будь-яких клопотань щодо розгляду справи, позивачем заявлено не було. Позивачем не надано суду жодних доказів щодо порушення відповідачем процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, в частині не роз`яснення прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та позбавлення права на захист.

Отже, судом не встановлено обставин, які б давали підстави стверджувати про порушення поліцейським процедури розгляду адміністративної справи.

Враховуючи наведені обставини, колегія суддів вважає, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення серії БАБ №508024 від 27.01.2023 року у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, є правомірною та обґрунтованою, а позовні вимоги безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають.

Таким чином, суд першої інстанції неповне з`ясував обставини, що мають значення для справи та дійшов помилкового висновку про наявності підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до п.1, п.4 ч.1 ст.317 КАС України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

Статтею 286 КАС України встановленні особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.3 ст.272 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Керуючись ст.272, ст.311, ст.315, ст.317, ст.321, ст.322, ст.325 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції - задовольнити.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 04 травня 2023 року - скасувати, прийняти по справі нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач К.В. Кравченко
Судді О.В. Джабурія Н.В. Вербицька