Справа № 761/330/22
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у першій інстанції: Притула Н.Г.
Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2023 року Справа № 761/330/22

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Мєзєнцева Є.І.

за участю секретаря Горегляд Д.В.,

представника Позивача Загоронього С.С.,

представника Відповідача Гаврилюк Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11 квітня 2023 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до Державної служби України з безпеки на транспорті,

головного спеціалісту відділу провадження систем

автоматичної фіксації порушень

Департаменту державного контролю на транспорті

Колєснік Наталії Геннадіївни

про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

1. ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті (далі - Відповідач-1), головного спеціалісту відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Колєснік Наталії Геннадіївни (далі - Відповідач-2), в якому просив скасувати постанову від 14.12.2021 серії ВМ № 00003110 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування заявлених позовних вимог ОСОБА_1 стверджував, що ним не було допущено адміністративного порушення, за яке його притягнуто до відповідальності спірною постановою.

Водночас Позивач зазначив, що він є керівником ПАТ «МТБ БАНК», якому на праві власності належить транспортний засіб «Scania», модель «P440B8X4HZ», щодо якого складено вказану постанову, але такий транспортний засіб був переданий у строкове користування на підставі договору фінансового лізингу іншій юридичній особі - ТОВ «ГНЕЙС-С», тому, на переконання ОСОБА_1 , він не вчиняв та не міг вчинити порушення, що ставиться йому у вину.

При цьому, Позивач зазначив, що його вина не доведена і підстави для притягнення його до відповідальності відсутні.

Також Позивач вказав, що транспортний засіб Scania P440B8X4HZ перевозив подільний (сипучий) вантаж, що підтверджується відповідною ТТН, дозвіл на перевезення якого не видається, а лише може бути застосовано плату за проїзд у разі порушення вагових параметрів.

Крім того, Позивач зазначив, що оскаржувана ним постанова не містить усієї необхідної інформації, яка має бути зазначена, зокрема щодо смуги та напрямку руху, максимально дозволеного навантаження на вісь, державного номерного знаку транспортного засобу, причепу, напівпричепу, категорії, типу та повної маси транспортного засобу, ширини, висоти, довжини, розподілу навантаження на вісі, фактичної міжосьової відстані та шинністі на вісі, похибки тощо.

Також Позивач звертав увагу на те, що фотографії, які доступні для огляду в мережі інтернет, не є достатнім доказом порушення ним норм чинного законодавства.

2. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 11 квітня 2023 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Ухвалюючи зазначене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що саме Позивач є належним суб`єктом, який повинен нести відповідальність за спірне адміністративне порушення, передбачене ст. 132-1 КУпАП, оскільки в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів відсутні відомості про іншого користувача відповідного транспортного засобу, зокрема ТОВ «Гнейс-С».

Оцінюючи докази, на які посилається Позивач, суд зазначив, що наявність товарно-транспортної накладної не виключає одночасне перевезення й інших товарно-матеріальних цінностей, не вказаних в первинних документах, що впливає на загальну вагу транспортного засобу.

Разом з тим, суд зазначив, що зміст оскаржуваної постанови відображає всі істотні ознаки складу відповідного адміністративного правопорушення, а тому помилковими є доводи Позивача про те, що в такій постанові відсутній необхідний обсяг інформації, оскільки вимоги до змісту постанови про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, визначені законодавцем та закріплені в ст. 283 КУпАП і в п. 17 Порядку № 1174.

Проаналізувавши доводи Позивача і перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що оскаржувана ним постанова відповідає вимогам чинного законодавства і є правомірною.

3. Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про задоволення його позову в повному обсязі, наводячи доводи, аналогічні викладеним в його позовній заяві, та зазначає, що в оскаржуваній постанові не вказано рік виготовлення, метрологічні характеритики, найменування власника засобу вимірювальної техніки, смугу руху, напрямок руху, максимально дозволене навантаження на вісь, державний номерний знак причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв, категорії і тип транспортного засобу, повну масу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за вісями, а також не зщазначено, яку саме частину п. 22.5 ПДР України порушено.

Окрім цього Апелянт зауважує, що у спірній постанові не вказано, за якою швидкістю здійснювався ваговий контроль транспортного засобу, що на його переконання, ставить під сумнів точність і правильність його здійснення.

Апелянт стверджує, що фотографії, які доступні для огляду в мережі інтернет, не є достатнім доказом порушення норм чинного законодавства.

В обґрунтування своєї правової позиції Апелянт посилається на рішення Верховного Суду у справі № 814/1460/16.

Разом з тим Апелянт зазначив, що його вина не доведена і підстави для притягнення його до відповідальності відсутні.

З цих та інших підстав Апелянт вважає, що оскаржуване ним рішення суду прийнято за неповно встановлених обставин та з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.

4. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.05.2023 та від 26.05.2023 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.

5. Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить таку скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, наполягаючи на необґрунтованості доводів Апелянта та правильності висновків суду першої інстанції.

6. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.

7. Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, Позивач є керівником ПАТ «МТБ БАНК», якому на праві власності належить транспортний засіб марки «Scania», модель «P440B8X4HZ», номерний знак НОМЕР_1 .

14.12.2021 старшим державним інспектором відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Колєснік Н.Г. ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що за здійснення руху транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених у пункті 22.5 ПДР України, а саме навантаження на здвоєнні осі транспортного засобу на 52,5% (13,053 тон), за що передбачена відповідальність згідно з ч.2 ст. 132-1 КУпАП.

Також у вказаній постанові зазначено, що 14.10.2021 о 15 год. 35 хв. за адресою Н-14, км 232+365, Миколаївська область, зафіксовано транспортний засіб SCANIA Р440В8Х4НZ державний номерний знак НОМЕР_2 із перевищенням нормативних параметрів. Таке порушення зафіксоване за допомогою технічного засобу Q-FREE HI TAC TRU4 WIM, 10026.

8. Позивач, вважаючи таку постанову протиправною, звернувся до суду з цим позовом.

9. Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), Законом України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII (далі - Закон № 3353-XII), Правилами проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30 (далі - Правила № 30), Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР), Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 № 1174 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 16.06.2021 № 623) (далі - Порядок № 1174), Інструкцією з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 № 512 (далі - Інструкція № 512), Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363 (далі - Правила № 363).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною п`ятою статті 14 Закону № 3353-XII учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

У п. 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пунктом 1.3 ПДР передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно з п. 22.5 ПДР рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Частиною другою статті 132-1 КУпАП України передбачено адміністративну відповідальність у випадку перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Згідно з частиною першою статті 14-3 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб.

Відповідно до частини сьомої статті 258 КУпАП у разі виявлення адміністративного правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, правопорушення, передбаченого статтею 132-2 цього Кодексу, та/або порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису), протокол про адміністративне правопорушення не складається, а постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Копії постанови у справі про адміністративне правопорушення та матеріалів, зафіксованих за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, надсилаються особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, протягом п`ятнадцяти днів з дня винесення такої постанови, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 279-1 цього Кодексу.

Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначено Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим Постановою КМУ № 1174 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 16.06.2021 № 623).

Згідно п. 2 Порядку № 1174 система фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі - взаємопов`язана сукупність автоматичних пунктів та інформаційної телекомунікаційної системи.

Фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку (п. 7 Порядку № 1174).

Відповідно до п. 12 Порядку № 1174 автоматичний пункт може забезпечувати: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу; визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу; вимірювання габаритів транспортного засобу; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знаку транспортного засобу); фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей); первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційної телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування; автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи.

Інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційної телекомунікаційної системи у вигляді метаданих (п. 14 Порядку № 1174).

Згідно п. 15 Порядку №1174 метадані повинні містити дані про:

- засоби вимірювальної техніки - назва засобу вимірювальної техніки та його умовне позначення, серійний номер, найменування виробника, рік виготовлення, метрологічні характеристики, найменування власника засобу вимірювальної техніки, документи про відповідність та/або результати повірки (дата повірки, строк дії повірки);

- місце фіксації (кілометр + метр, географічні координати);

- найменування автомобільної дороги загального користування, вулиць і доріг міст та інших населених пунктів;

- дату і час фіксації здійснення вимірювання, смугу руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), категорію транспортного засобу, тип транспортного засобу згідно з пунктом Г.2 додатка Г ДСТУ 8824:2019 «Автомобільні дороги. Визначення інтенсивності руху та складу транспортного потоку», повну масу транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на вісі);

- фотографії транспортного засобу - фронтальна, фотографія державного номерного знака транспортного засобу, фотографія державного номерного знака причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), оглядова фотографія із зображенням розпізнаного державного номерного знака;

- відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт (за наявності).

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п.п. 1, 2, 5 Розділу ІІ Інструкції № 512, уповноважена посадова особа розглядає справи про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, які передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою та третьою статті 132-1 КУпАП.

Справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем оброблення таких правопорушень в Державній службі України з безпеки на транспорті.

Уповноважена посадова особа здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення шляхом опрацювання інформаційного файлу системою фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, необхідного для об`єктивного розгляду справи та винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі.

На першому етапі (рівні) за результатами опрацювання матеріалів інформаційного файлу уповноважена посадова особа, за наявності відомостей у справі про адміністративне правопорушення стосовно осіб, зазначених у частинах першій та другій статті 14-3 КУпАП, щодо відповідності символів номерного знаку зафіксованого транспортного засобу, наявності та повноти інформації про зафіксований транспортний засіб та відповідальну особу або особу, яка ввезла такий транспортний засіб на територію України, відсутності інформації про протиправне використання зафіксованого транспортного засобу або його номерних знаків іншими особами та відсутності обставин, що виключають адміністративну відповідальність особи, виносить із використанням засобів системи постанову, зміст якої відповідає вимогам статті 283 КУпАП, з підтвердженням прийнятого рішення шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису та створення кваліфікованої електронної печатки.

Статтею 283 КУпАП передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Постанова повинна містити:

- найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову;

- дату розгляду справи;

- відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування;

- опис обставин, установлених під час розгляду справи;

- зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення;

- прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про:

- дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення;

- транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);

- технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався);

- розмір штрафу та порядок його сплати;

- правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;

- відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 12.5 Правил № 363, для транспортування вантажу треба рівномірно розміщувати в кузові таким чином, щоб не була порушена стійкість автомобіля і не утруднювалося керування ним. Вантаж не повинен зміщуватися під час руху, випадати з кузова, волочитися і створювати небезпеку для пішоходів та інших учасників дорожнього руху.

Висновки суду апеляційної інстанції.

10. З метою збереження автомобільних доріг від руйнування через значні навантаження на дорожнє покриття законодавцем установлено заборону перевезення подільних вантажів транспортними засобами та їх составами, що перевищують установлені параметри фактичної маси та навантаження на вісь (осі).

При цьому, у разі перевезення подільних вантажів вагові параметри не повинні перевищувати вищезазначені межі, а якщо останні мають більші значення, то видача дозволів на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові та габаритні параметри яких перевищують нормативні, також не допускається.

11. Разом з тим, правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП є вчинення нею відповідного порушення, установленого контролюючим органом.

12. Перевіряючи доводи апеляційної скарги, судова колегія звертає увагу на те, що Позивач є керівником ПАТ «МТБ БАНК», якому на праві власності належить транспортний засіб марки «Scania», модель «P440B8X4HZ», номерний знак НОМЕР_1 , щодо якого винесено спірну постанову.

Водночас ані до суду першої інстанції, ані під час апеляційного провадження Позивачем не було надано доказів, які б підтверджували внесення до Єдиного державного реєстру транспортних засобів про будь-яку іншу особу (фізичну або юридичну) як належного користувача вказаного транспортного засобу.

Тому, доводи Апелянта, які зокрема наводилися ним в суді першої інстанції, про те, що транспортний засіб Scania P440B8X4HZ переданий у строкове користування на підставі договору фінансового лізингу іншій юридичній особі - ТОВ «ГНЕЙС-С», колегія суддів відхиляє, оскільки такі обставини не є підставою для звільнення ОСОБА_1 , як керівника юридичної особи - власника зазначеного транспорту, від відповідальності за спірне порушення, оскільки саме він є належним суб`єктом у розумінні вищенаведених норм КУпАП.

14. Разом з тим колегія суддів звертає увагу на те, що підставою для притягнення Позивача до адміністративної відповідальності стало перевезення вищеозначеним транспортним засобом вантажу із перевищенням нормативних параметрів, визначених у п.22.5 ПДР України, а саме навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 52,5 % (13,053 тон), що підтверджується матеріалами справи та не спростовано Апелянтом.

15. Доводи Апелянта про те, що Відповідачем при винесення спірної постанови не було враховано вид вантажу (подільний, сипучий), колегія суддів вважає безпідставними, оскільки автомобіль на ваги (під час зважування) заїжджає повільно - зі швидкістю не більше 5-6 км на годину, а така швидкість руху не може призвести до значного зміщення вантажу.

Крім того, відповідно до п.12.5 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363, для транспортування вантажу треба рівномірно розміщувати в кузові таким чином, щоб не була порушена стійкість автомобіля і не утруднювалося керування ним. Вантаж не повинен зміщуватися під час руху, випадати з кузова, волочитися і створювати небезпеку для пішоходів та інших учасників дорожнього руху.

У контексті п. 22.5 ПДР, суд зазначає, що перевізник, зважаючи на особливості та характер вантажу, зобов`язаний обрати вагу, яка не перевищуватиме як повну масу транспортного засобу, так і навантаження на осі.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 24.07.2019 у справі № 803/1540/16.

З приводу доводів Апелянта про те, що дозвіл на перевезення подільного (сипучого) вантажу, транспортування якого здійснювалося у межах спірних правовідносин, не видається, а лише може бути застосовано плату за проїзд у разі порушення вагових параметрів, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки цей спір виник внаслідок перевезення вантажу з із перевищенням нормативних параметрів, визначених у п.22.5 ПДР України, і саме за це (а не за відсутність дозволу) Позивача притягнуто до адміністративної відповідальності.

При цьому посилання Апелянта на рішення Верховного Суду у справі № 814/1460/16 колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки правові висновки у вказаній справі стосуються інших обставин, ніж в цій справі, і судовим рішенням у такій справі Верховний Суд направив справу на новий розгляд до суду першої інстанції через те, що суди не перевірили та не встановили певні обставини.

16. Посилання Апелянта на те, що в оскаржуваній ним постанові не вказано рік виготовлення, метрологічні характеристики, найменування власника засобу вимірювальної техніки, смугу та напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь, державний номерний знак причепу, напівпричепу та інших причепних пристроїв, категорію, тип і повну масу транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу, судова колегія відхиляє, оскільки перевищення транспортними засобами підприємства Позивача нормативних параметрів зафіксовано в автоматичному режимі.

Разом з тим, з оскаржуваної Позивачем постанови вбачається, що в ній зазначені відомості про найменування органу, який виніс постанову, та його уповноваженої посадової особи, про дату розгляду справи, відомості про особу, стосовно якої розглядається справа, опис обставин, установлених під час розгляду справи, зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за відповідне адміністративне правопорушення, прийняте у справі рішення, транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак), технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, розмір штрафу та порядок його сплати, правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження, відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу, адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності, а також дату та час фіксації здійснення вимірювання, повну масу транспортного засобу, навантаження на осі.

Тобто, зазначено всі відомості, які вимагаються законодавством, зокрема ст. 283 КУпАП та Інструкцією № 512, та які є достатніми і необхідними для встановлення суті та змісту вчиненого Позивачем порушення.

Крім того, Інструкція № 512, зокрема п. 3, не містить посилання на форму постанови відповідно до додатка 1 до цієї Інструкції та не містить імперативної вимоги щодо встановлення всього обсягу інформації про транспортний засіб.

При цьому, з положень Порядку № 1174 вбачається, що державний нагляд (контроль) за безпекою, зокрема на автомобільному транспорті, може здійснюватися шляхом встановлення на автомобільних дорогах автоматичних пунктів комплексів технічних засобів, що здатні в автоматичному режимі, зокрема вимірювати загальну масу транспортного засобу; визначати кількості осей транспортного засобу; вимірювати навантаження, що припадають на кожну вісь транспортного засобу тощо.

У подальшому така інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих, які містять інформацію про засоби вимірювальної техніки, місце фіксації, найменування автомобільної дороги, дату і час фіксації здійснення вимірювання тощо, фотографії транспортного засобу, відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт.

У свою чергу система забезпечує автоматизоване формування проекту постанови про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі за допомогою автоматичних пунктів, відповідно до законодавства.

У постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.

Водночас, процес системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, що включає формування структурованих даних, інформаційних файлів тощо, як наслідок - автоматизоване формування системою проекту постанови про адміністративні правопорушення, доступ до чого є абсолютно обмеженим, та вносити/коригувати або змінювати зміст такої постанови є неможливим.

17. Доводи Апелянта про те, що Відповідачем не доведено наявність його вини у вчиненні спірного правопорушення, судова колегія відхиляє, оскільки, як вбачається з наведених вище законодавчих приписів адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачене частиною другою і третьою статті 132-1 КУпАП, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, несе відповідальна особа керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб. При цьому законодавство не вимагає необхідності встановлення прямого умислу керівника юридичної особи щодо вчинення відповідної дії.

18. Аналізуючи всі доводи учасників справи, колегія суддів приймає до уваги правові висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні у справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

19. Отже, перевіривши рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги, згідно з частиною першою статті 308 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

20. Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

21. Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11 квітня 2023 року - без змін.

22. Розподіл судових витрат.

Відповідно до статті 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11 квітня 2023 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Судове рішення виготовлено 20 червня 2023 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: О.В. Карпушова

Є.І. Мєзєнцев