Справа № 160/16121/22
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2023-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді: Царікової О.В.,
секретаря судового засідання: Бурхович Я.О.,
представника позивача: Балакіна Є.В.,
представника третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог
на стороні відповідача: Балаяна А.Г.,
14.10.2022 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Авентус Дніпро до Товариства з обмеженою відповідальністю Дніпро ІК-2006/2, Державної інспекції архітектури та містобудування України, в якій позивач просить суд:
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Товариство з обмеженою відповідальністю Авентус Дніпро (надалі - позивач, ТОВ Авентус Дніпро) є власником складських приміщень загальною площею 1841,3 кв. м, а саме: літ. А-1, з прибудовами літ. А1-1, а-1, а1-1, А2-1, навіси літ. А3-1, а4-1, сходи літ. а2,а3,а5, пандус літ. а4, душ, літ. Ж, тамбур літ. ж1, вбиральня літ. З, побутові будівлі тимчасові літ, К, Л. сторожка літ. М, ганок літ. м, трансформаторна підстанція літ. ТП, споруди №1-8, замощення І, розташованих за адресою: вул. Василя Сухомлинського, 110, смт. Слобожанське, Дніпровський район, Дніпропетровська область, на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна НРЕ304073 від 14.07.2021.
Позивач вказав на бездіяльність Державної інспекції архітектури та містобудування України (далі відповідач), яка полягає у безпідставному невиконанні обов`язків останнім, встановлених пунктом 22 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №461, у разі виявлення відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю наведених у зареєстрованій декларації недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи без затвердженого в установленому порядку проекту або будівельного паспорта, а також набрання законної сили судовим рішенням про скасування містобудівних умов та обмежень відповідний орган державного архітектурно-будівельного контролю звертається до суду із позовом про скасування реєстрації декларації.
13.06.2022 позивачем було отримано письмову відповідь електронним листом та паперовою копією електронного листа №4157/04/13-22 від 08.06.2022, якою, як вважає позивач, відповідач по суті не відповів, а лише послався на висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 12.06.2019 у справі №916/1986/18, та повідомив, що у відповідності до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 13.03.2022 №303 Про припинення заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду в умовах воєнного стану припинено проведення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду на період воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні.
Як вказує відповідач, Закон №3038-VI та Порядок №461 зазначає, що суб`єктом звернення до суду із позовом про скасування реєстрації декларації є органи державного архітектурно-будівельного контролю. Крім того, нормативно-правові акти, на які посилається відповідач у своєму відзиві, дають вичерпний перелік підстав такого звернення, серед яких: об`єкт збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети; об`єкт збудований без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи; об`єкт збудований без затвердженого в установленому порядку проекту або будівельного паспорта; набрало законної сили судове рішенням про скасування містобудівних умов та обмежень.
Крім того, відповідач зазначає, що Верховний Суд у постанові від 12.06.2019 у справі №916/1986/18 зазначив, що після реєстрації права власності на збудований об`єкт нерухомості на підставі зареєстрованої декларації про готовність об`єкту до експлуатації, остання вичерпує свою дію фактом виконання, і як наслідок, вимоги в частині скасування декларації про готовність об`єкта до експлуатації задоволенню не підлягають.
Відповідач також зазначає, що належним відповідачем за вимогою про скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації є замовник будівництва (особа, на користь якої така декларація зареєстрована), оскільки, скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації, що стала підставою для оформлення замовником будівництва права власності на об`єкт нерухомого майна, вплине на права й обов`язки цього замовника, зокрема, в частині можливості експлуатації відповідного об`єкта нерухомості.
З огляду на викладене, відповідач просить суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.
Також, третя особа зазначає, що визнання права власності на об`єкт незавершеного будівництва, не прийнятого до експлуатації, в судовому порядку нормами ЦК України чи іншими нормативними актами не передбачено, наголосивши, що державній реєстрації підлягає право власності тільки на ті об`єкти нерухомого майна, будівництво яких закінчено та які прийняті в експлуатацію у встановленому порядку. Також, той факт, що майно не було зареєстровано у відповідному державному реєстрі, ведення якого передбачено Законом України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, сам по собі не може слугувати підставою для висновку про відсутність такого обмеження і про те, що відповідач має право вільно розпоряджатися нерухомим майном, якщо про встановлену судом заборону відчужувати майно відповідачу достеменно відомо. Разом з тим, наголошує, що наслідки у вигляді скасування реєстрації декларації можуть застосовуватись уповноваженим органом виключно у разі повідомлення в цій декларації недостовірних даних, які дають підстави вважати об`єкт самочинним будівництвом.
Третя особа зазначила, що правові підстави для державної реєстрації права власності на нежитлові будівлі, виникли лише 26.09.2017 й лише у третьої особи; правочини, спрямовані на відчуження нежитлових будівель в період з 15.01.2015 й по теперішній час, у тому числі, правочин з придбання позивачем частини нежитлових будівель, вчинені під час встановленої рішеннями суду заборони з проведення будь-яких дій щодо відчуження нежитлових будівель або їх арешту; правові підстави будівництва і факт будівництва третьою особою нежитлових будівель, спростовують як доводи позивача про порушення відповідачем його прав або законних інтересів, так і доводи про наявність законних підстав для скасування декларації.
З огляду на викладене, третя особа вважає позовні вимоги безпідставними і просить суд відмовити в їх задоволенні.
24.01.2023 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду через систему Електронний суд від позивача надійшли заперечення на відзив відповідача (вх. №1268/23), в яких позивач підтримує позицію, викладену у позовній заяві та просить суд позов задовольнити.
24.02.2023 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду через систему Електронний суд від відповідача надійшли заперечення (вх. №3390/23), в яких останній наголошує проти задоволення заяви позивача про зміну предмета позову, вважаючи, що така зміна призводить до виникнення інших правовідносин, спір щодо яких має розглядатись у іншому провадженні.
06.03.2023 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду засобами електронного зв`язку та повторно через систему Електронний суд від третьої особи надійшли письмові пояснення на заяву про зміну предмета позову (вх. №3243/23ел, вх. №4005/23), в яких останньою зазначено, що доводи позивача зводяться до того, що останній, в межах власних уявлень і гадок щодо тлумачення термінів недостовірність даних та самочинне будівництво, вважає самостійне встановлення ним недостовірності даних повідомлення і декларації, як обумовлену приписами чинного законодавства достатню та необхідну правову підставу для вчинення відповідачем дій зі скасування декларації. Також зазначає, що позивачем не надано належних і допустимих доказів на підтвердження факту порушення відповідачем наданою відповіддю на заяву прав, свобод та законних інтересів позивача.
У судовому засіданні, призначеному на 23.03.2023, представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити повністю.
Представник відповідача в судове засідання, призначене на 23.03.2023, не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлений судом, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.
Представник третьої особи у судовому засіданні, призначеному на 23.03.2023, заперечив проти задоволення позовної заяви, у зв`язку із її необґрунтованістю, просив суд відмовити у задоволенні останньої.
Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає таке.
Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності позивачу на праві приватної власності належить об`єкт нерухомого майна загальної площі 1841,3 кв.м, а саме: складські приміщення літ. А-1, з прибудовами літ. А1-1, а-1, al-1, А2-1, навіси літ. А3-1, А4-1, сходи літ. а2, а3, а5, пандус літ. а4, душ літ. Ж, тамбур літ. ж1, вбиральня літ. З, побутові будівлі тимчасові літ. К, Л, сторожка літ. М, ганок літ. м, трансформаторна підстанція літ. ТП, споруди №1-8, замощення І, що розташовані за адресою: Дніпропетровська обл., Дніпропетровський р. (Дніпровський АДРЕСА_1 , на підставі Акту приймання-передачі нерухомого майна серія, номер НРЕ304073, виданого 14.07.2021 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Джурук Н.В.
Рішенням Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області VII сесії V скликання від 31.05.2007 Про відведення земельної ділянки в оренду було, зокрема, затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ТОВ Дніпро ІК-2006/2 для іншого сільськогосподарського використання (будівництво овочесховищ) в межах смт Ювілейне, на території Ювілейної селищної ради; надано ТОВ Дніпро ІК-2006/2 земельну ділянку площею 0,1,7616 га в оренду терміном на 20 років для іншого сільськогосподарського використання (будівництво овочесховищ) (код УКЦВЗ 1.11.6) за рахунок земель загального користування (інші землі), яка знаходиться в межах смт Ювілейне, з орендною платою 2% від грошової вартості земельної ділянки на термін будівництва, яка становить на рік 12829,28 грн (дванадцять тисяч вісімсот двадцять дев`ять грн 28 коп). Орендна плата сплачується щомісячно, щорічно переглядається.

Судом встановлено, що стосовно нерухомого майна, право власності на яке зареєстроване за ТОВ Авентус Дніпро, відкриті провадження у судових справах, з яких позивач дізнався щодо порушення його прав.

Суд наголошує, що статтею 78 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) зазначені підстави звільнення від доказування.

Так, згідно частини 4 вказаної статті обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне зазначити, що у рішенні Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27.01.2020 у справі №200/13997/17-ц за позовною заявою ТОВ Дніпро ІК-2006/2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ТОВ Аріанд, ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Рудченко О.В., Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області, Територіальна громада селища Слобожанське Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, про встановлення факту будівництва нерухомого майна, визнання правочину недійсним, визнання права власності та скасування державної реєстрації, судом встановлено таке.

10.07.2007 між ТОВ Дніпро ІК-2006/2 та Ювілейною селищною радою Дніпропетровського району Дніпропетровської області (нині Слобожанська селищна рада Дніпровського району Дніпропетровської області) укладений Договір оренди земельної ділянки, площею 1,6107 га, кадастровий номер :02:003:0061, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 20 років. Згідно вищевказаного Договору оренди, земельна ділянка була передана орендарю для іншого господарського використання (будівництво овочесховищ). Додатковою угодою від 14.11.2014 було внесено зміни до Договору оренди землі від 10.07.2007 в пункти 5, 9 щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки та орендної плати за землю.

Рішенням Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 06.03.2007 було затверджено містобудівне обґрунтування для будівництва овочесховищ ТОВ Дніпро ІК-2006/2 на території Ювілейної селищної ради. Окрім цього, 18.03.2009 Ювілейна селищна рада додатково прийняла рішення №76, яким надала дозвіл ТОВ Дніпро ІК-2006/2 на проектування овочесховищ та обслуговуючих будівель на земельній ділянці, яка передана в оренду згідно з договором оренди землі від 10.07.2007 ТОВ Дніпро ІК-2006/2.

У 2011 році на вищевказаній земельній ділянці за адресою: Дніпропетровська обл., Дніпровський р-н, смт Слобожанське, вул. Василя Сухомлинського, 110, ТОВ Дніпро ІК-2006/2 побудувало нежитлові будівлі, які в цілому складаються з: нежитлової будівлі літ. А-1, з прибудовами літ. А1-1, А2-1, а-1, а1-1, а2-1, а3-1, а4-1, сходів літ. а2, а4, а5, пандуса літ. а3, загальною площею 1903,0 кв.м., основною площею 1613,6 кв.м., ангарів літ. Б-1, В-1, Г-1, Д-1 загальною площею кожного 290,4 кв.м., душу літ. Ж, тамбуру літ. ж1 площею 7,1 кв.м., вбиральні літ. З площею 3,6 кв.м., сторожки літ. М, ганку літ. м площею 22,1 кв.м., навісу літ. Н площею 374,4 кв.м., побутових будівель тимчасові літ. К, Л, навісу літ. О площею 83,8 кв.м., трансформаторної літ. ТП площею 1,0 кв.м., споруди № 1-10, замощення І, та які є нерухомим майном (тобто є об`єктом, розташованим на земельній ділянці, переміщення якого неможливе без його знецінення та зміни призначення), що підтверджується Технічним паспортом, виготовленим 20.04.2017 та Звітом про проведення технічного обстеження від 31.07.2017.

Рішенням Виконавчого комітету Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області №220 від 21.08.2013 будівлі овочесховища, збудованого ТОВ Дніпро ІК-2006/2, присвоєно поштову адресу: Дніпропетровська обл., Дніпропетровський р-н, селище Ювілейне, вул. Совхозна, 110.

Згідно довідки Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області №02-10/12/1452 від 05.09.2017, договори оренди землі, укладені між Ювілейною селищною радою та ТОВ Дніпро ІК-2006/2 зареєстровані Дніпропетровським відділом ДРФ ДП Центр ДЗК при Держкомземі України за №20 та №21 від 10.07.2007.

Розпорядженням селищного голови Ювілейної селищної ради від 04.02.2016 №20 Про перейменування вулиць в сел. Ювілейне вулицю Совхозна було перейменовано на вулицю Василя Сухомлинського, а рішенням 12 сесії депутатів VII скликання №333 від 21.07.2016 змінено найменування юридичної особи орган місцевого самоврядування Ювілейна селищна рада Дніпропетровського району Дніпропетровської області на орган місцевого самоврядування Слобожанську селищну раду Дніпровського району Дніпропетровської області.

Зазначеним рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27.01.2020 у справі №200/13997/17-ц, зокрема, встановлено, що перед початком будівництва овочесховища позивач не отримав проектну документацію на будівництво овочесховищ та не отримав документів, які дають дозвіл на початок будівництва, а відтак, об`єкт нерухомого майна, розташований за адресою: Дніпропетровська обл., Дніпровський р-н, смт Ювілейне, вул. Василя Сухомлинського, 110, є самочинним будівництвом.

Разом з тим, у справі №200/13997/17-ц суд встановив, що ТОВ Дніпро ІК-2006/2 звернулось до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області з питанням щодо введення в експлуатацію самочинно збудованого овочесховища, надавши декларацію про готовність до експлуатацію об`єкта від 26.09.2017. Але, право власності на вищевказане нерухоме майно овочесховище, у встановленому законом порядку, передбаченому чинним законодавством України, позивач не оформив, оскільки було встановлено факт подання ОСОБА_2 декларації про початок виконання будівельних робіт (зареєстрована 21.06.2016 за №ДП12) та декларації про готовність до експлуатації об`єкта (зареєстрована 03.08.2016 за №ДП15), реєстрація яких в подальшому була скасована Наказом від 05.05.2017 №2/СК та Наказом від 05.05.2017 №3/СК. При цьому, ТОВ Дніпро ІК-2006/2 в свою чергу не звертався до уповноваженого органу із необхідним пакетом документів, передбаченим чинним законодавством, для прийняття в експлуатацію самочинно збудованого об`єкта нерухомості, а відповіді Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області із роз`ясненнями не можуть розцінюватись судом як прийняття рішення компетентним органом чи відмова у його прийнятті.

У справі №200/13997/17-ц ТОВ Дніпро ІК 2006/2 не надано доказів введення нежитлового приміщення до експлуатації в установленому порядку і набуття цим майном статусу об`єкта нерухомого майна як об`єкта цивільного права. Визнання ж права власності на об`єкт самочинного будівництва, не прийнятого до експлуатації, в судовому порядку нормами ЦК України чи іншими нормативними актами не передбачено.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27.01.2020 у справі №200/13997/17-ц у задоволенні позовних вимог ТОВ Дніпро ІК-2006/2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ТОВ Аріанд, ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Рудченко О.В., Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області, Територіальна громада селища Слобожанське Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, про встановлення факту будівництва нерухомого майна, визнання правочину недійсним, визнання права власності та скасування державної реєстрації, відмовлено.

Тобто, із зазначеного рішення суду у справі №200/13997/17-ц вбачається, що факту будівництва нерухомого майна, а саме: нежитлових будівель, які знаходяться на земельній ділянці площею 1,6107 га, кадастровий номер: :02:003:0061, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , та в цілому складаються з: нежитлової будівлі літ. А-1, з прибудовами літ. А1-1, А2-1, а-1, а1-1, а2-1, а3-1, а4-1, сходів літ. а2, а4, а5, пандуса літ. а3, загальною площею 1903,0 кв.м, основною площею 1613,6 кв.м, ангарів літ. Б-1, В-1, Г-1, Д-1 загальною площею кожного 290,4 кв.м, душу літ. Ж, тамбуру літ. ж1 площею 7,1 кв.м, вбиральні літ. З площею 3,6 кв.м, сторожки літ. М, ганку літ. м площею 22,1 кв.м, навісу літ. Н площею 374,4 кв.м, побутових будівель тимчасові літ. К, Л, навісу літ. О площею 83,8 кв.м, трансформаторної літ. ТП площею 1,0 кв.м, споруди № 1-10, замощення І, ТОВ Дніпро ІК-2006/2 у судовому порядку встановлено не було, у зв`язку із чим, не визнано право власності на зазначене майно за останнім.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 01.07.2020 у справі № 200/13997/17-ц апеляційну скаргу ТОВ Дніпро ІК-2006/2 залишено без задоволення, а рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27.01.2020 залишено без змін.

Разом з тим, суд зазначає, що для розгляду даної справи також мають значення обставини, встановлені рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 28.02.2023 у справі №175/3267/17.

У результаті розгляду справи №175/3267/17 за позовом ТОВ Авентус Дніпро до ОСОБА_3 , ТОВ Аріанд, фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 , ТОВ ДСТ Соняшник, третя особа: територіальна громада с. Слобожанське в особі Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, смт Слобожанське Дніпровського району Дніпропетровської області, про усунення перешкод у користуванні майном, про визнання правочину недійсним, рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 28.02.2023 у справі №175/3267/17 у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Разом з тим, суд звертає увагу, що у зазначеному рішенні суду у справі №175/3267/17 судом встановлено, що частина спірного нерухомого майна, а саме: складські приміщення літ. А-1 з прибудовами літ. А1-1, А2-1, а-1, а1-1, а2-1, а3-1, а4-1, сходи літ. а2, а3, а5, пандус літ. а4, душ літ. Ж, тамбур літ. ж1, вбиральня літ. З, побутові будівлі тимчасові літ. К, Л, сторожка літ. М, ганок літ. м, трансформаторна підстанція літ. ТП, споруди № 1-8, замощення І, що розташовані за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, смт Слобожанське, вул. Василя Сухомлинського, 110, зареєстровані 14.07.2021 на праві приватної власності за ТОВ Авентус Дніпро () на підставі акта приймання-передачі нерухомого майна (серія та номер: 59312068 від 14.07.2021, видавник: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Джурук Н.В.; номер запису про право власності: 43012285). Спірна частина нерухомого майна знаходиться у приватній власності ТОВ Авентус Дніпро, судом встановлено й позивачем не заперечується, що складські приміщення літ. А-1 знаходяться у власності ТОВ Авентус Дніпро.

Судом також встановлено, та вже зазначалось вище, що 12.09.2017 Відділом Державного архітектурно-будівельного контролю Слобожанської селищної ради в Дніпровському районі Дніпропетровської області проведено реєстрацію повідомлення №ДП64 ТОВ Дніпро ІК-2006/2 про початок будівельних робіт овочесховища та побутових приміщень, розташованих по вул. Василя Сухомлинського, 110, смт. Слобожанське, Дніпровський район, Дніпропетровська область.

В подальшому, 26.09.2017 даним відділом було проведено реєстрацію декларації про готовність до експлуатації вищевказаного об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1) №ДП08.

21.02.2022 позивач звернувся до Департаменту Державної інспекції архітектури та містобудування України із заявою про скасування повідомлення про початок будівельних робіт овочесховища та побутових приміщень, розташованих по вул. Василя Сухомлинського, 110, смт. Слобожанське, Дніпровського району Дніпропетровської області №ДП64 від 12.09.2017 та реєстрації декларації про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1) №ДП08 від 26.07.2017, поданої до відділу Державного архітектурно-будівельного контролю Слобожанської селищної ради в Дніпровському районі Дніпропетровської області ТОВ Дніпро ІК-2006/2, з огляду на зазначення у ній замовником будівництва недостовірних даних, що встановлено рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27.01.2020 у справі №200/13997/17, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 01.07.2020.

На вказану заяву електронним листом та паперовою копію електронного листа №4157/04/13-22 від 08.06.2022 Державною інспекцією архітектури та містобудування була надана відповідь, в якій зазначено наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з Положенням про Державну інспекцію архітектури та містобудування України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.12.2020 року №1340 (далі Положення), ДІАМ є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра розвитку громад та територій і який реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Відповідно до пункту 3 Положення основним завданням Державної інспекції архітектури та містобудування України є реалізація державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, а саме:

- підготовка та внесення на розгляд Міністра пропозицій щодо забезпечення формування державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду;

- здійснення в межах повноважень, визначених законом, державного архітектурно-будівельного контролю за дотриманням замовниками, підприємствами, що надають технічні умови щодо інженерного забезпечення об`єкта будівництва, архітекторами та іншими проектувальниками, підрядниками, експертами, експертними організаціями та відповідальними виконавцями робіт, інженерами-консультантами, власниками будівель та лінійних споруд вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт;

- здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду за дотриманням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил територіальними органами ДІАМ, уповноваженими органами містобудування та архітектури, структурними підрозділами Київської та Севастопольської міських держадміністрацій та виконавчими органами сільських, селищних, міських рад з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами, що здійснюють контроль у сфері містобудівної діяльності (далі - об`єкти нагляду), під час провадження ними містобудівної діяльності;

- ліцензування видів господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, та здійснення контролю за додержанням суб`єктами господарювання ліцензійних умов провадження видів господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками;

- виконання дозвільних та реєстраційних функцій у будівництві у визначених законодавством випадках.

Положеннями статті 41-1 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності встановлено, що державний архітектурно-будівельний нагляд це сукупність заходів, спрямованих на дотримання уповноваженими органами містобудування та архітектури, структурними підрозділами Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій та виконавчими органами сільських, селищних, міських рад з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами, що здійснюють контроль у сфері містобудівної діяльності (далі об`єкти нагляду), вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил під час провадження ними містобудівної діяльності.

Державний архітектурно-будівельний нагляд здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, через головних інспекторів будівельного нагляду у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19.08.2015 №698, визначено механізм здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду та основні завдання нагляду.

Основними завданнями нагляду є: 1) виявлення, припинення та запобігання порушенню об`єктами нагляду вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час провадження ними містобудівної діяльності; 2) скасування чи зупинення дії рішень, прийнятих об`єктами нагляду з порушенням вимог містобудівного законодавства; 3) притягнення посадових осіб об`єктів нагляду до відповідальності відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю повертає декларацію про готовність об`єкта до експлуатації замовникові, якщо декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, з обґрунтуванням причини у строк, передбачений для її реєстрації. Рішення про реєстрацію або повернення декларації про готовність об`єкта до експлуатації може бути розглянуто у порядку нагляду центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду (без права реєстрації декларації), або оскаржено до суду.

Датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта є дата реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації або видачі сертифіката.

Разом з тим, механізм прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, визначений Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №461.

Згідно з пунктом 22 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 461, у разі виявлення відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю наведених у зареєстрованій декларації недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи без затвердженого в установленому порядку проекту або будівельного паспорта, а також набрання законної сили судовим рішенням про скасування містобудівних умов та обмежень відповідний орган державного архітектурно-будівельного контролю звертається до суду із позовом про скасування реєстрації декларації.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю скасовує реєстрацію декларації за рішенням суду про скасування реєстрації декларації, що набрало законної сили.

Отже, враховуючи вищезазначені положення законодавства, підставою для звернення органу державного архітектурно-будівельного контролю із позовом про скасування реєстрації декларації, є виявлення ним наведених у зареєстрованій декларації недостовірних даних, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом.

Відповідно до статті 376 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) самочинним вважається будівництво житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна у разі: якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети; якщо вони збудовані (будуються) без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; якщо вони збудовані (будуються) з істотним порушенням будівельних норм і правил.

Слід зазначити, що відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного в постанові від 12.06.2019 у справі №916/1986/18, після реєстрації права власності на збудований об`єкт нерухомості на підставі зареєстрованої декларації про готовність об`єкту до експлуатації, остання вичерпує свою дію фактом виконання, та виключає можливість віднесення такого об`єкту до самочинного в силу його узаконення.

Разом з тим, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. Відповідно до Указу Президента України від 17.05.2022 № 341/2022, затвердженого Законом України від 22.05.2022 № 2263-IX Про затвердження Указу Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 13.03.2022 №303 Про припинення заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду в умовах воєнного стану припинено проведення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду на період воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні.

Таким чином, протягом дії воєнного стану правових підстав для подальшого здійснення заходів державного нагляду (контролю) не вбачається.

Не погодившись із зазначеною позицією відповідача, позивач звернувся до суду із даною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд зазначає наступне.

Державна інспекція архітектури та містобудування України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра розвитку громад та територій і який реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, згідно з Положенням про Державну інспекцію архітектури та містобудування України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.12.2020 № 1340 (далі Положення).

Пункт 3 Положення зазначає, що основним завданням Державної інспекції архітектури та містобудування України є реалізація державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, в тому числі шляхом здійснення державного архітектурно-будівельного контролю за дотриманням замовниками вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт; виконання дозвільних та реєстраційних функцій у будівництві у визначених законодавством випадках.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності, спрямовані на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів, встановлюються Законом України Про регулювання містобудівної діяльності від 17.02.2011 №3038-VІ (далі Закон №3038-VІ, у редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 36 Закону №3038-VІ право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об`єктах, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), об`єктах, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт.

Виконувати будівельні роботи без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт забороняється.

Отримання замовником інших документів дозвільного характеру для виконання будівельних робіт, крім направлення повідомлення про початок виконання будівельних робіт до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю відповідно до частини першої цієї статті, не вимагається.

Частина 8 статті 36 Закону №3038-VІ зазначає, що замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданому ним повідомленні про початок виконання будівельних робіт, та за виконання будівельних робіт без повідомлення.

Так, відповідно до пункту 4-1 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №466 (далі - Порядок №466), документи, що надають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, подаються за вибором замовника до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю особисто через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет шляхом подання засобами програмного забезпечення Єдиного державного веб-порталу електронних послуг або заповнюються та надсилаються рекомендованим листом з описом вкладення до центру надання адміністративних послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону №3038-VІ прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви.

Частина 10 даної статті наголошує, що замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про готовність об`єкта до експлуатації, та за експлуатацію об`єкта без зареєстрованої декларації або сертифіката.

Згідно з пунктом 3-1 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №461 (далі Порядок №461), документи для прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів подаються за вибором замовника до відповідного органу державного архітектурно- будівельного контролю: в електронній формі через електронний кабінет або іншу державну інформаційну систему, інтегровану з електронним кабінетом, користувачами якої є замовник та відповідний орган державного архітектурно-будівельного контролю; у паперовій формі або поштовим відправленням з описом вкладення через центри надання адміністративних послуг.

Згідно ч. 2 ст. 39-1 Закону №3038-VІ у разі виявлення відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи без належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, а також у разі набрання законної сили судовим рішенням про скасування містобудівних умов та обмежень відповідний орган державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду звертається до суду із позовом про скасування реєстрації такої декларації або про припинення права на виконання підготовчих або будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення.

Приписами ч. 1 ст. 41 №3038-VI визначено, що державний архітектурно-будівельний контроль це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Відповідно до ч. 2 ст. 41 Закону №3038-VI державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначених вимог статті 41 Закону №3038-VI, Кабінет Міністрів України своєю постановою від 23.05.2011 №553 затвердив Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю (далі - Порядок №553).

Порядок №553 визначає процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками, сертифікованими відповідальними виконавцями робіт, підприємствами, що надають технічні умови щодо інженерного забезпечення об`єкта будівництва, та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Відповідно до ст. 41 Закону №3038-VI та пункту 5 Порядку №553, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Відповідно до положень ст. 41 Закону №3038-VI та пункту 7 Порядку №553, позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставами для проведення позапланової перевірки є, зокрема, необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об`єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів; звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Пунктами 16 та 17 Порядку №553 передбачено, що за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт (далі припис).

Згідно з пунктом 15 Порядку №466, у разі виявлення відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю факту подання наведених у надісланому повідомленні недостовірних даних, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи без належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, а також у разі набрання законної сили судовим рішенням про скасування містобудівних умов та обмежень відповідний орган державного архітектурно-будівельного контролю: видає припис про зупинення підготовчих або будівельних робіт; звертається до суду із позовом про припинення права на виконання підготовчих або будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення, протягом двох місяців з дня закінчення строку для усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил, визначеного у приписі про зупинення підготовчих або будівельних робіт.

Відповідно до ч. 7 ст. 36 Закону №3038-VI право на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення, може бути припинено відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю: у разі подання замовником заяви про припинення права, набутого на підставі повідомлення про початок виконання підготовчих або будівельних робіт; у разі отримання відомостей про ліквідацію юридичної особи, що є замовником; на підставі судового рішення, що набрало законної сили.

У абзацах 8-11 пункту 22 Порядку №461 також зазначено, що у разі виявлення відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю наведених у зареєстрованій декларації недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи без затвердженого в установленому порядку проекту або будівельного паспорта, а також набрання законної сили судовим рішенням про скасування містобудівних умов та обмежень відповідний орган державного архітектурно-будівельного контролю звертається до суду із позовом про скасування реєстрації декларації. Орган державного архітектурно-будівельного контролю скасовує реєстрацію декларації за рішенням суду про скасування реєстрації декларації, що набрало законної сили.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку, що правом звертатися із позовом про скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації наділений лише орган державного архітектурно-будівельного контролю.

Таким чином, позивач не наділений правом звертатися до суду з аналогічним позовом.

Разом з тим, суд зазначає, що достатньою та необхідною правовою підставою для подачі органом архітектурно-будівельного контролю позову щодо припинення права на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення та скасування реєстрації декларації про готовність до експлуатації об`єкта, є виявлення факту наведення у цих документах замовником недостовірних даних, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, а по-друге жодною правовою нормою не регламентовано порядок виявлення органом архітектурно-будівельного контролю такого факту. При цьому, чинним законодавством не передбачено, що встановлення фактів наведення замовниками недостовірних даних у декларації про готовність об`єкта до експлуатації або повідомленні про початок виконання будівельних робіт відбувається виключно за результатами здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю, а не в процесі їх проведення.

Зазначена правова позиція наведена у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 01.11.2018 у справі №826/8556/17, від 22.01.2021 у справі №640/11869/20, від 27.01.2021 у справі №826/10962/17, від 19.08.2020 у справі №826/6660/16.

Також, варто зазначити правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 21.11.2018 у справі №127/93/17-ц, у якій відзначено, що скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації, що стала підставою для оформлення замовником будівництва права власності на об`єкт нерухомого майна, вплине на права й обов`язки цього замовника, зокрема, в частині можливості експлуатації відповідного об`єкта нерухомості. А тому, належним відповідачем за вимогою про скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації є замовник будівництва (особа, на користь якої така декларація зареєстрована).

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що у позові щодо скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації позивачем має бути орган державного архітектурно-будівельного контролю, а якщо брати до уваги склад сторін у цій справі - Державна інспекція архітектури та містобудування України, а відповідачем замовник будівництва, тобто, Товариство з обмеженою відповідальністю Дніпро ІК-2006/2.

Крім того, суд наголошує, що Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 19.08.2020 у справі №826/6660/16 дійшов висновку, що згідно статті 39-1 Закону №3038-VI, пункту 14 Порядку №466 і пункту 22 Порядку №461 достатньою та необхідної правовою підставою для скасування органом архітектурно-будівельного контролю реєстрації декларацій про початок виконання будівельних робіт та про готовність об`єкта до експлуатації є встановлення факту наведення у них замовником недостовірних даних щодо правових підстав виконання будівельних робіт без належних документів чи відхилення від проектної документації, що дає підстави вважати об`єкт самочинним будівництвом. При цьому, закон не зобов`язує Інспекцію проводити перевірку, якщо недостовірність зазначених у декларації даних є очевидною.

Разом з тим, у пункті 42 постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 07.10.2021 у справі №640/11869/20 зазначено, що наявність даних, які не свідчать про самочинне будівництво, не є підставою для скасування реєстрації декларації, однак може бути підставою для притягнення винних осіб до відповідальності іншого характеру.

Аналогічні підходи до застосування зазначених вище актів законодавства викладені Верховним Судом у постановах від 14.03.2018 у справі №814/1914/16, від 26.06.2018 у справі №826/20445/16, від 18.10.2018 у справі №695/3442/17, від 23.10.2018 у справі №826/9275/17, від 13.12.2018 у справі №522/6212/17, від 22.01.2019 у справі №826/17907/17.

Крім того, у постанові Верховного Суду від 12.06.2019 у справі №916/1986/18 зроблено висновки про те, що після реєстрації права власності на збудований об`єкт нерухомості на підставі зареєстрованої декларації про готовність об`єкту до експлуатації, остання вичерпує свою дію фактом виконання, і як наслідок, вимоги в частині скасування декларації про готовність об`єкта до експлуатації задоволенню не підлягають.

Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог у редакції, викладеній позивачем згідно заяви про зміну предмета позову за вх. №3276/23 від 23.02.2023, яка прийнята судом до розгляду, про визнання протиправної бездіяльності Державної інспекції архітектури та містобудування України щодо скасування реєстрації Декларації про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1) від 26.09.2017 за номером ДП08, проведену відділом Державного архітектурно-будівельного контролю Слобожанської селищної ради в Дніпровському районі Дніпропетровської області, подану Товариством з обмеженою відповідальністю Дніпро ІК-2006/2 (), щодо будівництва овочесховищ та побутових приміщень по вул. Василя Сухомлинського, 110 в смт. Слобожанське, Дніпровського району, Дніпропетровської області.

Окрім того, вказані позовні вимоги не підлягають задоволенню й з огляду на таке.

За правилами ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України до способів захисту цивільних прав та інтересів належить, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Таким чином, визнання незаконними рішень суб`єкта владних повноважень може бути способом захисту цивільного права або інтересу.

Отже, якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, спричинених рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Ураховуючи наведені вище нормативні положення, не є публічно-правовим спір між суб`єктом владних повноважень та суб`єктом приватного права фізичною чи юридичною особою, у якому управлінські дії суб`єкта владних повноважень спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав фізичної чи юридичної особи. У такому випадку це спір про право цивільне, незважаючи на те, що у спорі бере участь суб`єкт публічного права, а спірні правовідносини врегульовано нормами цивільного та адміністративного права.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 264 КАС України право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб`єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт. Тобто право оскаржити індивідуальний акт має особа, якої він стосується.

Суд звертає увагу, що позивач, фактично оскаржує реєстрацію декларації про готовність об`єкта до експлуатації (дії), яка є правовим актом індивідуальної дії. Такий правовий акт породжує права й обов`язки тільки для тих суб`єктів (чи визначеного цим актом певного кола суб`єктів), яким їх адресовано.

З урахуванням наведеного суд вважає, що спір у частині позовних вимог щодо скасування декларації про готовність об`єкта до експлуатації стосується захисту майнових інтересів, тобто існує спір про право, а тому, обраний позивачем спосіб захисту не призведе до відновлення його порушених прав.

Таким чином, спір у цій частині має приватно-правовий характер, що унеможливлює розгляд в порядку адміністративного судочинства.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі Колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 18.01.2021 у справі №815/251/17.

Проте, суд зауважує, що на підставі ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність виходу за межі позовних вимог для ефективного захисту прав позивача, виходячи з наступного.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у формі планових і позапланових перевірок, за його результатами посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки, а у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Вказаний порядок здійснення державного архітектурно-будівельний контролю має бути дотриманий також у випадку застосування заходів, визначених ч. 2 ст. 39-1 Закону №3038-VI (скасування декларації про початок будівництва та декларації про готовність завершеного об`єктом будівництва до експлуатації).

Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, що міститься, зокрема, у постанові від 26.06.2018 у справі №826/20445/16 та постанові від 18.01.2021 у справі №815/251/17.

Натомість, судом встановлено, що надана відповідачем відповідь листом від 08.06.2022 №4157/04/13-22 не містить інформації або повідомлення позивача про наявність вчинення відповідачем відповідних дій щодо перевірки інформації, викладеної у поданій позивачем заяві, а також викладених обставин про недостовірність даних, наведених у повідомленні про початок будівельних робіт чи зареєстрованій декларації про готовність об`єкта до експлуатації, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такого повідомлення або декларації підлягає скасуванню відповідачем у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Разом з тим, під час розгляду адміністративної справи №160/16121/22 відповідачем не надано жодних доказів, що підтверджують надання останнім доручення територіальному органу в особі Управління державної інспекції архітектури та містобудування у Дніпропетровській області щодо перевірки викладених у поданій позивачем заяві обставин внесення забудовником недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, в тому числі, з метою проведення перевірки вказаного об`єкта будівництва, зокрема, будь-яких актів, що засвідчують відсутність або наявність власника або уповноваженої ним особи.

Крім того, відповідачем не надано доказів щодо проведення перевірки об`єкта будівництва, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яка має бути здійснена на виконання вищевказаних вимог законодавства.

Таким чином, відповідачем в порушення положень статті 41 Закону №3038-VI та пункту 7 Порядку №553, за наявності у заяві позивача від 21.02.2022 №17 інформації щодо недостовірності даних, наведених ТОВ Дніпро ІК 2006/2 у повідомленні про початок будівельних робіт №ДП64 від 12.09.2017 та декларації про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1) №ДП08 від 26.07.2017, не проведено позапланову перевірку для підтвердження або спростування вказаної інформації.

Натомість, зі змісту відповіді відповідача №4157/04/13-22 від 08.06.2022 на заяву позивача від 21.02.2022 №17 судом не встановлено вчинення відповідних дій відповідачем щодо перевірки інформації, викладеної у поданій позивачем заяві, а також викладених обставин про недостовірність даних.

Зазначені обставини свідчать про протиправність дій відповідача щодо розгляду заяви позивача від 21.02.2022 №17 про скасування повідомлення про початок будівельних робіт №ДП64 та декларації про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (CC1) №ДП08, зареєстровану в Державній інспекції архітектури та містобудування України за вх. №3017/07-22 від 19.04.2022.

У зв`язку із зазначеним, суд дійшов висновку про наявність підстав для виходу за межі позовних вимог та захисту прав позивача шляхом зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 21.02.2022 №17 про скасування повідомлення про початок будівельних робіт №ДП64 та декларації про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (CC1) №ДП08, зареєстровану в Державній інспекції архітектури та містобудування України за вх. №3017/07-22 від 19.04.2022, з урахуванням правових висновків, наданих судом у даному рішенні.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1. ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 76 КАС України, встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Проте, під час розгляду даної справи відповідачем не обґрунтовано належними і допустимими доказами правомірність дій останнього щодо розгляду заяви позивача про початок будівельних робіт №ДП64 від 12.09.2017 та декларації про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1) №ДП08 від 26.07.2017.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 246 КАС України у резолютивній частині рішення зазначається, зокрема, розподіл судових витрат.

Частиною 3 статті 139 КАС України зазначено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1240,50 грн.

Керуючись статтями 2, 6, 9, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Авентус Дніпро (49098, м. Дніпро, вул. Маршала Малиновського, буд. 2, башта А, приміщення 4-7; ідентифікаційний код юридичної особи 44024895) до Державної інспекції архітектури та містобудування України (01113, м. Київ, вул. Лесі Українки, буд. 26; ідентифікаційний код юридичної особи 44245840), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю Дніпро ІК-2006/2 (49082, м. Дніпро, вул. Передова, буд. 5; ідентифікаційний код юридичної особи 34681235), про визнання протиправною бездіяльності, задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Державної інспекції архітектури та містобудування України щодо розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Авентус Дніпро від 21.02.2022 №17 про скасування повідомлення про початок будівельних робіт №ДП64 та декларації про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (CC1) №ДП08, зареєстровану в Державній інспекції архітектури та містобудування України за вх. №3017/07-22 від 19.04.2022.

Зобов`язати Державну інспекцію архітектури та містобудування України повторно розглянути заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Авентус Дніпро від 21.02.2022 №17 про скасування повідомлення про початок будівельних робіт №ДП64 та декларації про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (CC1) №ДП08, зареєстровану в Державній інспекції архітектури та містобудування України за вх. №3017/07-22 від 19.04.2022, з урахуванням правових висновків, наданих судом у даному рішенні.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної інспекції архітектури та містобудування України (01113, м. Київ, вул. Лесі Українки, буд. 26; ідентифікаційний код юридичної особи 44245840) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Авентус Дніпро (49098, м. Дніпро, вул. Маршала Малиновського, буд. 2, башта А, приміщення 4-7; ідентифікаційний код юридичної особи 44024895) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1240 (одна тисяча двісті сорок) грн 50 коп.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 03.04.2023.

Суддя О.В. Царікова