Справа № 560/3317/19
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2023-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/3317/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Козачок І.С.

Суддя-доповідач - Сапальова Т.В.

20 червня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Капустинського М.М. Смілянця Е. С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Держпраці у Хмельницькій області на додаткове рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 березня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Хмельницькій області про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до управління Держпраці у Хмельницькій області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу №22/208 від 31 липня 2019.

Рішенням від 12.01.2021 Хмельницький окружний адміністративний суд позов задовольнив. Сьомий апеляційний адміністративний суд постановою від 30.06.2021 залишив рішення суду першої інстанції без змін.

Верховний Суд постановою від 11.11.2021 касаційну скаргу Управління Держпраці у Хмельницькій області залишив без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін.

В лютому 2023 року позивач подала до Хмельницького окружного адміністративного суду заяву про ухвалення додаткового судового рішення в частині розподілу судових витрат, в якій просила стягнути з відповідача на її користь сплачений судовий збір в розмірі 8 763 грн.

14 березня 2023 року Хмельницький окружний адміністративний суд ухвалив додаткове рішення, яким стягнув на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 8763 грн. судових витрат на сплату судового збору, за рахунок асигнувань Управління Держпраці у Хмельницькій області.

Не погоджуючись з додатковим рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що відповідно до ч.4 ст. 143 КАС України для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше 15 днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. Враховуючи, що з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог минуло більше двох років, апелянт вважає, що підстави для ухвалення додаткового судового рішення про стягнення судових витрат відсутні.

Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; судом не вирішено питання про судові витрати. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Згідно з ч. 1 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що рішення у даній справі прийнято на користь позивача, водночас, під час прийняття рішення не було вирішене питання про судові витрати.

Згідно зі змістом виконавчого листа, який виданий 01.02.2023, строк на виконання рішення суду у справі встановлений до 30 червня 2024 року.

Згідно з матеріалами справи позивач сплатила судовий збір у розмірі 8763 грн., що підтверджується квитанцією банківської установи від 17.10.2019 № ПН1930031 (том 1, а.с.4).

З урахуванням наведеного, оскільки при прийнятті рішення від 12.01.2021 Хмельницький окружний адміністративний суд не вирішив питання про розподіл судових витрат, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для ухвалення додаткового судового рішення про стягнення на користь ФОП ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 8763 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Хмельницькій області.

Посилання апелянта на положення ч.4 ст. 143 КАС України колегія суддів вважає безпідставними, оскільки зазначеними нормами встановлено процесуальний строк призначення судового засідання для вирішення питання про судові витрати, а не строк подання заяви про ухвалення додаткового рішення. Крім того, вказана норма стосується випадків, коли сторона у справі з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат.

Водночас, строк для подання заяви про ухвалення додаткового судового рішення встановлено ч.2 ст. 252 КАС України, згідно з якою така заява може бути подана до закінчення строку на виконання судового рішення.

Враховуючи, що строк виконання рішення визначено 30.06.2024, позивачкою дотримано строк звернення до суду із заявою про ухвалення додаткового судового рішення.

Відповідно до абз.2 ч.5 ст.139 КАС України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів не бере до уваги доводи апелянта про те, що судовий збір на користь позивача підлягає стягненню за рахунок коштів державного бюджету, оскільки абз. 2 ч.5 ст.139 КАС України підлягає застосуванню у випадку, коли обидві сторони звільнені від сплати судового збору. В даному випадку позивач - ФОП ОСОБА_1 при зверненні до суду спатила судовий збір, то відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України має право на його відшкодування за рахунок відповідача.

Крім того, положеннями п.20 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, його територіальні органи звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. Однак, зазначені положення законодавства не звільняють відповідача від обов`язку відшкодувати позивачу, на користь якого ухвалено рішення, понесені ним судові витрати зі сплати судового збору.

Враховуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах законодавства та не спростовують висновків суду першої інстанції, суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Управління Держпраці у Хмельницькій області залишити без задоволення, а додаткове рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 березня 2023 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття відповідно до ч.1 ст.325 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку виключно з підстав, передбачених ч.4 ст.328 КАС України.

Згідно з ч.1 ст. 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Капустинський М.М. Смілянець Е. С.