Справа № 640/26176/19
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2023-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про прийняття адміністративної справи до провадження

20 червня 2023 року м. Київ № 640/26176/19

Суддя Київського окружного адміністративного суду Дудін С.О., розглянувши питання про прийняття до провадження адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Сьомої кадрової комісії, Офісу Генерального прокурора про визнання протиправними та скасування рішення, наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Сьомої кадрової комісії, Офісу Генерального прокурора, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Кадрової комісії № 7 від 04.12.2019 № 2/3 про неуспішне проходження атестації ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним і скасувати наказ Генерального прокурора від 21.12.2019 № 2169ц про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях щодо розкрадання державних коштів Департаменту процесуального керівництва в особливо важливих кримінальних провадженнях Генеральної прокуратури України;

- поновити ОСОБА_1 на посаді прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях щодо розкрадання державних коштів Департаменту процесуального керівництва в особливо важливих кримінальних провадженнях Генеральної прокуратури України;

- стягнути з Офісу генерального прокурора на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що рішення про неуспішне проходження ним атестації прийнято Кадровою комісією протиправно з огляду на порушення порядку формування кадрових комісій, невідповідність членів кадрової комісії кваліфікаційним вимогам, встановленим пунктом 3 Порядку роботи кадрових комісій, затвердженого наказом Генерального прокурора від 17.10.2019 № 233 щодо політичної нейтральності, бездоганної репутації, високих професійних і моральних якостей. Позивач уважає, що висновки та мотиви, які покладені Кадровою комісією в основу оскаржуваного рішення відносно майнового стану позивача є необґрунтованими та протиправними, оскільки були зроблені шляхом перебирання на себе виключної компетенції Національного агентства з питань запобігання корупції, а рішення Кадрової комісії не містить викладу мотивів та встановлених документально підтверджених фактів (обставин), які б свідчили про не відповідність позивача критеріям професійної компетентності, професійної етики та доброчесності.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.12.2021 адміністративний позов у цій справі задоволено повністю: визнані протиправними та скасовані рішення Кадрової комісії від 04.12.2019 № 2/3 про неуспішне проходження атестації ОСОБА_1 та наказ Генерального прокурора від 21.12.2019 № 2169ц про звільнення ОСОБА_1 із займаної посади. Поновлено ОСОБА_1 на посаді, з якої його було звільнено з 26.12.2019. Стягнуто з Офісу Генерального прокурора на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 779 746,56 грн. Стягнуто на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 768,40 грн та витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 27 540,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань Офісу Генерального прокурора.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, виходив з того, що наведені Кадровою комісією підстави для висновку про невідповідність позивача вимогам професійної етики в частині щодо оформлення на нього довіреностей на представництво інтересів інших осіб, свідчать про недотримання вимог щодо чіткості, зрозумілості та обґрунтованості прийнятого рішення за результатами атестації, виконання яких є запорукою доведення до прокурора, який проходить атестаційну процедуру, правомірності прийнятого щодо нього рішення та передбачуваності наслідків його прийняття.

Суд цієї інстанції висновував, що оскаржуване рішення Кадрової комісії стосовно позивача не відповідає критеріям обґрунтованості та безсторонності, оскільки відповідачами не надано доказів, які вважаються встановленими та мали вирішальне значення для його прийняття, достовірність даних, які були взяті Кадровою комісією до уваги, а зміст оскаржуваного рішення фактично є констатацією сумніву у доброчесності прокурора, без наведеного обґрунтування та підтвердження такого висновку, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Саме Національне агентство з питань запобігання корупції (далі - НАЗК), за висновком суду першої інстанції, є уповноваженим органом на здійснення моніторингу, зокрема, способу життя суб`єктів декларування, водночас, таких висновків цього органу під час розгляду справи суду не надано, як і не надано доказів звернення відповідача безпосередньо до Національного агентства з метою підтвердження або спростування сумнівів кадрової комісії щодо відповідності майна, яке знаходилось у власності чи користуванні прокурора, яке останнім не задекларовано.

Враховуючи встановлену судом протиправність рішення Кадрової комісії від 04.12.2019 № 2/3, відсутність достатніх та беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності його прийняття, а також відсутність обставин скорочення штату, реорганізації чи ліквідації органу, в якому проходив службу позивач, суд дійшов висновку, що наказ Генерального прокурора від 21.12.2019 № 2169ц є протиправним та підлягає скасуванню, а позивач - поновленню на раніше займаній посаді із компенсацією середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 26.12.2019 по 28.12.2021 у розмірі 779 746, 56 грн, який стягнуто з Офісу Генерального прокурора.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.08.2022 рішення суду першої інстанції змінено в мотивувальній частині, в іншій частині залишено без змін.

Змінюючи рішення суду першої інстанції в мотивувальній частині суд апеляційної інстанції із посиланням на висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 07.10.2021 у справі № 640/449/20, від 02.11.2021 у справі № 120/3794/20-а, від 09.11.2021 у справі № 640/476/20, від 18.11.2021 у справі № 640/1598/20, від 01.12.2021 у справі №640/26041/19 виходив з того, що кадрова комісія наділена повноваженнями щодо виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності під час проведення атестації з урахуванням конкретних доказів та обставин щодо кожного прокурора в межах наданих їй повноважень, оскільки як проведення таємної перевірки доброчесності, так і проведення атестації, передбачені нормами законодавства.

Також суд цієї інстанції змінив мотивувальну частину рішення суду першої інстанції в частині застосування положень пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII (далі - Закон №1697-VII) та констатував, що неуспішне проходження атестації (оформлене відповідним рішенням кадрової комісії) у зіставленні з підпунктом 2 пункту 19 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №113-IХ може бути підставою для звільнення з посади прокурора на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону № 1697-VII.

Водночас, надаючи оцінку оскаржуваному рішенню Кадрової комісії в частині висновків про невідповідність позивача вимогам професійної етики та доброчесності, суд апеляційної інстанції у цілому погодився із висновком суду першої інстанції, що оскаржуване рішення стосовно позивача не відповідає критеріям обґрунтованості та безсторонності, ураховуючи пояснення представника позивача щодо обставин декларування мотоцикла марки Zuzuki Bandit 400 у деклараціях до 2015 року, подальшого його відчуження та декларування доходу від відчуження такого майна, роз`яснення НАЗК щодо зазначення у декларації за 2015 рік цінного рухомого майна. Судом цієї інстанції також було враховано пояснення представника позивача і щодо оформлення на позивача довіреності 19.07.2013 з метою допомоги товаришу у знятті арешту з автомобіля, яка мала разовий, індивідуальний та безоплатний характер, та була надана в позаслужбовий час під час перебування позивача у заздалегідь запланованій відпустці.

Суд підкреслив, що згідно з актом знищення матеріалів атестації прокурорів і слідчих Генеральної прокуратури України від 27.12.2019 у зв`язку з завершенням атестації прокурорів і слідчих Генеральної прокуратури України головами першої, другої, четвертої, п`ятої, шостої, сьомої кадрових комісій проведено знищення матеріалів (документів та інших носіїв інформації) атестації прокурорів і слідчих Генеральної прокуратури України, водночас доказів на спростування зазначених представником позивача обставин відповідачем до суду не надано.

Постановою Верховного Суду від 22.12.2022 касаційну скаргу Офісу Генерального прокурора задовольнити частково.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 грудня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 серпня 2022 року у справі № 640/26176/19 скасовано, а справу № 640/26176/19 направлено до Київського окружного адміністративного суду на новий судовий розгляд.

10.05.2023 справа надійшла до Київського окружного адміністративного суду та за результатом автоматизованого розподілу передана на розгляд судді Дудіну С. О.

На підставі цього, справа підлягає прийняттю до провадження для розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

Скасовуючи вищевказані судові рішення, Верховний Суд зазначив, що судами обох інстанцій не досліджувалося питання чи направлялося позивачу у відповідності до пункту 11 розділу ІV Порядку №221 повідомлення із пропозицією надати письмові пояснення щодо питань, пов`язаних з матеріалами атестації, зокрема і щодо наявних у комісії питань стосовно перебування у власності та відчуження рухомого майна; чи надсилав позивач комісії письмові пояснення, з приводу означених питань разом із підтверджуючі документи стосовно: права власності на рухоме майна та його відчуження; чи дійсно вони спростовують висновки комісії, які стали підставою для прийняття спірного рішення.

Натомість суди попередніх інстанцій надаючи оцінку оскаржуваному рішенню комісії обмежилися констатацією, що відповідачем не надано доказів, які вважаються встановленими та мали вирішальне значення для його прийняття.

Верховний Суд також звернув увагу, що у межах процедури атестації прокурор повинен не тільки надати пояснення з приводу питань, які виникли до нього у членів комісії, а й у разі необхідності маючи намір довести відповідність його вимогам доброчесності бути готовим надавати відповідні докази на підтвердження своїх пояснень, які б спростували сумніви комісії щодо невідповідності його цьому критерію.

Виходячи із суті спірних правовідносин у цій справі, Верховний Суд зауважив, що суди під час перевірки рішення кадрової комісії, не втручаючись у дискреційні повноваження вказаної комісії та керуючись завданнями адміністративного судочинства, мали установити чи надавалися позивачем підтверджуючи документи щодо права власності на рухоме майно (мотоцикл марки Zuzuki Bandit 400) та щодо його відчуження, копії декларації за 2015 рік.

З огляду на вищезазначене, Верховний Суд зауважив, що під час нового розгляду справи суду необхідно, з урахуванням висновків, викладених у цій постанові, дослідити та встановити: чи надсилалися позивачу у відповідності до пункту 11 розділу ІV Порядку №221 повідомлення із пропозицією надати письмові пояснення щодо питань, пов`язаних з матеріалами атестації, зокрема і щодо наявних у комісії питань стосовно перебування у власності транспортного засобу та декларування коштів від відчуження цього майна, оформлення довіреностей на позивача третіми особами протягом 2012-2016 років на представництво їх інтересів; чи надсилав позивач комісії письмові пояснення, з приводу означених питань разом із підтверджуючі документи стосовно: права власності на транспортний засіб і його відчуження та обставин оформлення довіреності на позивача третьою особою з метою представництва її інтересів у суді; чи дійсно вони спростовують висновки комісії, які стали підставою для прийняття спірного рішення.

Відповідно до частини п`ятої статті 353 КАС України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов`язковими для суду першої або апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Відповідно до частини другої статті 241 КАС України процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 49, 171, 179, 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Прийняти адміністративну справу до провадження судді Київського окружного адміністративного суду Дудіна С. О.

Справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

2. Витребувати від сторін письмові пояснення та докази на їх підтвердження стосовно того: чи надсилалися позивачу у відповідності до пункту 11 розділу ІV Порядку №221 повідомлення із пропозицією надати письмові пояснення щодо питань, пов`язаних з матеріалами атестації, зокрема і щодо наявних у комісії питань стосовно перебування у власності транспортного засобу та декларування коштів від відчуження цього майна, оформлення довіреностей на позивача третіми особами протягом 2012-2016 років на представництво їх інтересів; чи надсилав позивач комісії письмові пояснення, з приводу означених питань разом із підтверджуючі документи стосовно: права власності на транспортний засіб і його відчуження та обставин оформлення довіреності на позивача третьою особою з метою представництва її інтересів у суді; чи дійсно вони спростовують висновки комісії, які стали підставою для прийняття спірного рішення.

3. Повідомити учасникам справи, що відповідно до положень статті 94 КАС України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

4. Роз`яснити учасникам судового процесу, що відповідно до положень статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України за неподання без поважних причин доказів, витребуваних судом, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом, зокрема, штраф або тимчасове вилучення доказів для дослідження судом.

У разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами.

5. Роз`яснити учасникам судового процесу, що відповідно до положень статті 79 Кодексу адміністративного судочинства України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи.

6. Роз`яснити учасникам справи про можливість отримання інформації по справі, що розглядається, на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: http://adm.ko.court.gov.ua/sud1070/.

7. Копію ухвали суду надіслати (вручити, надати) учасникам справи (їх представникам), зокрема, шляхом направлення тексту ухвали електронною поштою, факсимільним повідомленням (факсом, телефаксом), телефонограмою.

8. У зв`язку з відсутністю у суді можливості друкування документів, які надходять через підсистему "Електронний Суд" чи на офіційну електронну адресу суду, документи до суду направляти засобами поштового зв`язку або нарочно у паперовому вигляді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Суддя Дудін С.О.