Справа № 620/2707/23
Суддя: Житняк Л.О.
Дата ухвалення: 2023-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2023 року Чернігів Справа № 620/2707/23

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Житняк Л.О.

за участі секретаря Стасюк Т.В.,

представника позивача Сакун І.А.,

представника відповідача Михайліва С.В.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до Прилуцького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, третя особа - Чернігівський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Прилуцького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, третя особа - Чернігівський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, в якому просить визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування позивачу додаткової винагороди у відповідності до п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 в розмірі 100 000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах з 25.02.2022 по 31.03.2022 та зобов`язати відповідача видати наказ щодо перерахунку та доплати позивачу додаткової винагороди у відповідності до п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 в розмірі 100 000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах з 25.02.2022 по 31.03.2022.

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що йому протиправно не було нараховано та виплачено додаткову винагороду за службу в умовах воєнного стану в розмірі 100000 грн за період з 25.02.2022 по 31.03.2022.

Суд ухвалою від 15.03.2023 відкрив провадження у справі та призначив її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Також встановив відповідачу 15-дений строк з дня вручення вказаної ухвали для надання відзиву на позов. В подальшому, суд ухвалою від 11.04.2023 вирішив проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначив підготовче засідання. Згідно ухвали від 17.04.2023 розгляд справи проводився в режимі відеоконференції. Також суд ухвалою від 25.03.2023 зобов`язав Чернігівський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки надати відомості про розмір отриманої водіями першого Прилуцького відділу РТКЦ та СП ОСОБА_2 та ОСОБА_3 винагороди, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 за лютий-березень 2022 року та протокольною ухвалою від 18.05.2023 залучив в якості третьої особи на стороні відповідача Чернігівський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки.

Від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач зазначає, що маршрут, яким здійснював рух позивач не пролягав через населений пункт с.Притупні, тому жодних підстав вважати, що позивач був задіяний у бойових завданнях відсутні.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позові.

Представник третьої особи проти позову заперечив. Просив у задоволенні вимог відмовити.

Представник відповідача до суду не з`явився.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про таке.

Відповідно до частини 2 статті 6 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно зі статтею 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Забезпечення державної безпеки і захист державного кордону України покладаються на відповідні військові формування та правоохоронні органи держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом.

Збройні Сили України та інші військові формування ніким не можуть бути використані для обмеження прав і свобод громадян або з метою повалення конституційного ладу, усунення органів влади чи перешкоджання їх діяльності.

Держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Відповідно до абзацу 1 статті 1-1 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-XІІ), законодавство про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей базується на Конституції України і складається з цього Закону та інших нормативно-правових актів.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Одночасно, військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Указами Президента України від 14.03.2022 №133/2022, від 18.04.2022 №259/2022, від 17.05.2022 №341/2022, від 12.08.2022 №573/2022, від 07.11.2022 №757/2022, від 06.02.2023 №58/2023 строк дії режиму воєнного стану продовжувався та триває на даний час.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята постанова №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Постанова №168), пунктом 1 якої (із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.2022 №1146, яка застосовується з 01.09.2022) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до пункту 2-1 Постанови №168 порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Порядок та умови виплати додаткової винагороди був доведений телеграфою Міністра оборони України від 25.03.2022 №248/1298. Зазначений порядок використовувався до 01.06.2022, тобто на момент виникнення спірних правовідносин.

У відповідності до телеграми Міністра Оборони України від 25.03.2022 №248/1298 визначено термін «безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених, заходів».

Під терміном «безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів» (далі-бойові дії або заходи) слід розуміти виконання військовослужбовцем:

бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка(який) веде воєнні(бойові) дії у складі діючих угрупувань військ(сил) Сил оборони держави (визначених Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України) в районі ведення воєнних(бойових)дій;

бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення створених (діючих) угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовими розпорядженнями;

бойових завдань з ведення руху опору на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником;

завдань з ведення оперативної (військової, спеціальної) розвідки в районі ведення бойових дій або на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником;

бойових завдань з відбиття збройного нападу (вогневого ураження) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій);

бойових завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно- розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб) (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій);

виконання бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій);

здійснення польотів у районах ведення воєнних дій, ведення повітряного бою (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій);

здійснення заходів з виводу сил та засобів з під удару противника (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій);

виконання бойових (спеціальних) завдань кораблями, катерами, морськими суднами в морській, річковій акваторії (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій).

На період дії воєнного стану військовослужбовцям (у тому числі військовослужбовцям строкової служби та курсантам вищих військових навчальних закладів і військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти) встановлювати виплату щомісячної додаткової винагороди (пропорційно із розрахунку на місяць) в розмірах:

100000 гривень- військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (пропорційно часу участі у таких діях або заходах);

30000 гривень- іншим військовослужбовцям (із дня призову (прийняття) на військову службу до дня виключення із списків особового складу військової частини у зв`язку зі звільненням з військової служби).

Райони ведення бойових дій та склад створених (діючих) угруповань військ (сил) Сил оборони держави визначати відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України.

Документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів:

бойовий наказ (бойове розпорядження);

журнал бойових дій (вахтовий журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах надавати довідку командира військової частини (установи), до якої відряджений військовослужбовець.

Командирам військових частин (установ), до яких відряджені військовослужбовці інших органів військового управління та військових частин (установ), щомісячно до 5 числа повідомляти військові частини (установи) за місцем штатної служби військовослужбовців про підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах за минулий місяць за формою, наведеною в додатку № 1 до цієї телеграми.

Виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень або 30 000 гривень здійснювати на підставі наказів: командирів (начальників) військових частин (військових навчальних закладів, установ, організацій) (далі - військові частини) - особовому складу військової частини; керівника вищого органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин.

В цих наказах про виплату додаткової винагороди виходячи з розміру 100 000 гривень за місяць обов`язково зазначати підстави для його видання з посиланням на бойовий наказ (бойове розпорядження) тощо (зразок наведено в додатку № 2 до цієї телеграми).

Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видавати до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.

Підготовку проектів наказів для здійснення виплати додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, покласти на підрозділи, що відповідають за облік особового складу.

З аналізу викладеного вбачається, що право на отримання додаткової винагорди у розмірі 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах мають право військовослужбовці за сукупності наступних умов - вони беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, та яка підтверджується, зокрема, рапортом (донесенням) командиром підрозділу (групи).

Як встановлено судом, позивача відповідно до наказу начальника Прилуцького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (по стройовій частині) від 25.02.2022 №46 було призвано та призначено на посаду водія четвертого взводу роти охорони першого відділу Прилуцького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (а.с.17).

За період з 24.02.2022 по 15.03.2022 позивачу було виплачено додаткову винагороду у розмірі 30 000,00 грн відповідно до наказу від 22.03.2022 №60 та за період з 16.03.2022 по 31.03.2022 відповідно до наказу від 04.04.2022 №73 (а.с.18, 19).

Наказом від 23.05.2022 №123 позивача виключено зі списків особового складу (а.с.21).

При цьому, відповідно до рапорту від 27.04.2022 вх.№1124 особовий склад першого відділу Прилуцького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки та роти охорони був залучений для забезпечення належного функціонування Прилуцького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, виконання поставлених завдань, призову громадян на військову службу по мобілізації, належної організації щодо відбиття збройної агресії російської федерації на блокпостах, взводних (ротних) опорних пунктах, перебуваючи безпосередньо в районі ведення бойових дій в період з 24.02.2022 по 28.02.2022 та з 01.03.2022 по 31.03.2022 (а.с.146-152).

Попри те, що позивач проходив службу на посаді водія четвертого взводу роти охорони першого відділу Прилуцького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, до зазначеного рапорту його не включено, як не включено і до рапорту від 27.04.2022 вх.№1123.

Позаяк, до зазначених рапортів включено ОСОБА_2 , що проходив службу на посаді водія першого відділу, ОСОБА_3 , який проходив службу на посаді водія другого взводу роти охорони першого відділу, ОСОБА_4 водія третього взводу роти охорони першого відділу. Залучення зазначених осіб до забезпечення здійснення заходів з національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії підтверджується також довідками від 08.06.2023 №3340, №3336, №3337.

В матеріалах справи містяться докази про виплату ОСОБА_2 та ОСОБА_3 додаткової винагороди за березень 2022 року у розмірі 100000,00 грн.

Згідно з нотаріально завіреними письмовими свідченнями останніх (а.с.70, 71) ними повідомлено, що позивач разом з ними проходив службу на посаді водія та всі виконували завдання, які були поставлені перед ними вищим командуванням в період руху ворожих сил по території їх громади з 25.02.2022 по 01.04.2022, в тому числі здійснювали виїзди на зачистку території від ворожих сил та техніки в с. Притупні та с. Дорогинка.

Вказані свідчення підтверджені також опитаним під присягою свідком, ОСОБА_4 , який також підтвердив факт виконання позивачем тих самих завдань, що виконувались і іншими водіями. Факт здійснення позивачем виїздів у спірний період також опосередковано підтверджується подорожніми листами (а.с.8-14).

В даному випадку суд звертає увагу на те, що відповідачем жодним чином не спростовано зазначені вище обставини та не наведено жодних обґрунтованих підстав невключення позивача до рапорту на виплату додаткової винагороди у розмірі 100000,00 грн.

Такі дії відповідача, в силу приписів ст.2 КАС України суд розцінює як дискримінаційні та такі, що порушують принцип рівності перед законом та принцип правової визначеності, який є невід`ємною, органічною складовою принципу верховенства права. Про це у низці своїх рішень зазначає зокрема Європейський Суд з прав людини. У своїх рішеннях Конституційний Суд України також посилається на принцип правової визначеності, наголошуючи на тому, що він є необхідним компонентом принципу верховенства права.

Принцип правової визначеності (певності) загальний принцип права, який гарантує забезпечення легкості з`ясування змісту права і можливість скористатися цим правом у разі необхідності.

Так, Конституційний Суд України сформулював у рішенні від 22.09.2005 № 5-рп/2005 у справі про постійне користування земельними ділянками, в якому зазначається, що «із конституційних принципів рівності і справедливості випливає вимога визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці і неминуче призводить до сваволі» (абзац другий підпункту 5.4 пункту 5 мотивувальної частини) [14]. Цим Конституційний Суд України наголосив, що невизначеність, нечіткість правової норми призводить до її неоднакового розуміння та тлумачення, що в практичній площині призводить до різного застосування.

У справі «Sunday Times v. United Kingdom» Європейський суд вказав, що прописаний у Конвенції термін «передбачено законом» передбачає дотримання такого принципу права як принцип визначеності. ЄСПЛ стверджує, що термін «передбачено законом» має на увазі не лише писане право, як-то норми писаних законів, а й неписане, тобто усталені у суспільстві правила та моральні засади суспільства. До цих правил, які визначають сталість правозастосування, належить і судова практика. Конвенція вимагає, щоб усе право, чи то писане, чи неписане, було достатньо чітким, щоб дозволити громадянинові, якщо виникне потреба, з належною повнотою передбачати певною мірою за певних обставин наслідки, що може спричинити певна дія (ЄСПЛ аналогічної позиції дотримується у справі «Steel and others v. The United Kingdom»).

Також у рішенні в справі «The Sunday Times v. United Kingdom» Європейський суд зазначив, що закон повинен бути досить доступним, він повинен служити для громадянина відповідним орієнтиром, достатнім у контексті, в якому застосовуються певні правові норми у відповідній справі; норма не може вважатися законом, якщо вона не сформульована з достатньою чіткістю, яка дає можливість громадянинові регулювати свою поведінку.

При цьому ЄСПЛ у пунктах 52, 56 рішення від 14.10.2010 у справі «Щокін проти Україн» зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Однак суд зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у практиці Європейського суду з прав людини. На думку ЄСПЛ, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості й точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу якості закону, передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватного захисту від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника.

Отже, національне законодавство має тлумачитися таким чином, щоб результат тлумачення відповідав принципам справедливості, розумності та узгоджувався з положеннями Конвенції.

Згідно з ч.1 та ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Підсумовуючи все вищевикладене та враховуючи, що нарахуванню додаткової винагороди у розмірі 100000,00 грн передує процедура підтвердження безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях і заходах, зокрема шляхом подачі відповідного рапорту та подальшого видання наказу, оскільки такий наказ щодо позивача не видавався, суд вважає за можливе, обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, задовольнити вимоги шляхом визнання протиправними дій Прилуцького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо не включення ОСОБА_1 до рапорту командира начальника першого відділу Прилуцького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 27.04.2022 вх. №1124 та зобов`язання Прилуцький районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки внести ОСОБА_1 у рапорт командира начальника першого відділу Прилуцького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 27.04.2022 вх.№1124 та перерахувати йому додаткову винагороду у відповідності до п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 в розмірі 100 000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах з 25.02.2022 по 31.03.2022.

А отже позов ОСОБА_1 слід задовольнити частково.

Відповідно до частини першої, третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 139, 227, 229, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Прилуцького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, третя особа - Чернігівський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Прилуцького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо не включення ОСОБА_1 до рапорту командира начальника першого відділу Прилуцького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 27.04.2022 вх. №1124.

Зобов`язати Прилуцький районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки внести ОСОБА_1 у рапорт командира начальника першого відділу Прилуцького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 27.04.2022 вх.№1124 та перерахувати йому додаткову винагороду у відповідності до п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 в розмірі 100 000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах з 25.02.2022 по 31.03.2022.

В решті позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Прилуцького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,80 грн (п`ятсот тридцять шість гривень 80 коп.) відповідно до частини задоволених вимог.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції.

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач - Прилуцький районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки (вул. Київська, 369, м. Прилуки, Прилуцький район, Чернігівська область, 17500, ).

Третя особа - Чернігівський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки (вул. Гетьмана Полуботка, 68, м. Чернігів, 14013, ).

Повний текст рішення суду складено 22.06.2023.

Суддя Л.О. Житняк