Справа № 160/13359/23
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2023-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

20 червня 2023 року Справа № 160/13359/23

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Верба І.О., перевіривши у місті Дніпрі матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

1. 14.06.2023 зв`язку до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов направлений засобами поштового зв`язку 11.06.2023 адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про:

- визнання протиправними дій Міністерства внутрішніх справ України, які полягають:

-- у відмові провести перерахунок розміру грошового забезпечення ОСОБА_1 з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2481 грн), встановленого законом на 01.01.2021, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 14 постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та

-- у відмові виготовити і надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення, станом на 01.01.2021, відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та положень пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2021, на відповідний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», а також процентної надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення перерахунку основного розміру пенсії з 01.02.2021;

- зобов`язання Міністерства внутрішніх справ України:

-- перерахувати розмір грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2481 грн), встановленого законом на 01.01.2021, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»,

-- виготовити та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , станом на 01.01.2021, відповідно до вимог статей 43, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та положень пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2021, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», а також процентної надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення перерахунку основного розміру пенсії з 01.02.2021.

ІІ. ДОВОДИ ПОЗИВАЧА В ОБГРУНТУВАННЯ ЗАЯВИ

2. Разом з позовом позивачем подано заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду, в обґрунтування якої зазначено, що підхід стосовно процесуальних строків застосовано Верховним Судом у постанові по справі № 420/2906/23 від 25.05.2023, якою зазначено, що при застосуванні процесуальних норм потрібно уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до нівелювання процесуальних вимог, установлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

3. У своїй практиці Європейський суд з прав людини звертав увагу, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права» (рішення від 04.12.1995 у справі «Беллет проти Франції».

4. ЄСПЛ висловив позицію стосовно того, що, розглядаючи підстави для поновлення пропущеного строку, національні суди мають враховувати, що питання стосовно того, чи було дотримано справедливий баланс між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, виникає лише тоді, коли встановлено, що оскаржуване втручання вимозі законності і не було свавільним (справи «Скордіно проти Італії», «Ятрідіс проти Греції».

5. Одним із елементів права на справедливий суд є право на виправлення помилки, включаючи право на скасування неправосудного рішення та прийняття правового рішення по справі.

6. В абзаці 7 підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 12.04.2012 № 9-рп/2012 вказано, що ніхто не може бути обмежений у праві на доступ до правосуддя, яке охоплює можливість особи ініціювати судовий розгляд та трати безпосередню участь у судовому процесі, або позбавлений такого права.

7. Статтею 55 Конституції України визначено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

8. У рішенні Конституційного Суду України від 24.06.2020 № 6-р(П)/2020 зазначено, що Конституційний Суд України вважає, що гарантування приписом частини другої статті 55 Конституції України кожному права на доступ до суду з метою оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єктів владних повноважень є вимогою принципу верховенства права. Такий доступ не означає автоматичної незаконності цих рішень, дій або бездіяльності, а спрямований на перевірку у судовому порядку їх законності та правомірності, що не лише забезпечує ефективний захист прав, свобод кожної особи, якої стосується неправомірна діяльність суб`єктів владних повноважень, а й сприяє підтримці законності та правопорядку в цілому шляхом виявлення та усунення нелегітимних проявів у такій діяльності.

9. Верховний Суд у постанові від 31.03.2021 у справі № 240/12017/19 відступив від висновків викладених у постановах від 29.10.2020 по справі № 816/197/18, від 20.10.2020 по справі № 640/14865/16-а, від 25.02.2021 по справі № 822/1928/18 щодо застосування строку звернення до суду у соціальних спорах, у яких зазначено, що при застосуванні строків звернення до адміністративного суду у вказаній категорії справ слід виходити з того, що встановлені процесуальним законом строки та повернення позовної заяви без розгляду на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права, легалізації триваючого правопорушення, у першу чергу, з боку держави, а також про те, що строк звернення позивача до суду у випадку спірних правовідносин розпочав перебіг після отримання позивачем листа-відповіді від органу Пенсійного фонду, а не після отримання пенсії за відповідний період.

10. Водночас, у постановах Верховного Суду від 24.04.2018 у справі № 646/6250/17, від 19.06.2018 у справі № 646/6250/17 та від 15.09.2020 у справі № 635/7878/16 сформульовано правову позицію, згідно якої пенсія за своєю правовою природою є єдиним джерелом існування пенсіонера, доходом та власністю (матеріальним інтересом, захищеним статтею 1 Першого протоколу до Конвенції), відтак до спірних правовідносин необхідно застосовувати частину першу статті 122 КАС України та при визначенні права позивача на звернення до адміністративного суду керуватися строками, визначеними в інших законах, зокрема, законах України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати».

11. Право на соціальний захист відноситься до основоположних прав і свобод, які гарантуються державою, і за жодних умов не можуть бути скасовані, а їх обмеження не допускається, крім випадків, передбачених Конституцією України (статті 22 та 64).

12. Відповідно до статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії; нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

13. Системний аналіз даної статті дає підстави дійти до висновку, що у ній містяться два строкових обмеження стосовно виплат пенсії за минулий час: три роки - для особи, яка не отримувала нараховану пенсію з власної вини; без обмеження строку - для особи, яка не отримувала нараховану пенсію з вини відповідного суб`єкта владних повноважень».

14. У триваючих правовідносинах суб`єкт владних повноважень протягом певного проміжку часу ухиляється від виконання своїх зобов`язань (триваюча протиправна бездіяльність) або допускає протиправну поведінку (триваюча протиправна діяльність) по відношенню до фізичної або юридичної особи. Прикладом таких правовідносин є правовідносини, що виникають у сфері реалізації права громадян на соціальний захист (пенсійне забезпечення, виплата заробітної плати тощо).

15. При застосуванні строків звернення до адміністративного суду у вказаній категорії справ слід виходити з того, що встановлені процесуальним законом строки та повернення позовної заяви на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права, легалізації триваючого правопорушення, в першу чергу, з боку держави. Відтак, у разі порушення органом Пенсійного фонду України законодавства про пенсійне забезпечення не слід застосовувати шестимісячний строк звернення до адміністративного суду, встановлений частиною другою статті 122 КАС України, оскільки це матиме наслідком неможливість реалізувати передбачене Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» право пенсіонера на виплату сум пенсії за минулий час без обмеження строку у визначеному законодавством розмірі.

16. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 25.05.2016 у справі № 164/1904/14-ц, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2019 у справі № 522/2738/17, від 09.07.2019 у справі 676/1557/16-ц, у постановах Верховного Суду, зокрема, від 15.09.2020 у справі № 635/7878/16, від 30.10.2018 у справі № 493/1867/17, від 22.01.2019 у справі № 201/9987/17 (2-а/201/304/2017) та від 22.11.2019 у справі №1140/3136/18.

17. Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку позивач виходить з принципу «належного врядування» та з презумпції, що розмір пенсії визначений відповідно до Закону.

18. Відповідно до частини третьої статті 51 Закону № 2262-ХП перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

19. У цій справі позивач оскаржує дії відповідача щодо невидачі виправленої довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

20. Зазначене прямо впливає на соціальне забезпечення позивача щодо можливості отримання пенсії у більшому розмірі. Тому застосовування шестимісячного строку звернення до адміністративного суду, встановленого частиною другою статті 122 КАС України, матиме наслідком неможливість реалізувати позивачем передбаченого статтею 51 Закону № 2262-ХІІ права на перерахунок пенсій у зв`язку зі зміною видів грошового забезпечення.

ІІІ. ОЦІНКА СУДУ

21. Надаючи оцінку поважності причин строку звернення до суду, суд виходить з того, що позивач обґрунтовує причини пропуску строку звернення до суду правовими позиціями Верховного Суду, необхідності уникати надмірного формалізму, недопущення обмеження права на доступ до суду, заявлення спору щодо пенсії, яка є єдиним джерелом існування, посиланням на статтю 46 Закону № 1058-ІV та частину третю статті 51 Закону № 2262-ХІІ.

22. Суд зазначає, що правові висновки щодо застосування норм права, якими врегулювано питання строку звернення до суду та наслідків його недодержання у цій категорії спорів, висловлено Верховним Судом у постанові від 12.04.2023 у справі № 380/14933/22 (ЄДРСР 110187784), застосування яких є обов`язковим для суду відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України.

23. Предметом спору позивач визначив є дії відповідача по відмові у по перерахунку грошового забезпечення станом на 01.01.2021 та по відмові скласти та направити до органу Пенсійного фонду відповідну довідку станом на 01.01.2021.

24. Оскільки у відповідача відсутній окремий обов`язок здійснення перерахунку розміру грошового забезпечення безвідносно формування довідки про його розмір з метою перерахунку пенсії, суд зазначає що порушеним правом позивача, яка заявлене до захисту у цій справі є складення та направлення до органу Пенсійного фонду про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивача станом на 01.01.2021.

25. Судом встановлено, що представник позивача звернувся до відповідача із заявою від 14.09.2022 про підготовку та направлення довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2021 на адресу ГУ ПФУ у Дніпропетровській області, на яку відповідач листом від 25.10.2022 повідомив про виготовлення на правлення довідки від 02.12.2021 станом на березень 2019 року та відсутність підстав виготовлення інших довідок, у тому числі станом на 01.01.2021.

26. Надаючи оцінку заявленим доводам, суд зазначає, що фактично позивач не наводить причини пропуску строку звернення до суду, зазначаючи про неможливість застосування встановленого статтею 122 КАС України строку звернення до суду у цій справі.

27. При цьому, не є застосовними висновки Верховного Суду, висловлені у постанові від 25.05.2023 у справі № 420/2906/23, оскільки предметом спору було припинення публічної служби, а саме розпорядження про звільнення позивача з посади заступника голови Одеської обласної державної адміністрації, у цій справі суд касаційної інстанції зазначив, що місячний строк звернення до суду закінчився 12.02.2023 (у суботу), саме у цей день в системі Електронний суд подана позовна заява, зареєстрована судом 13.02.2023, у зв`язку із чим суд зазначив про недопущення позивачем пропуску строку звернення до суду та наголосив на необхідності уникнення надмірного формалізму.

28. Суд зазначає про незастосовність правових висновків Верховного Суду, наведених у постановах від 24.04.2018 та від 15.09.2020 у справі № 646/6250/17, оскільки у цій справі розглянуто спір щодо припинення та відмови у поновленні пенсії внутрішньо переміщеній особі, та правових висновків, наведених у постанові від 15.09.2020 у справі № 635/7878/16, предметом спору у якій було право на перерахунок пенсії особі, яка постраждала від наслідків аварії на ЧАЕС, у зв`язку із зміною законодавства.

29. Щодо доводів позивача про те, що при застосуванні строків звернення до адміністративного суду у вказаній категорії справ слід виходити з того, що встановлені процесуальним законом строки та повернення позовної заяви на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права, легалізації триваючого правопорушення, в першу чергу, з боку держави, у зв`язку із чим у разі порушення органом Пенсійного фонду України законодавства про пенсійне забезпечення не слід застосовувати шестимісячний строк звернення до суду, оскільки це матиме наслідком неможливість реалізувати передбачене Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» право пенсіонера на виплату сум пенсії за минулий час без обмеження строку у визначеному законодавством розмірі, суд зазначає, що від цієї правової позицій відступив Верховний Суд від 31.03.2021 у справі № 240/12017/19.

30. Посилання позивача на постанови суду касаційної інстанції стосовно строку звернення до суду - не є застосовними у цій справі, з огляду на те, що суд при застосуванні норм права має керуватися останньою правовою позицією Верховного Суду, а правовідносини мають бути подібними, крім того у постановах, на які посилається позивач:

- від 25.05.2016 у справі № 164/1904/14-ц: Верховний Суд України надав оцінку у спорі з органом Пенсійного фонду у справі про перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури;

- від 06.02.2019 у справі № 522/2738/17: надано оцінку у спорі з органом Пенсійного фонду щодо перерахунку пенсії з не включенням певних складових грошового забезпечення військовослужбовця;

- від 03.07.2019 у справі 676/1557/16-ц: розглянуто спір про стягнення збитків, завданих неналежним виконанням постанови суду;

- від 15.09.2020 у справі № 635/7878/16-а, розглянуто спір з органом Пенсійного фонду щодо обмеження виплат основної та додаткової пенсій у період з 01.01.2014 особі, яка постраждала внаслідок аварії на ЧАЕС, та перерахунок пенсії;

- від 30.10.2018 у справі № 493/1867/17: надано оцінку у спорі з органом Пенсійного фонду щодо перерахунку пенсії на підставі наявної довідки про перерахунок пенсії;

- від 22.01.2019 у справі № 201/9987/17: суд зазначив, що при застосуванні строків звернення до адміністративного суду у вказаній категорії справ слід виходити з того, що встановлені процесуальним законом строки та залишення позовної заяви без розгляду на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права, легалізації триваючого правопорушення, в пергу чергу, з боку держави. Однак, в подальшому Верховний Суд у постанові від 31.03.2021 у справі № 240/12017/19 відступив від вказаної правової позиції;

- від 22.11.2019 у справі № 1140/3136/18: надано оцінку у спорі з органом Пенсійного фонду щодо непроведення перерахунку пенсії з урахуванням надбавок, які були встановлені до виникнення права на перерахунок пенсії.

31. Також не є обґрунтованими доводи позивача про застосування строків, визначених в Законах України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати».

32. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 у справі N 510/1286/16-а дійшла висновку, що норми, зокрема статей 51, 55 Закону № 2262-XII (щодо необмеження будь-яким строком невиплаченої пенсіонерові суми пенсії), підлягають застосуванню у справах за позовами про оскарження бездіяльності, дій та/або рішень суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку пенсійних виплат виключно за наявності таких умов:

1) ці суми мають бути нараховані пенсійним органом;

2) ці суми мають бути не виплаченими саме з вини держави в особі пенсійного органу.

33. Доводи позивача про відсутність строку звернення до суду із цим позовом про оформлення довідки станом на 01.03.2018, із посиланням на статтю 51 Закону № 2262-ХІІ, суд вважає необґрунтованими, оскільки у вказаній статті йдеться про необмеженість строком саме здійснення перерахунку пенсії не проведеного з вини певних органів, відповідач у цій справі не має повноважень на здійснення перерахунку пенсії.

34. Крім того, у цій справі не розглядається спір щодо невиплати органом Пенсійного фонду нарахованої пенсії, у зв`язку із чим помилковими є посилання на статтю 46 Закону № 1058-ІV.

35. Вирішуючи питання додержання позивачем строку звернення до суду, суд виходить з того, що згідно з вимогами статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

36. Підстави видачі спірної довідки позивач пов`язує з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 № 704 (далі Постанова № 704), відповідно до якого розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

37. Наведена норма вказує на те, що грошове забезпечення військовослужбовців повинно змінюватись щороку з 1 січня, у разі зміни прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

38. Як наслідок, саме з цією датою пов`язується визначення Кабінетом Міністрів України умов та розмірів перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-XII.

39. Отже, позивач повинен був дізнався про порушення свого права на оформлення довідки 1 січня відповідного року, зокрема, 01.01.2021.

40. Аналогічного висновку щодо встановлення початку перебігу строку звернення до суду з позовною заявою про зобов`язання відповідача видати довідки про розмір грошового забезпечення станом на 1 січня відповідного календарного року для перерахунку пенсії згідно із Законом № 2262-ХІІ дійшов Верховний Суд у постанові від 12.04.2023 у справі № 380/14933/22.

41. Крім того, суд зазначає, що період застосування такої довідки дорівнює календарному року, оскільки розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб для обчислення розміру грошового забезпечення був змінним щорічно, принаймні до травня 2023 року.

42. Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах.

43. Отже, обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 № 17-рп/2011). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

44. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про не заявлення позивачем поважних причин пропуску строку звернення до суду із цим позовом, що має наслідком залишення його без руху.

45. Відповідно до частини першої, другої статті 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

46. Керуючись статтями 122, 123, 169, 248 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

47. Визнати неповажними причини пропуску строку звернення до суду із цим позовом.

48. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії залишити без руху.

49. Надати строк для усунення недоліків позовної заяви, який складає 10 (десять) календарних днів з дня отримання копії цієї ухвали.

50. Недоліки позовної заяви можуть бути усунені шляхом надання: заяви про поновлення строку звернення до суду з відповідним обґрунтуванням причин його пропуску та наданням підтверджуючих документів, за наявності.

51. Копію ухвали направити особі, що звернулась із позовною заявою.

52. Якщо недоліки позовної заяви не будуть усунені у зазначений строк, позовна заява буде повернута позивачеві.

53. Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 КАС України та не може бути оскаржена.

Суддя І.О. Верба