Справа № 757/30991/18-а
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2023-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про прийняття адміністративної справи до провадження

19 червня 2023 року м. Київ № 757/30991/18-а

Суддя Київського окружного адміністративного суду Дудін С.О., розглянувши питання про прийняття до провадження адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Пенсійного фонду України в особі Департаменту пенсійного забезпечення, у якій, з урахуванням уточнених позовних вимог від 10 грудня 2018 року, просив:

- визнати неправомірним, визначений до виплати у виданій ВССУ довідці від 20 березня 2018 року №99 «про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання» розміру суддівської винагороди у сумі 37440 грн, з яких 19200 грн - посадовий оклад, 15360 грн - доплата за вислугу років, 2880 грн - доплата за науковий ступінь;

- зобов`язати ВССУ видати довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання, в якій вказати, що суддівська винагорода, яка враховується для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, судді ВССУ, який перебуває на відповідній посаді, станом: після 1 січня 2017 року склала 118 080 грн, у тому числі, посадовий оклад - 57600 грн, доплата за вислугу років - 51840 грн, доплата за науковий ступінь - 8640 грн; після 1 січня 2018 року склала 137 378,70 грн, у тому числі, посадовий оклад - 76 014 грн, доплата за вислугу років - 60312,60 грн, доплата за науковий ступінь - 10052,10 грн;

- зобов`язати Пенсійний фонд України в особі Департаменту пенсійного забезпечення здійснити позивачу перерахунок розміру довічного грошового утримання та виплатити різницю за весь оскаржуваний період.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 січня 2021 року замінено відповідача у справі - Пенсійний фонд України в особі Департаменту пенсійного забезпечення, на належного - Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 16 квітня 2021 року адміністративний позов задоволено частково: визнано протиправними дії Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, які полягають у відмові, викладеній у листі від 3 серпня 2020 року № 11-124/0/4-20, у видачі ОСОБА_1 довідки про суддівську винагороду для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці; зобов`язано ВССУ видати ОСОБА_1 довідку про суддівську винагороду працюючого судді вищого спеціалізованого суду, яка враховується для перерахунку його щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці, станом на 1 січня 2020 року, виходячи із базового посадового окладу 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки дії ВССУ на час виникнення спірних відносин хоча і вчинені у порядку, у спосіб та в межах наданих законом повноважень, проте після ухвалення рішення Конституційного Суду України від 18 лютого 2020 року № 2-р/2020 за зверненням позивача із заявою від 1 липня 2020 року (вх. № 130/0/1-20), не були вчиненні для досягнення позивачем законної мети, для якої витребовувалась така довідка.

В частині позовних вимог до Центрального ОУ ПФУ, правонаступником якого є ГУ ПФУ, суд першої інстанції відмовив з огляду на те, що вони є передчасними, оскільки без подання до територіального органу ПФУ відповідної довідки в силу вимог Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 січня 2008 року № 3-1, у територіального органу ПФУ не виникає обов`язку на здійснення перерахунку довічного щомісячного грошового утримання судді у відставці.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2021 року (у редакції постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 січня 2022 року) апеляційні скарги ОСОБА_1 та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ задоволено частково; рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 16 квітня 2021 року скасовано та прийнято нове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково; визнано неправомірним, визначений до виплати у виданій ВССУ довідці від 20 березня 2018 року №99 «про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання» розмір суддівської винагороди у сумі 37440 грн, з яких 19200 грн - посадовий оклад, 15360 грн - доплата за вислугу років 2880 грн - доплата за науковий ступінь; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалюючи вищезазначене судове рішення, суд апеляційної інстанції виходив з того, що суд першої інстанції, вирішуючи цей спір, не врахував особливостей правового регулювання спірних правовідносин та залишив поза увагою факт того, що ВССУ не наділений правом видавати довідку про заробітну плату працюючих суддів Верховного Суду.

Посилаючись на приписи статті 48 КАС України, суд апеляційної інстанції зазначив, що можливість заміни неналежного відповідача може здійснюватися виключно під час розгляду справи в суді першої інстанції. У даному випадку, суд апеляційної інстанції переглядаючи рішення суду першої інстанції в порядку апеляційного провадження, позбавлений можливості в межах наданої йому КАС України компетенції виправити вказаний процесуальний недолік суду першої інстанції, який мав відмовити у задоволенні позовних вимог з мотивів того, що позов заявлено до неналежного позивача.

При цьому суд апеляційної інстанції врахував позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 17 вересня 2020 року у справі №742/2298/17, у якій зазначено наступне: «… позивач не завжди спроможний правильно визначити відповідача. Звертаючись до суду з адміністративним позовом, позивач зазначає відповідачем особу, яка, на його думку, повинна відповідати за позовом, проте під час розгляду справи він може заявити клопотання про заміну неналежного відповідача належним. Заміна відповідача може відбутися за клопотанням не лише позивача, а й будь-якої іншої особи, яка бере участь у справі, у тому числі, й за клопотанням самого відповідача, або навіть за ініціативою суду».

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції передчасно прийнято рішення про часткове задоволення позовних вимог до ВССУ, при цьому, не залучивши до розгляду справи співвідповідача - Верховний Суд, а отже рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення.

В частині позовних вимог щодо зобов`язати Пенсійний фонд України в особі Департаменту пенсійного забезпечення здійснити позивачу перерахунок розміру довічного грошового утримання та виплатити різницю за весь оскаржуваний період, то суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що такі вимоги не підлягають задоволенню, оскільки є передчасними.

Постановою Верховного Суду від 13.04.2023 Касаційні скарги ОСОБА_1 та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ задовольнити частково.

Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 16 квітня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2021 року (у редакції постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 січня 2022 року) скасовано, а справу №757/30991/18-а направлено на новий розгляд до суду першої інстанції - Київського окружного адміністративного суду.

03.05.2023 справа надійшла до Київського окружного адміністративного суду та за результатом автоматизованого розподілу передана на розгляд судді Дудіну С. О.

На підставі цього, справа підлягає прийняттю до провадження для розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

Скасовуючи вищевказані судові рішення, Верховний Суд зазначив, що з рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 16 квітня 2021 року вбачається, що судом першої інстанції позов задоволено частково, зокрема, визнано протиправними дії ВССУ, які полягають у відмові, викладеній у листі від 3 серпня 2020 року № 11-124/0/4-20 у видачі ОСОБА_1 довідки про суддівську винагороду для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та зобов`язано ВССУ видати ОСОБА_1 довідку про суддівську винагороду працюючого судді вищого спеціалізованого суду, яка враховується для перерахунку його щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці, станом на 1 січня 2020 року, виходячи із базового посадового окладу 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року. При цьому суд вказав, що вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог.

Водночас в рішенні суду першої інстанції не наведено відповідного обґрунтовано необхідності виходу суду за межі позовних вимог. При цьому колегія суддів звернула увагу на те, що суд першої інстанції розглянув вимоги, які не пов`язані із вимогами, заявленими ОСОБА_1 у межах цієї справи, вказані вимоги стосуються відносин, які не були спірними на момент звернення позивача із позовом, виникли у 2020 році та щодо яких позивачем не наводилось жодних підстав.

Суд апеляційної інстанції залишив поза увагою вказані порушення норм процесуального права в частині дотримання принципів диспозитивності і змагальності судового процесу, які були допущені судом першої інстанції, та фактично переглянув справу в межах висновків суду першої інстанції, а не предмета і підстав позову, заявлених в суді першої інстанції.

Тобто, зі змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що судами попередніх інстанцій вирішено правове питання, яке не було заявлене позивачем як предмет спору.

Верховний Суд зауважив, що із поданої позивачем позовної заяви вбачається, що

- предметом позову є правомірність визначення відповідачем у довідці від 20 березня 2018 року №99 розміру суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання;

- правовою підставою позову вказано положення статті 133 Закону № 2453-VI, якою передбачено, що суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат до нього. Посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється в розмірі 10 мінімальних заробітних плат, а судді вищого спеціалізованого суду - пропорційно до посадового окладу судді місцевого суду з коефіцієнтом 1,2;

- способом захисту порушених прав позивачем визначено визнання неправомірним розміру суддівської винагороди у сумі 37440 грн, з яких 19200 грн - посадовий оклад, 15360 грн - доплата за вислугу років, 2880 грн - доплата за науковий ступінь, визначений у виданій ВССУ довідці від 20 березня 2018 року №99, та зобов`язати ВССУ видати довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання, в якій вказати, що суддівська винагорода, яка враховується для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, судді ВССУ, який перебуває на відповідній посаді, станом: після 1 січня 2017 року склала 118 080 грн…; після 1 січня 2018 року - 137 378,70 грн.

Таким чином, Верховний Суд зазначив, що при вирішенні цього спору суди обох інстанцій не з`ясували, які обставини входять до предмета доказування у цій справі, якими доказами вони можуть підтверджуватися, чи подані відповідні докази сторонами або суд має їх витребувати з власної ініціативи, чи відповідають зібрані у справі докази критеріям належності, допустимості, достовірності і достатності.

З огляду на вищезазначене, Верховний Суд не визнав за можливе перевірку інших доводів касаційних скарг стосовно правильного застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та неврахування висновків щодо застосування норм права, викладених у постановах Верховного Суду.

Відповідно до частини п`ятої статті 353 КАС України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов`язковими для суду першої або апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Відповідно до частини другої статті 241 КАС України процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 49, 171, 179, 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Прийняти адміністративну справу до провадження судді Київського окружного адміністративного суду Дудіна С. О.

Справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

2. Витребувати від сторін письмові пояснення по справі з урахуванням позиції, викладеної Верховним Судом у постанові у цій справі, а також докази на підтвердження своїх вимог та заперечень.

3. Повідомити учасникам справи, що відповідно до положень статті 94 КАС України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

4. Роз`яснити учасникам судового процесу, що відповідно до положень статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України за неподання без поважних причин доказів, витребуваних судом, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом, зокрема, штраф або тимчасове вилучення доказів для дослідження судом.

У разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами.

5. Роз`яснити учасникам судового процесу, що відповідно до положень статті 79 Кодексу адміністративного судочинства України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи.

6. Роз`яснити учасникам справи про можливість отримання інформації по справі, що розглядається, на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: http://adm.ko.court.gov.ua/sud1070/.

7. Копію ухвали суду надіслати (вручити, надати) учасникам справи (їх представникам), зокрема, шляхом направлення тексту ухвали електронною поштою, факсимільним повідомленням (факсом, телефаксом), телефонограмою.

8. У зв`язку з відсутністю у суді можливості друкування документів, які надходять через підсистему "Електронний Суд" чи на офіційну електронну адресу суду, документи до суду направляти засобами поштового зв`язку або нарочно у паперовому вигляді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Суддя Дудін С.О.