Справа № 340/3298/22
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2023-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 червня 2023 року м. Дніпросправа № 340/3298/22

Головуючий суддя І інстанції - Науменко В.В.

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Іванова С.М. (доповідач),

суддів: Чередниченка В.Є., Шальєвої В.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26.09.2022 року в адміністративній справі №340/3298/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, в якому просив:

- визнати протиправним рішення Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, викладене у формі листа від 24.06.2022 року №Л-41/01/05-2022, про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 від 31.05.2022 року;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області зарахувати до календарної вислуги років (12 років 10 місяців 05 днів) вислугу років у пільговому обчисленні та внести відповідні зміни до наказу «по особовому складу» від 22.11.2021 року №526о/с;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області здійснити перерахунок вихідної допомоги при звільненні з включенням до складу грошового забезпечення індексації та виплатити недоплачений розмір допомоги після проведення перерахунку;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області нарахувати та виплатити грошову компенсацію за невикористані дні основної щорічної відпустки за 2015 та 2016 роки, всього 34 календарні дні, та щорічної додаткової оплачуваної відпустки як учаснику бойових дій за 2015 та 2016 рік, всього за 28 календарних днів, з обов`язковим включенням до середнього розміру грошового забезпечення, з якого розраховується розмір компенсації, індексації грошового забезпечення;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області підготувати у встановленому порядку та направити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Кіровоградській області оновлені документи для призначення пенсії ОСОБА_1 з 23.11.2021 року відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», з урахуванням збільшеної вислуги років та включенням у довідку щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за останні 24 календарні місяці служби підряд перед місяцем звільнення, що подається для призначення пенсії, індексації грошового забезпечення.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26.09.2022 року адміністративний позов ОСОБА_1 було задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, яка полягає у невиплаті ОСОБА_1 компенсації за невикористані основні та додаткові відпустки, неврахуванні індексації грошового забезпечення під час нарахування виплат при звільненні та обрахування сум для призначення пенсії, неврахуванні до календарної вислуги років відповідних періодів проходження служби у пільговому (кратному) співвідношенні.

Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області зарахувати ОСОБА_1 до календарної вислуги років відповідні періоди проходження служби у пільговому (кратному) обчисленні, з врахуванням висновків суду у цій справі, та внести відповідні зміни до наказу від 22.11.2021 року №526о/с.

Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області здійснити перерахунок ОСОБА_1 вихідної допомоги при звільненні з включенням до таких розрахунків індексації грошового забезпечення, та виплатити різницю між фактично отриманими та належними до сплати сумами коштів.

Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за усі невикористані дні основної щорічної відпустки за 2015 та 2016 роки та щорічної додаткової оплачуваної відпустки як учаснику бойових дій за 2015 та 2016 рік, з урахуванням індексації грошового забезпечення.

Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області підготувати та направити на адресу ГУ ПФУ в Кіровоградській області оновлені документи для призначення з 23.11.2021 ОСОБА_1 пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», з включенням до календарної вислуги років відповідних періодів проходження служби у пільговому (кратному) співвідношенні, враховуючи висновки суду у цій справі, та з включенням індексації грошового забезпечення для обрахування суми пенсії.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області, звернулось з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати вищезазначене рішення, як незаконне та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Апеляційна скарга обґрунтована безпідставністю заявлення позовних вимог.

ОСОБА_1 було подано відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на обґрунтованість висновків суду першої інстанції, останній просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі ст. 311 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як було встановлено судом першої інстанції, позивач з 12.08.1992 по 14.08.1995 та з 02.06.2014 по 06.11.2015 проходив службу в органах внутрішніх справ, а з 07.11.2015 по 22.11.2021 - у Національній поліції, з якої наказом №526 о/с від 22.11.2021 звільнений за п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» через хворобу, за рішенням медичної комісії про непридатність до подальшої служби у поліції (а.с. 16, 18-21).

Під час проходження служби позивач приймав безпосередню участь у проведенні антитерористичної операції та має статус учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням НОМЕР_1 , виданого 20.10.2015 УМВС України в Кіровоградській області (а.с. 37).

З матеріалів справи вбачається, що позивачем не використано щорічну основну відпустку та додаткову відпустку, як учаснику бойових дій за 2015-2016 роки.

Водночас, під час остаточного розрахунку з позивачем, відповідачем не нараховано та не сплачено компенсацію за невикористані дні основної та додаткової відпустки.

Також, позивач звернувся до відповідача із заявою від 30.05.2022 про, зокрема відносно зарахування до вислуги років період участі в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей та періодів проходження служби на посадах, що дають право на зарахування вислуги років в пільговому (кратному) обчисленні до календарної вислуги років (а.с. 31).

Листом від 24.06.2022 відповідач повідомив позивача про відсутність підстав для зарахування вислуги років на пільгових умовах до календарної вислуги років (а.с. 33-35).

Вважаючи вказані доводи відповідача протиправними та не врахування індексації у розрахунок середнього розміру грошового забезпечення, з якого обраховується розмір одноразової допомоги при звільненні, та у довідку для обрахунку пенсії, позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач наділений правом на виплату компенсації за невикористані дні відпустки та індексацію. Зауважено, що враховуючи наявність у позивача періодів служби, за які у відповідності до вимог чинного законодавства передбачалось обрахування вислуги років у пільговому обчисленні, такі періоди служби мали бути відповідним чином враховані та включені відповідачем до календарної вислуги років у кратному співвідношенні під час оформлення та направлення відповідних документів до органів ПФ України для призначення позивачу відповідної пенсії.

Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Частиною першою статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Згідно з пунктом 12 частини першої статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасникам бойових дій надаються такі пільги, як використання чергової щорічної відпустки у зручний для них час, а також одержання додаткової відпустки із збереженням заробітної плати строком 14 календарних днів на рік.

Положеннями статті 4 Закону України «Про відпустки» передбачено такі види щорічних відпусток: основна відпустка (стаття 6 цього Закону); додаткова відпустка за роботу зі шкідливими та важкими умовами праці (стаття 7 цього Закону); додаткова відпустка за особливий характер праці (стаття 8 цього Закону); інші додаткові відпустки, передбачені законодавством.

Відповідно до ст. 16- 2 Закону України «Про відпустки» учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності, особам з інвалідністю внаслідок війни, статус яких визначений Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», особам, реабілітованим відповідно до Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років», із числа тих, яких було піддано репресіям у формі (формах) позбавлення волі (ув`язнення) або обмеження волі чи примусового безпідставного поміщення здорової людини до психіатричного закладу за рішенням позасудового або іншого репресивного органу, надається додаткова відпустка зі збереженням заробітної плати тривалістю 14 календарних днів на рік.

Наказом Міністерства внутрішніх справ від 06.04.2016 № 260, затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (далі - Порядок № 260).

Вказаний нормативно-правовий акт визначає критерії виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських.

Так, приписами п. 8 розділу III Порядку № 260 поліцейським, які відповідно до законодавства України мають право на відпустку зі збереженням грошового забезпечення, виплата грошового забезпечення здійснюється в розмірі, що вони одержували на день вибуття у відпустку, з розрахунку посадового окладу, установленого за основною штатною посадою, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії за поточний місяць.

Водночас, положеннями абзаців сьомого та восьмого пункту 8 розділу ІІІ Порядку № 260 за невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до чинного законодавства. Виплата грошової компенсації за невикористану в році звільнення відпустку проводиться, виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого поліцейський має відповідно до чинного законодавства, на день звільнення із служби. При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів. Кількість днів для виплати грошової компенсації за невикористану відпустку вказується в наказі про звільнення.

Зі змісту зазначених правових приписів Порядку № 260 вбачається, що у випадку звільнення поліцейського - учасника бойових дій, йому виплачується компенсація в разі звільнення за невикористані ним дні відпустки, у тому числі за невикористані дні додаткової відпустки, передбаченої статтею 16-2 Закону України «Про відпустки» та статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Однак, положення Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» не обмежують та не припиняють право учасника бойових дій на отримання у рік звільнення виплати грошової компенсації за всі невикористані дні додаткової відпустки, саме лише за цей рік.

Вказані правові висновки також відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 31.05.2021 року по справі № 200/13837/19-а, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Таким чином, з огляду на вказані правові приписи, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо ненарахування та невиплати позивачу грошової компенсації за невикористані календарні дні основної та додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за період за 2015 та 2016 роки.

Що стосується неврахування індексації грошового забезпечення позивача у розрахунок усіх нарахувань, що підлягають виплаті при звільненні зі служби, то колегія суддів апеляційного суду зазначає наступне.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України регульовано Законом України від 03.07.1991 № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» (далі - Закон № 1282-ХІІ).

Згідно статті 1 вказаного Закону індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Статтею 2 цього Закону передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема оплата праці (грошове забезпечення).

Отже, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу протягом грудня 2017 - листопада 2021 років нараховувалась та виплачувалась індексація грошового забезпечення (а.с. 24).

Водночас відповідач, не оспорюючи такі обставини, заперечує саме право позивача на включення сум нарахованої та виплаченої індексації грошового забезпечення до розрахунків виплат, що підлягали сплаті на користь позивача під час його звільнення зі служби та до розрахунку розміру пенсії за вислугою років.

Враховуючи, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, а не тільки грошове забезпечення поліцейських, а також те, що здійснення індексації врегульовано окремим законом, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що механізм індексації має універсальний характер і питання її врахування до складу грошового забезпечення для здійснення відповідних виплат та призначення пенсії за вислугу років не регулюється положеннями Закону № 580-VIII або Закону № 2262-ХІІ.

Незважаючи на наявність спеціального законодавства, зокрема Закону №2262-ХІІ та відповідних підзаконних нормативних актів, якими врегульовуються відносини щодо обчислення (призначення, перерахунку) пенсій поліцейським та наявність спеціального законодавства, зокрема Закону № 580-VIII, яким визначаються види (складові) грошового забезпечення поліцейських, натомість які не врегульовують питання віднесення індексації грошового забезпечення до видів грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія та відповідні нарахування при звільненні зі служби, при вирішенні цього питання слід субсидіарно застосовувати положення спеціальних законів щодо механізму проведення індексації, її мети та правової природи (суті), зокрема Закону № 2017-ІІІ, Закону № 1282-ХІІ, та Порядку № 1078.

Субсидіарне застосування зазначених норм права дає підстави для правового висновку, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення поліцейських, в тому числі і для розрахунку пенсії за вислугу років, що забезпечує дотримання пенсійних прав осіб, звільнених зі служби у поліції, як складової конституційного права на соціальний захист. В іншому випадку, не врахування індексації при обрахунку пенсії за вислугу років призвело б до застосування для визначення розміру пенсії знеціненого грошового забезпечення.

Вказані правові висновки також відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 17.05.2021 року по справі № 552/4951/17, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Відносного зарахування до вислуги років позивача окремих періодів у пільговому обчисленні, то колегія суддів апеляційного суду зазначає наступне.

Відповідно до пункту «б» частини 1 статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (тут і далі - в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, особи начальницького складу податкової міліції, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.

Відповідно до пункту «а» частини 1 статті 12 Закону №2262-ХІІ, пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж» статті 12 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

Згідно з частиною 4 статті 17 Закону №2262-ХІІ, при призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення.

Відповідно до статті 171 Закону №2262-ХІІ, порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначених вимог Закону №2262-ХІІ, Кабінетом Міністрів України затверджено Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей (Постанова від 17.07.1992 №393).

Пунктом 3 Постанови №393 встановлено, що вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці 1 пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах:

а) один місяць служби за три місяці:

участь у бойових діях у воєнний час;

час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції;

період проходження служби у військовому резерві під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів;

час проходження служби, протягом якого особа брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів;

2) підпункт «в» один місяць служби за півтора місяця:

час проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ у підрозділах карного розшуку за переліком посад і умовами, що визначаються Міністром внутрішніх справ" зараховується на пільгових умовах до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 Постанови № 393 з розрахунку один місяць служби за півтора місяця.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 29 липня 2008 року № 361 затверджено Перелік посад працівників підрозділів карного розшуку, окремо визначених посад карного розшуку органів внутрішніх справ, за яким зараховується час проходження служби на пільгових умовах з розрахунку один місяць служби за півтора місяця, крім усіх посад режимно-секретних, кадрових та інших підрозділів, які виконують функції із забезпечення діяльності підрозділів карного розшуку (далі - Наказ МВС №361).

Пунктом 2 Наказу МВС № 361 установлено, що вислуга років для призначення пенсій на пільгових умовах зараховується працівникам, зазначеним у пункті 1 цього наказу, які перебували на службі після набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 16 листопада 2001 року №1497 «Про внесення доповнення до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393», при цьому таким працівникам на пільгових умовах зараховується весь час проходження служби на відповідних посадах.

За змістом Переліку, затвердженого Наказом МВС №361, до посад працівників підрозділів карного розшуку органів внутрішніх справ, за якими зараховується час проходження служби па пільгових умовах з розрахунку один місяць служби за півтора місяця віднесено посаду, зокрема, оперуповноваженого.

3) підпункт «г» один місяць служби за сорок днів:

- час проходження служби особами рядового і начальницького складу органів

внутрішніх справ у підрозділах патрульної служби за переліком посад і умовами, що визначаються Міністерством внутрішніх справ.

За приписами пункту 3-1 Постанови №393, у разі наявності двох і більше підстав для зарахування на пільгових умовах до вислуги років, з якої визначається розмір пенсії, одного і того ж періоду служби вислуга років обчислюється за тією підставою, яка дає найбільші пільги.

Як свідчать встановлені обставини справи, позивач має наступні періоди служби, вислуга років за які має нараховуватись у пільговому (кратному) значенні:

- з 12.08.1992 по 19.03.1993 - контролер слідчого ізолятору УВС Кіровоградського

облвиконкому (30 днів служби за 40 днів);

- з 19.03.1993 по 14.08.1995 - оперуповноважений карного розшуку (1 рік служби за 1,5 роки);

- з 02.06.2014 по 06.11.2015 - патрульна служба міліції особливого призначення (30 днів служби за 40 днів);

- з 07.11.2015 по 22.11.2021 - патрульна служба поліції особливого призначення «Святослав» (30 днів служби за 40 днів);

- участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, відрядження у складі зведеного загону ГУНП в Кіровоградській області до районів проведення операції Об`єднаних сил та безпосереднє прийняття участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, періодично з 03.08.2014 по 14.09.2021, всього 2 роки 10 міс 22 дні (один день за три дні).

Так, основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон №2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

Отже, передбачена Порядком №393 можливість пільгового зарахування окремих видів служби спрямована на реалізацію Закону №2262-ХІІ і положенням цього Закону не суперечить.

Вказані правові висновки також відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 03.03.2021 року по справі № 805/3923/18-а, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Статтею 1 Закону №2262-ХІІ передбачено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Таким чином, Закон №2262-ХІІ як єдину, обов`язкову умову призначення пенсії за вислугу років передбачає наявність у особи певної кількості років певного виду служби (вислуги). При цьому, наявність необхідної вислуги років забезпечує право на пенсію за вислугу років безвідносно до віку, стажу та працездатності особи.

Визначення у Законі №2262-ХІІ вислуги, саме в календарних роках передбачає обов`язкову вислугу усіх календарних днів (365), що в такому випадку і буде становити календарний рік і буде відповідати правилу, закріпленому в частині 4 статті 17 цього ж Закону, щодо можливості врахування при призначенні пенсії тільки повних років вислуги.

Таким чином, передбачена Законом №2262-ХІІ календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів).

В свою чергу, передбачені статтею 171 Закону №2262-ХІІ, пільгові умови призначення пенсій відповідно до Порядку №393 полягають в пільговому (кратному) зарахуванні вислуги років.

При цьому, таке зарахування не є самостійним видом вислуги і не конкурує з її календарним обчисленням, а є лише пільговим зарахуванням уже наявної вислуги. Фактична тривалість вислуги при такому зарахуванні не змінюється, а лише зараховується на пільгових (кратних) умовах.

Завдяки такому зарахуванню необхідну кількість років для призначення пенсії за вислугу років особа набуває швидше, порівняно із зарахуванням вислуги на загальних (не пільгових) умовах, що і становить природу пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за Законом №2262-ХІІ.

Отже, в цілях Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів). Для призначення пенсій за вислугу років за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку №393.

Вказані правові висновки також відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 14.04.2021року по справі №480/4241/18, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області - залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26.09.2022 року в адміністративній справі №340/3298/22 - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя С.М. Іванов

суддя В.Є. Чередниченко

суддя В.А. Шальєва