Справа № 200/2028/23
Суддя: Тарасенко І.М.
Дата ухвалення: 2023-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2023 року Справа№200/2028/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тарасенка І.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (юридична адреса: 54020, м. Миколаїв, вул. Морехідна, 1, ) про визнання протиправним та скасувати рішення щодо відмови в призначенні пенсії, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області. Просила суд: 1) визнати неправомірними дії та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 12.04.2023 року № 63; 2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області повторно переглянути заяву про призначення пенсії та зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з травня 2017 року по березень 2022 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішенням № 63 від 12 квітня 2023 року їй було відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

Отже, позивач вважає що його права були порушенні таким рішенням відповідача, у зв`язку із чим вона звернувся до суду.

16 травня 2023 року відкрито провадження по справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження. В ухвалі було запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву зі всіма доказами на його підтвердження, які наявні у відповідача.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області розглянуто заяву ОСОБА_1 від 03.04.2023 року та додані до неї документи та прийнято рішення № 63 від 12.04.2023 року про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Позивачем до заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах надано довідку Форми ОК-5. За даними вищезазначеної довідки, відсутні підстави зарахувати до страхового стажу позивача періоди роботи з травня 2017 по березень 2022 року та квітня 2022 по березень 2023 року , оскільки відсутні данні про сплату страхових внесків.

Отже, представник відповідача зазначає, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 за віком на пільгових умовах № 63 від 12.04.2023 року є правомірним та не підлягає скасуванню.

Враховуючи вищенаведене представник Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області вважає що, підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду в Миколаївській області, щодо повторного перегляду заяви про призначення пенсії та зарахування до страхового стажу Позивача, періоди роботи з травня 2017 року по березень 2022 року відсутні.

За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_2 . Зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

03 квітня 2023 року ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України від 09.07.2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058).

За принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області розглянуто заяву від 03.04.2023 року та додані до неї документи та прийнято рішення № 63 від 12.04.2023 року про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 за віком на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

У спірному рішенні зазначено, що страховий стаж ОСОБА_1 складає 20 років 10 місяців 05 днів, пільговий стаж роботи складає 15 років 02 місяці 03 дні.

Як вбачається з рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області № 63 від 12.04.2023 року, до страхового стажу роботи позивача не зараховано періоди роботи: протягом травня 2017 року березня 2022 року, оскільки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні дані про сплату страхових внесків; протягом квітня 2022 року березня 2023 року, оскільки в реєстрі застрахованих осіб відсутні дані про трудові відносини, нарахування доходу та сплату страхових внесків.

До пільгового стажу роботи позивача зараховано усі періоди.

Отже, позивач вважає, що такі дії відповідача є протиправними, а рішення про відмову в призначенні пенсії незаконним, у зв`язку із чим вона була змушений звернутися до суду.

Суд, перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон № 1788-ХІІ) та Законом України від 09 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закону № 1058-ІV).

Спірним питанням даної справи є саме, відмова у призначенні пенсії позивачу у зв`язку із не зарахуванням до її страхового стажу періоди роботи: протягом травня 2017 року березня 2022 року, оскільки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні дані про сплату страхових внесків.

Відповідно до записів трудової книжки, серії НОМЕР_3 , яка належать ОСОБА_1 , вбачається що з 26 червня 2002 року по 10 вересня 2019 року вона працювала у приватному акціонерному товаристві «Красногорівський Вогнетривкий завод» (до 28.04.2011 року ВАТ «Красногорівський вогнетривкий завод», до 18.04.2019 року публічне акціонерне товариство «Красногорівський вогнетривкий завод») (записи трудової книжки №№ 11, 12, 13, 14); з 11 вересня 2019 року по 01 травня 2023 року працювала прибиральницею службових приміщень МККП «ВІТА» (запис трудової книжки про прийом на роботу № 15, запис про звільнення у трудовій книжці відсутній, доказ про звільнення наказ директора Красногорівського міського комбінату комунальних підприємств «ВІТА» «Про звільнення» від 01.05.2023 року № 4-К.)

Як вбачається з довідки форм ОК-5 позивачу з травня 2017 року по березень 2022 року (включно), ОСОБА_1 отримувала заробітну плату, проте підприємствами на яких вона працювала не перераховувались страхові внески за вказаний період.

Згідно із частиною другою статті 20 Закону № 1058-IV обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5 - 7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Як передбачено частинами четвертою - шостою, дев`ятою, десятою статті 20 Закону № 1058-IV, сплата страхових внесків здійснюється виключно в грошовій формі шляхом внесення відповідних сум страхових внесків до солідарної системи на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду, а сум страхових внесків до накопичувальної системи пенсійного страхування - на банківський рахунок Накопичувального фонду або на банківський рахунок обраного застрахованою особою недержавного пенсійного фонду - суб`єкта другого рівня системи пенсійного забезпечення. Страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків. Страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є: для страхувальників, зазначених у пунктах 1, 2, 4 статті 14 цього Закону, - календарний місяць. Днем сплати страхових внесків вважається: у разі перерахування сум страхових внесків у безготівковій формі з банківського рахунку страхувальника на банківський рахунок органу Пенсійного фонду - день списання установою банку, органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з банківського (спеціального реєстраційного) рахунку страхувальника незалежно від часу її зарахування на банківський рахунок органу Пенсійного фонду. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Системний аналіз вказаних вище правових норм дає підстави дійти висновку про те, що до страхового стажу зараховується період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески.

За приписами ст. 113 Закону № 1058 держава створює умови для функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат.

Пунктом 1 частини другої статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі Закон № 2464-IV) встановлено, що платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до статті 4 Закону № 2464-IV платниками єдиного внеску є, зокрема, роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Відповідно до статті 26 Закону № 2464-IV посадові особи платників єдиного внеску несуть адміністративну відповідальність, зокрема, за порушення порядку нарахування, обчислення і строків сплати єдиного внеску.

Таким чином, обов`язок щодо сплати єдиного внеску покладено саме на роботодавця, який здійснив нарахування цього внеску та утримання його із заробітної плати позивача.

Крім того суд зазначає, що, фактично, внаслідок невиконання Відкритим акціонерним товариство «Красногорівський вогнетривкий завод», Публічним акціонерним товариством «Красногорівський вогнетривкий завод» та Красногорівським міським комбінатом комунальних підприємств «ВІТА» обов`язку по сплаті внесків до Пенсійного фонду України, позивач позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи на вказаних підприємствах, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Вказаний висновок узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 24 травня 2018 року у справі № 490/12392/16-а, від 01 листопада 2018 року у справі № 199/1852/15-а.

Отже, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області протиправно не зарахувало до страхового позивача, періоди її роботи з травня 2017 року по березень 2022 року (включно).

Позивач має належним чином оформлену трудову книжку, в якій містяться записи про відповідний трудовий стаж із відомостями, які відповідають вимогам законодавства на підтвердження права на пенсію за віком відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, не зарахування Пенсійним фондом вказаних періодів роботи позивача не відповідають чинному законодавству.

Відповідачем не надано суду жодних доказів, що дані, які містяться в трудовій книжці позивача, містять неправдиві або недостовірні дані.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 від 12.04.2023 року № 63, є протиправним, а дії посадових осіб Пенсійного фонду при його ухваленні незаконними.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави; суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправним та скасувати рішення щодо відмови в призначенні пенсії, зобов`язання вчинити певні дії, є такими що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 1073,60 грн. (квитанція № 5 від 09.05.2023 року).

Керуючись ст.ст. 2-15, 19-20, 42-48, 72-77, 90, 139, 118, 159-165, 199, 205, 244-250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (юридична адреса: 54020, м. Миколаїв, вул. Морехідна, 1, ) про визнання протиправним та скасувати рішення щодо відмови в призначенні пенсії, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати неправомірними дії та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (юридична адреса: 54020, м. Миколаїв, вул. Морехідна, 1, ) від 12.04.2023 року № 63 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (юридична адреса: 54020, м. Миколаїв, вул. Морехідна, 1, ) повторно переглянути заяву ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про призначення пенсії та зарахувати до її страхового стажу періоди роботи з травня 2017 року по березень 2022 року (включно), з урахуванням висновків суду.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (юридична адреса: 54020, м. Миколаїв, вул. Морехідна, 1, ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.М. Тарасенко