Справа № 380/12150/22
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2023-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2023 рокуЛьвівСправа № 380/12150/22 пров. № А/857/3383/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Гудима Л.Я., Ільчишин Н.В.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,

на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27 січня 2023 року (суддя - Грень Н.М., час ухвалення - не вказаний, місце ухвалення - м.Львів, дата складання повного тексту - не вказана),

в адміністративній справі №380/12150/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області,

про скасування термінового заборонного припису,

встановив:

У вересні 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача Головного управління Національної поліції у Львівській області, в якому просив визнати протиправним та скасувати терміновий заборонний припис серії АА №196121 від 26.08.2022р. стосовно позивача, складений ДОП СДОП ВП ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області старшим лейтенантом поліції Ігорем Макаром стосовно ОСОБА_1 .

Відповідач позову не визнав, в суді першої інстанції подав відзив на позовну заяву, просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 27.01.2023 року у задоволенні позовну відмовлено повністю.

З цим рішенням суду першої інстанції не погодився позивач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що судом при ухваленні оскаржуваного рішення допущено неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи та є підставою для скасуванню рішення суду з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт покликається та те, що суд першої інстанції залишив поза увагою той факт, що безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи не існувало, позаяк діяння, які були кваліфіковані як психологічне насильство, мали місце 21.08.2022 року, а терміновий заборонний припис складено 26.08.2022 року, через 5 днів після звернення ОСОБА_2 , тобто він не мав на меті негайне припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення, як це визначено законом. Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовної заяви, судом також залишено поза увагою твердження позивача щодо порушення працівником ДОП СДОП ВП ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області старшим лейтенантом поліції Ігорем Макаром вимог п.9,11 Порядку №654. Водночас, в порушення положень ст.25 Закону №2229-VІІІ працівником поліції позивачу була вручена копія термінового заборонного припису, у якій, на відміну від оригіналу була відсутня відмітка у рядку «заходи термінового заборонного припису стосовно кривдника» - а саме, щодо заборони на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи та в графі заборони в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою. Крім того, терміновий заборонний припис, який був позивачу вручений, не містить підпису постраждалої особи, що свідчить про не дотримання п.11 Порядку №654. Натомість, оригінал припису такий підпис містить. Це означає, що в припис вносилися зміни після його вручення позивачу і підписання ним припису, що зумовлює недійсність такого припису. Крім того, працівником органу Національної поліції при винесенні припису не було отримано пояснення від постраждалої особи, які б підтвердили існування безпосередньої загрози життю чи її здоров`ю в момент прийняття оскаржуваного припису. При цьому, поліцейський лише обмежився інформацією, наведеною в заяві ОСОБА_2 від 21.08.2022. У матеріалах справи відсутні пояснення ОСОБА_2 щодо здійснення перевірки інформації наявності підстав для винесення заборонного припису. Крім того, відповідачем не надано доказів на підтвердження факту вжиття заходів щодо перевірки обставин вчинення щодо ОСОБА_2 та її дитини психічного насильства, також не надано доказів, які би підтверджували проведення бесіди із постраждалою особою. Судом також залишено поза увагою те, що відсутність факту вчинення будь-якого домашнього насильства щодо ОСОБА_2 підтверджується постановою Галицького районного суду м. Львова від 21.10.2022 у справі №461/4597/22 про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , яке зафіксовано в протоколах від 26.08.2022 ВАВ №050389 та АА №153876, в якій провадження по справі за вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , передбаченого ч.1 ст.172-3 КУпАП закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Вважає апелянт, що відповідачем при складанні оскарженого термінового заборонного припису порушено вимоги, встановлені Законом №2229-VІІІ та Порядку №654, не здійснено належну перевірку відповідної інформації, припис винесено без відповідних підстав, в силу чого має бути визнаним неправомірним та таким, що підлягає скасуванню.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржене рішення суду від 27.01.2023 та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задоволити в повному обсязі.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, надав оцінку аргументам як сторони позивача, так і відповідача, а тому оскаржуване рішення суду є обґрунтованим та законним, і не підлягає скасуванню. Просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити повністю.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом встановлено такі фактичні обставини справи.

26.08.2022 року ДОП СДОП ВП ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області старшим лейтенантом Ігорем Макаром складено терміновий заборонний припис серії АА №196121 відносно ОСОБА_1 у зв`язку зі скоєнням ним домашнього насильства стосовно постраждалої особи - ОСОБА_2 , а саме 21.08.2022 року близько 20:55 години за адресою: АДРЕСА_1 вчиняв психологічне насильство та намагався вчиняти фізичне насильство, виражався нецензурною лайкою в присутності неповнолітньої дитини (а.с. 8, 28).

Вказаним заборонним приписом застосовано заходи термінового заборонного припису стосовно кривдника: зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою. Терміновий заборонний припис стосовно кривдника винесений строком на 3 доби з 11 год. 00 хв. 26 серпня року та діє до 11 год. 00 хв 29 серпня 2022 року.

Не погоджуючись з прийняттям вказаного термінового заборонного припису, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, в межах доводів та вимог апеляційної скарги позивача, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову з врахуванням наступного.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства, визначені Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року №2229-VIII, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон №2229-VIII).

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону №2229-VIII, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі; особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі; терміновий заборонний припис стосовно кривдника - спеціальний захід протидії домашньому насильству, що вживається уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України як реагування на факт домашнього насильства та спрямований на негайне припинення домашнього насильства, усунення небезпеки для життя і здоров`я постраждалих осіб та недопущення продовження чи повторного вчинення такого насильства.

Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на колишнє подружжя (п.2 ч.2 ст.3 Закону №2229-VIII).

Згідно з п.4 ч.1 ст.10 Закону №2229-VIII, до повноважень уповноважених підрозділів органів Національної поліції України у сфері запобігання та протидії домашньому насильству належать винесення термінових заборонних приписів стосовно кривдників.

Терміновий заборонний припис стосовно кривдника віднесений законодавцем до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству.

Статтею 25 Закону №2229-VIII встановлено, що терміновий заборонний припис виноситься кривднику уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення.

Терміновий заборонний припис може містити такі заходи: 1) зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; 2) заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; 3) заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.

Під час вирішення питання про винесення термінового заборонного припису пріоритет надається безпеці постраждалої особи. Зазначена вимога поширюється також на місце спільного проживання (перебування) постраждалої особи та кривдника незалежно від їхніх майнових прав на відповідне житлове приміщення.

Терміновий заборонний припис виноситься за заявою постраждалої особи, а також за власною ініціативою працівником уповноваженого підрозділу органів Національної поліції України за результатами оцінки ризиків. Терміновий заборонний припис вручається кривднику, а його копія - постраждалій особі або її представнику.

Особа, стосовно якої винесено терміновий заборонний припис, може оскаржити його до суду в загальному порядку, передбаченому для оскарження рішень, дій або бездіяльності працівників уповноважених підрозділів органів Національної поліції України.

Терміновий заборонний припис виноситься в порядку, затвердженому Міністерством внутрішніх справ України (ч.11 ст.25 Закону №2229-VIII).

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 01 серпня 2018 року №654 затверджено Порядок винесення уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України термінового заборонного припису стосовно кривдника (далі - Порядок №654).

Відповідно до п.2, п.3 розділу ІІ Порядку №654, припис виноситься за заявою постраждалої особи, а також за власною ініціативою працівника уповноваженого підрозділу поліції, за результатами оцінки ризиків.

Під час вирішення питання про винесення припису пріоритет надається безпеці постраждалої особи. Зазначена вимога поширюється також на місце спільного проживання (перебування) постраждалої особи та кривдника незалежно від їхніх майнових прав на відповідне житлове приміщення.

Пунктом 5 Поряду №654 передбачено, що при винесенні припису працівник уповноваженого підрозділу поліції отримує пояснення від кривдника, постраждалої особи (її представника), свідка(ів) (у разі наявності).

Так, відповідно до п. 6, 7 розд. ІІ Порядку №654, терміновий заборонний припис стосовно кривдника (додаток 1) складається на бланку, виготовленому друкарським способом згідно з технічним описом бланка термінового заборонного припису стосовно кривдника (додаток 2), на якому проставлено відповідні серію та номер.

Усі реквізити припису заповнюються державною мовою, розбірливим почерком, чорнилом чорного або синього кольору.

У разі якщо особа, щодо якої виноситься припис, не володіє українською мовою, припис складається за участю перекладача.

Пунктами 10, 11 розд. ІІ Порядку №654 передбачено, що під час винесення припису в ньому зазначаються:

у рядку "тип, назва населеного пункту" - тип, назва населеного пункту;

у рядку "посада, найменування уповноваженого підрозділу поліції, звання, прізвище, ім`я, по батькові працівника, який виніс терміновий заборонний припис стосовно кривдника" - посада працівника уповноваженого підрозділу поліції який виніс припис, найменування уповноваженого підрозділу поліції, у якому він служить, звання, прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочень);

у рядку "згідно зі статтею 25 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" та з урахуванням існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи виніс цей терміновий заборонний припис стосовно" - прізвище, ім`я та по батькові особи, яка вчинила домашнє насильство (повністю, без скорочень), стать, дата народження, громадянство, місце проживання, місце реєстрації, номер контактного телефону, місце роботи (навчання), посада;

у рядку "особу встановлено" - назва документа, що посвідчує особу (серія, номер паспорта, дата видачі і назва органу, що його видав, або серія, номер іншого документа, що посвідчує особу, яка вчинила домашнє насильство (службове чи пенсійне посвідчення, студентський квиток тощо), дата видачі і назва органу (установи, підприємства, організації), що його видав(ла));

у рядку "чи притягався(лася) до адміністративної або кримінальної відповідальності" - інформація щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності (впродовж року) або кримінальної відповідальності;

у рядку "у зв`язку із скоєнням ним (нею) домашнього насильства" - форма(и) домашнього насильства та стислий зміст правопорушення;

у рядку "стосовно постраждалої особи" - прізвище, ім`я та по батькові постраждалої особи (повністю, без скорочень) із підкресленням ступеня її спорідненості з кривдником відповідно до частин другої та третьої статті 3 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству";

у рядку "заходи термінового заборонного припису стосовно кривдника" - захід чи заходи, передбачені частиною другою статті 25 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству";

у рядку "Терміновий заборонний припис стосовно кривдника винесений строком" - строк із зазначенням кількості діб, часу та дати винесення припису, часу та дати закінчення дії припису;

у рядку "Особі, стосовно якої винесеного терміновий заборонний припис роз`яснено положення статті 173-2 КУпАП про притягнення до відповідальності за невиконання термінового заборонного припису стосовно кривдника, зобов`язання повідомити про місце свого тимчасового перебування уповноважений підрозділ Національної поліції України за місцем учинення домашнього насильства, а також про право оскарження термінового заборонного припису стосовно кривдника, до суду" - підпис, прізвище та ініціали особи, якій винесено припис;

у рядку "Підпис працівника уповноваженого підрозділу органів Національної поліції України, який виніс терміновий заборонний припис стосовно кривдника"- підпис, прізвище, ім`я та по батькові працівника уповноваженого підрозділу органів Національної поліції України, який виніс припис;

у рядку "Підпис постраждалої особи (її представника) про отримання копії термінового заборонного припису стосовно кривдника та надання згоди на обробку персональних даних згідно із Законом України "Про захист персональних даних"- підпис, прізвище, ім`я та по батькові постраждалої особи (її представника);

у рядку "Підпис кривдника про отримання термінового заборонного припису стосовно кривдника отримано" - підпис, прізвище, ім`я та по батькові кривдника;

у рядку "Кривдник від підпису відмовився в присутності" - підписи, прізвища, імена та по батькові працівника уповноваженого підрозділу поліції, який виніс припис, постраждалої особи (її представника), свідка(ів) (у разі наявності).

Припис підписується працівником уповноваженого підрозділу поліції, який його виніс, постраждалою особою (її представником) і кривдником власноруч на оригіналі та кожній з копій.

Відповідно до розділу II Порядку №654, терміновий заборонний припис виноситься за заявою постраждалої особи, а також за власною ініціативою працівника уповноваженого підрозділу поліції за результатами оцінки ризиків.

Оцінка ризиків проводиться шляхом спілкування/бесіди з постраждалою від такого насильства особою або її представником, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи.

За результатами заповнення форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства поліцейський уповноваженого підрозділу поліції визначає рівень небезпеки, який враховується під час винесення термінового заборонного припису стосовно кривдника, вжиття інших заходів для припинення такого насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення, надання допомоги постраждалим особам.

Форма оцінки вчинення домашнього насильства складається із 27 питань, на які поліцейський має відповісти "так", "ні", "без відповіді"/"невідомо". Питання стосуються безпосередньо безпеки постраждалої особи: чи кривдник погрожував її вбити, чи застосовував фізичне насильство, чи перебував кривдник у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння (має алкогольну чи наркотичну залежність) та ін..

Відбираючи від постраждалої особи відповіді на такі запитання, поліцейський визначає таким чином рівень небезпеки: високий, середній або низький. І, що важливо, відмова або небажання постраждалої особи спілкуватися із правоохоронними органами може розцінюватися представниками поліції як високий рівень небезпеки. Тобто, якщо на всі запитання отримано відповіді "Без відповіді/Невідомо", поліцейський уповноваженого підрозділу поліції на свій розсуд може оцінити ситуацію як таку, що має високий рівень небезпеки.

Якщо рівень небезпеки оцінюється як низький або середній, а інші чинники/обставини, що можуть вплинути на рівень небезпеки, відсутні - терміновий заборонний припис стосовно кривдника виноситься на розсуд поліцейського уповноваженого підрозділу поліції. У разі високого рівня небезпеки поліцейський уповноваженого підрозділу поліції обов`язково виносить терміновий заборонний припис стосовно кривдника.

Під час вирішення питання про винесення припису пріоритет надається безпеці постраждалої особи. Зазначена вимога поширюється також на місце спільного проживання (перебування) постраждалої особи та кривдника незалежно від їхніх майнових прав на відповідне житлові приміщення. При винесенні припису працівник уповноваженого підрозділу поліції отримує пояснення від кривдника, постраждалої особи (її представника), свідка(ів) (у разі наявності).

Відповідно до п.6 розд. ІІ Порядку проведення оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України, Міністерства внутрішніх справ України 13 березня 2019 року №369/180 (далі - Порядок №369/180), дві відповіді "так" на запитання №1-6 та на будь-яку кількість запитань з №7-27 форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, а також якщо поліцейський уповноваженого підрозділу поліції вважає, що постраждала особа перебуває у ситуації, яка може спричинити її смерть або інші тяжкі наслідки, оцінюється як високий рівень небезпеки. Відповідь "так" на одне запитання з №1-6 та на щонайменше сім і більше запитань з №7-27 або жодної відповіді на запитання з №1-6, але не менше чотирнадцяти позитивних відповідей на запитання з №7-27 форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства оцінюється як середній рівень небезпеки. Відповідь "так" на одне запитання з №1-6 та на не більше ніж шість запитань з №7-27 або не більше тринадцяти позитивних відповідей на запитання з №7-27 форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства оцінюється як низький рівень небезпеки. Якщо на всі питання отримано відповіді "без відповіді/невідомо" поліцейський уповноваженого підрозділу поліції на свій розсуд може оцінити ситуацію як таку, що має високий рівень небезпеки.

Згідно п.7 Порядку №369/180, залежно від визначеного рівня небезпеки, яка загрожує постраждалій особі, поліцейський уповноваженого підрозділу поліції приймає рішення щодо необхідності винесення термінового заборонного припису стосовно кривдника та застосування заходів, передбачених частиною другою статті 25 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству".

Якщо рівень небезпеки оцінюється як низький або середній, а інші чинники/обставини, що можуть вплинути на рівень небезпеки, відсутні, терміновий заборонний припис стосовно кривдника виноситься на розсуд поліцейського уповноваженого підрозділу поліції.

У разі високого рівня небезпеки поліцейський уповноваженого підрозділу поліції обов`язково виносить терміновий заборонний припис стосовно кривдника.

Отже, системний аналіз вказаних законодавчих положень дозволяє суду апеляційної інстанції дійти висновку, що у випадках звернення до органів поліції із заявами щодо домашнього насильства уповноважені підрозділи органів Національної поліції України зобов`язані для підтвердження факту домашнього насильства чи його спростування здійснити перевірку відповідної інформації та діяти у відповідності до вимог законодавства, що регулюють спірні правовідносини, тобто обґрунтовано та пропорційно.

Матеріалами справи підтверджується, що 26.08.2022 року ДОП СДОП ВП ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області старшим лейтенантом Макаром І. складено терміновий заборонний припис серії АА №196121 відносно ОСОБА_1 у зв`язку зі скоєнням ним домашнього насильства стосовно постраждалої особи - ОСОБА_2 , а саме 21.08.2022 року близько 20:55 години за адресою: АДРЕСА_1 вчиняв психологічне насильство та намагався вчиняти фізичне насильство, виражався нецензурною лайкою в присутності неповнолітньої дитини.

Винесенню термінового заборонного припису передувало звернення 21.08.2022 ОСОБА_2 із заявою про вчинення відносно неї домашнього насильства (а.с. 26).

За фактом перевірки вказаної заяви посадовою особою відповідача проведено спеціальні заходи, в ході яких було з`ясовано, що інформація, наведена в заяві ОСОБА_2 щодо здійснення відносно неї психологічного насильства в присутності неповнолітньої дитини підтвердилася, у зв`язку з чим стосовно кривдника винесено оскаржуваний терміновий заборонний припис.

Колегія суддів вважає, що оскаржуваний терміновий заборонний припис стосовно кривдника винесений у відповідності до Порядку №654 та містить необхідні реквізити.

Під час здійснення перевірки по факту вчинення позивачем домашнього насильства працівниками поліції здійснено оцінку ризиків вчинення домашнього насильства, яка долучена до термінового заборонного припису від 26.08.2022 серії АА №196121 та до матеріалів справи (а.с. 30).

Суд апеляційної інстанції зауважує, що оцінка ризиків дає змогу визначити ризики неминучої небезпеки та летальності в окремих випадках домашнього насильства і вжити оперативних заходів для запобігання випадкам повторного насильства. Форма оцінки ризиків повинна використовуватись, щоб допомогти постраждалій особі розробити індивідуальний план безпеки та обрати необхідні операційні заходи, які гарантуватимуть їй безпеку.

Результати оцінки ризиків є обов`язковими для поліцейського уповноваженого підрозділу поліції під час винесення термінового заборонного припису стосовно кривдника, вжиття інших заходів для припинення такого насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення та надання допомоги постраждалим особам у порядку, визначеному законодавством.

При оцінці рівня безпеки постраждалої особи працівники поліції враховували той факт, що при заповненні форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства на запитання №№ 1,3,7, 8, 9, 10, 13, 14, 18, 26 постраждала особа відповіла "так".

За результатами складення форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства поліцейським уповноваженого підрозділу поліції визначено високий рівень небезпеки.

При визначенні високого рівня небезпеки, відповідачем враховано положення Порядку №369/180, зокрема, пункту шостого.

У разі ж високого рівня небезпеки поліцейський уповноваженого підрозділу поліції обов`язково виносить терміновий заборонний припис стосовно кривдника.

З урахуванням встановленого колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що дії відповідача щодо винесення тимчасового заборонного припису стосовно кривдника ОСОБА_1 вчинені у відповідності до вимог законодавства.

При цьому апеляційний суд враховує, що як видно зі змісту пункту 5 розділу II Порядку №654, при винесенні припису працівник уповноваженого підрозділу поліції отримує пояснення від кривдника, постраждалої особи (її представника), свідка(ів) (у разі наявності.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №050389, складеного ДОП СДОП ВП ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області старшим лейтенантом Ігорем Макаром 26.08.2022, слідує, що позивачем надано письмові пояснення щодо можливого вчинення домашнього насильства (а.с. 27).

Позивач зазначає, що Галицьким районним судом м. Львова розглядалася справа №461/4597/22 про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , яке зафіксовано в протоколах від 26.08.2022 ВАВ №050389 та АА №153876, за результатами розгляду якої прийнято постанову від 21.10.2022 в якій провадження по справі за вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , передбаченого ч.1 ст.172-3 КУпАП закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

У той же час, вказаною постановою суду ОСОБА_1 визнано винним та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Суд дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП - невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений (а.с. 35-38).

Згідно з правовими висновками Верховного Суду, наведеними у постанові від 17.02.2022 по справі №380/952/20, закриття провадження про притягнення особи до адміністративної відповідальності не може впливати на оцінку судом законності винесення заборонного припису, оскільки притягнення позивача до адміністративної відповідальності та винесення термінового заборонного припису має різну правову природу та є різними заходами впливу на запобігання домашньому насильству.

Колегія суддів також враховує, що на час звернення позивача до суду з даним позовом заборонний припис вичерпав свою дію.

На підставі встановлених фактичних обставин справи та наведеного правового регулювання колегія суддів приходить до висновку, що посадова особа відповідача, виносячи оскаржуваний припис, діяла в межах повноважень та у спосіб, що визначений законами та Конституцією України. Вказане дає підстави вважати правильним висновок суду першої інстанції, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Покликання апелянта на окремі недоліки оформлення спірного припису, зокрема, відсутність відмітки у рядку «заходи термінового заборонного припису стосовно кривдника» на відміну від оригіналу припису, то такі на увагу не заслуговують, оскільки на примірнику припису, що був наданий позивачу, видно зсув відповідних позначок у графі «Заходи термінового заборонного припису стосовно кривдника».

Щодо відсутності підпису постраждалої особи на примірнику припису, наданого позивачеві, то колегія суддів зауважує, що такий наявний на приписі, доданому відповідачем до матеріалів справи.

До того ж, такі доводи скаржника не можуть бути безумовною підставою для скасування термінового заборонного припису, позаяк виявлені позивачем недоліки не можуть бути самостійною підставою для визнання протиправним такого припису, оскільки при розгляді спорів перевага надається змісту документа, а не його формі та формальних недоліків.

Таким чином, доводи апеляційної скарги в цій частині висновків суду першої інстанції не спростовують, а зводяться до їх переоцінки та незгоди з ними, а отже є безпідставними.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції всебічно з`ясовано обставини справи, рішення суду першої інстанції винесено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому немає підстав для його скасування.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що відповідно до п.2 ч.5ст.328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження).

Проаналізувавши характер спірних правовідносин, предмет доказування, склад учасників справи та враховуючи, що дану адміністративну справу було розглянуто судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, суд апеляційної інстанції зазначає, що дана адміністративна справа є справою незначної складності, а тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27 січня 2023 року в адміністративній справі №380/12150/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування термінового заборонного припису - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. В. Гуляк
судді Л. Я. Гудим
Н. В. Ільчишин