Справа № 480/1613/23
Суддя: С.М. Гелета
Дата ухвалення: 2023-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 червня 2023 року Справа № 480/1613/23
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Гелети С.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
Таким чином, військовою частиною НОМЕР_1 виконано всі передбачені чинними нормативно-правовими документами дії щодо нарахування додаткової винагороди позивачу, а тому відповідач просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.
Позивач та представник позивача правом надання відповіді на відзив не скористалися, до матеріалів справи жодних додаткових письмових пояснень надано не було.
Судом було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Судом було витребувано у відповідача додаткові документи.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд зазначає наступне.
Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №3 від 09.05.2022 позивач проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та на всі види забезпечення (а.с. 39).
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №112-АД від 29.06.2022 (а.с. 45) за порушення вимог статей 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, наказу Міністерства оборони України від 30.04.2017 №233 Про заходи щодо попередження пияцтва у Збройних Силах України позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення у вигляді сувора догана. Зазначеним наказом позивача не включено до наказу про виплату додаткової винагороди, не нараховано премію за особистий внесок у загальні результати служби за червень 2022 року, не нараховано грошове забезпечення за 26.06.2022 у зв`язку з перебуванням на військовій службі в стані алкогольного сп`яніння.
Також наказом командира військової частини НОМЕР_1 №215-АД від 31.08.2022 (а.с. 46) зупинено позивачу нарахування грошового забезпечення за день, в який вчинено правопорушення, не включено до наказу про виплату додаткової винагороди за серпень 2022 року, зупинено нарахування премії за серпень 2022 року у повному обсязі.
Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №186 від 08.11.2022 позивач вважається таким, що справи та посаду здав та вибув до нового місця служби до військової частини НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_3 .
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до частин 1, 2 статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.
Згідно із статтею 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснює Закон України Про військовий обов`язок і військову службу від 25.03.1992 № 2232-ХІІ (далі - Закон №2232-ХІІ). Частиною 1 статті 1 Закону № 2232-ХІІ визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Відповідно до ст. 2 Закону України №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом. Громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями. Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
До видів військової служби відноситься військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу, військова служба за контрактом осіб офіцерського складу.
За приписами ст.11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-ХІV (далі Статут внутрішньої служби) необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України, покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.
Також кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями. Із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника. (ст.ст.14,16 Статуту внутрішньої служби).
Відповідно до ст.49 Статуту внутрішньої служби військовослужбовці повинні постійно бути зразком високої культури, скромності та витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому.
Згідно з частиною першою статті 45 Дисциплінарного статуту ЗСУ, у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.
Наведені норми Дисциплінарного статуту ЗСУ дають підстави дійти висновку, що суть дисциплінарного правопорушення полягає у невиконанні чи неналежному виконанні військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушенні військової дисципліни чи громадського порядку.
Відповідно до статті 83 Дисциплінарного статуту ЗСУ на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.
Статтею 84 Дисциплінарного статуту ЗСУ командиру надано право на проведення службового розслідування для уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини, а не обов`язок щодо його проведення.
Згідно з статтею 86 Дисциплінарного статуту ЗСУ, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення. Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.
Згідно з приписами статті 48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, на військовослужбовців можуть бути накладені такі стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти); ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби); д) пониження в посаді; е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу); є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу); ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).
Згідно з пунктами 1, 3 Розділу XVI Порядку №260, командири (начальники) військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій Збройних Сил України мають право щомісяця здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби) відповідно до їх особистого внеску в загальні результати служби.
Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 28 лютого 2022 року №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, якою передбачена виплата додаткової винагороди військовослужбовцям.
Відповідно до п. 2-1 Постанови КМУ установлено, що керівники відповідних міністерств та державних органів визначають порядок і умови виплати додаткової винагороди, одноразової грошової допомоги, розміри виплати додаткової винагороди.
Матеріалами справи підтверджується, що наказом командира ВЧ НОМЕР_4 №112-АД від 29.06.2022 Про притягнення до дисциплінарної відповідальності військослужбовця призваного по мобілізації старшого сержанта ОСОБА_1 ", за порушення вимог статей 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, наказу Міністерства оборони України від 30.04.2017 №233 Про заходи щодо попередження пияцтва у Збройних Силах України позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення сувора догана. Зазначено, що ОСОБА_1 не включати до наказу про виплату додаткової винагороди, не нараховувати премію за особистий внесок у загальні результати служби за червень 2022 року, не нараховувати грошове забезпечення за 26.06.2022 у зв`язку з перебуванням на військовій службі в стані алкогольного сп`яніння.
В даному випадку, відповідачем було враховано, що 23.06.2022 Міністром оборони України прийнято окреме доручення №912/з/29 про врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, зокрема, підпунктом 9.8 пункту 9 якого передбачено, що до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000,00 гри. або 30 000,00 грн. не включати військовослужбовців, які вживали алкогольні напої (наркотичні або психотропні речовини) на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час, прибували на службу та/або виконували обов`язки військової служби в нетверезому стані (у стані наркотичного сп`яніння) - за місяць, у якому здійснено таке правопорушення, оголошеного наказом командира (начальника).
Стосовно позовних вимог щодо безпідставного не нарахування та не виплату додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, за період з 09.07.2022 по 31.07.2022, суд зазначає наступне.
Нарахування та виплата позивачу додаткової винагороди в розмірі 100 000грн була здійснена пропорційно дням безпосередньої участі у бойових діях, а саме за період з 24.07.2022 по 31.07.2022, відповідно до наказу №172-Ад ві 10.08.2022 «про виплату додаткової винагороди за липень».
Враховуючи те, що відповідачем прийнято відповідний наказ, який є чинним, позивачем не оспорюється, не є предметом розгляду даної справи, і в якому визначено період за який нараховується відповідна сума додаткової винагороди в розмірі 100000 грн пропорційно дням участі у бойових діях, а саме з 24.07.2022 по 31.07.2022, але в якому відсутня інформація про період безпосередньої участі позивача в бойових діях з 09.07.2022 по 24.07.2022, у суду відсутні підстави для визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану у розмірі 100000,00 гривень пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії за періоди з 09.07.2022 по 31.07.2022.
Стосовно позовних вимог щодо безпідставного не нарахування та не виплату додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, за період з 01.08.2022 по 16.08.2022 у розмірі 100000,00 гривень пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні через травму, пов`язану із захистом Батьківщини, протягом періоду з 16.08.2022 по 30.08.2022, суд зазначає наступне.
У даному випадку, відповідачем було враховано, що 23.06.2022 Міністром оборони України прийнято окреме доручення №912/з/29 про врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, зокрема, підпунктом 9.7 пункту 9 якого передбачено, що до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000,00 грн або 30 000,00 грн не включати військовослужбовців, які відмовилися виконувати бойові накази (розпорядження) - за місяць, у якому здійснено таке правопорушення, оголошеного наказом командира (начальника).
Матеріалами справи підтверджується, що наказом командира ВЧ НОМЕР_4 №215-АД від 31.08.2022 Про зупинення нарахування грошового забезпечення, премій та додаткових винагород за серпень 2022 року військослужбовцям військової частина НОМЕР_1 , в діях яких виявлено ознаки кримінальних правопорушень", відповідно до наказу Міністра оборони України від 07 червня 2018 року №260 Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (зі змінами), окремого доручення Міністра оборони України №912/з/29 від 23.06.2022, у зв`язку з наявністю у діях окремих військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 ознак кримінальних правопорушень, передбачених ст. 402, 427, 429 Кримінального кодексу України, наказано зупинити нарахування грошового забезпечення за день, в який вчинено правопорушення, не включати до наказу про виплату додаткової винагороди за серпень 2022 року, зупинити нарахування премії за серпень 2022 року в повному обсязі ОСОБА_1 . Відповідачем надано також до матеріалів справи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, в якому відображено інформацію про обставини, що можуть свідчити про вчинення, в т.ч. і позивачем кримінального правопорушення, передбаченого ст. 402, 427, 429 Кримінального кодексу України (а.с. 48-49).
Матеріали справи не місять доказів того, що накази командира ВЧ НОМЕР_5 за №215-АД від 31.08.2022 Про зупинення нарахування грошового забезпечення, премій та додаткових винагород за серпень 2022 року військослужбовцям військової частина НОМЕР_1 було оскаржено позивачем чи зазначений наказ було скасовано в установленому порядку, не є предметом розгляду даної справи.
Таким чином, враховуючи наявність чинного наказу командира за №215-АД від 31.08.2022 Про зупинення нарахування грошового забезпечення, премій та додаткових винагород за серпень 2022 року військослужбовцям військової частина НОМЕР_6 суду відсутні підстави для визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану з 01.08.2022 по 16.08.2022 у розмірі 100000,00 гривень пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні через травму, пов`язану із захистом Батьківщини, протягом періоду з 16.08.2022 по 30.08.2022.
Враховуючи вищевикладені обставини, у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог, у зв`язку із чим в задоволенні адміністративного позову слід відмовити у повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд,
В И Р І Ш И В:
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М. Гелета