Справа № 240/4531/23
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2023-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2023 року м. Житомир справа № 240/4531/23

категорія 112010203

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Нагірняк М.Ф., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій протиправними, зобов`язання призначити з 01.12.2022 року пенсію за віком із зниженням пенсійного віку на 8 років відповідно до вимог статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Позивач є потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи 2-ї категорії, на день аварії та по 31.12.1990 року постійно проживала в с.Звіздаль Народицького району Житомирської області, тобто на території, яка відноситься до зони безумовного (обов`язкового) відселення.

З досягненням 52 річного віку та за наявності страхового стажу більше ніж 15 років Позивач 08.12.2022 року звернулася до Відповідача із заявою про призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку на 8 років відповідно до вимог статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Листом від 21.12.2022 року Відповідач відмовив у такому призначенні пенсії у зв`язку із відсутністю підстав, так як вважає, що період навчання з 01.09.1987 року по 31.12.1990 року в Рівненському педагогічному інституті не підлягає врахуванню при визначенні періоду проживання в зоні безумовного (обов`язкового) відселення. Таку відмову Позивач вважає протиправною.

Ухвалою суду від 22.03.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник Відповідача - 1, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, у відзиві на позов проти позову заперечила і зазначила, що станом на 01.01.1993 року Позивач в зоні безумовного (обов`язкового) відселення прожила лише 1 рік 4 місяці 06 днів, що є недостатнім для зниження пенсійного віку на 8 років.

По цій причині Позивачу, як зазначено у відзиві, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області було правомірно відмовлено в призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку на 8 років.

Представник Відповідача - 2, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, у відзиві на позов проти позову заперечує і зазначила, що за принципом екстериторіальності заява Позивача про призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку на 8 років була передана на розгляд управління. В ході розгляду звернення Позивача на підставі поданих документів було встановлено, що Позивач станом на 01.01.1993 року прожила в зоні безумовного (обов`язкового) відселення лише 1 рік 4 місяці 06 днів, що є недостатнім для зниження пенсійного віку на 8 років.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню за таких підстав.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку та підстав призначення пенсії, в тому числі зі зниженням пенсійного віку, регулюються правовими нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року N 1058-IV (надалі-Закон N 1058-IV), що були чинні на день виникнення таких відносин.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом. Іноземні громадяни та особи без громадянства, які проживають в Україні, мають право на пенсію на рівні з громадянами України на умовах, передбачених законодавством або міжнародними угодами.

За приписами статті 8 Закону N 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Частиною першою статті 26 Закону N 1058-IV передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу в період з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.

Відповідно до частини другої статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-XII (надалі - Закон № 796-XII) особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють безумовного (обов`язкового) відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 2 років, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, на 4 роки та додатково 1 рік за кожний рік проживання, роботи, але не більше 9 років.

Саме у відповідності до вказаних правових норм було зумовлено звернення Позивача від 08.12.2022 року до Відповідача щодо призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на 8 років відповідно до Закону № 796-XII.

За результатами розгляду вказаного звернення Позивача Відповідачем-2, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області, було прийнято оскаржуване рішення від 13.12.2022 року.

Таке рішення Відповідача відповідає обставинам справи та ґрунтується на вимогах чинного законодавства та підлягає скасуванню з огляду на таке.

Як зазначено в оскаржуваному рішенні Відповідача від 13.12.2022 року, суть спору між сторонами по даній справі зведена виключно до наявності чи відсутності права Позивача на призначення (переведення) пенсії зі зниженням пенсійного віку на 8 років, так як станом на 01.01.1993 року Позивач в зоні безумовного (обов`язкового) відселення проживала лише 1 рік 4 місяці 06 днів, що є недостатнім для зниження пенсійного віку на 8 років.

Наявність у Позивача відповідного страхового стажу, необхідного для призначення пенсії, Відповідачами не заперечується.

Так, судом встановлено та визнається сторонами, що відповідно до паспорта громадянина України Позивач, ОСОБА_1 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто станом на день звернення (08.12.2022 року) була особою, якій виповнилося повні 52 роки.

Судом встановлено та визнається представниками Відповідачів, що Позивачем на підтвердження права на таке призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на 8 років були надані слідуючі документи:

- копія посвідчення громадянина, який потерпів внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС (категорії 2) серії НОМЕР_1 , виданого 10.08.2021 року Житомирською обласною державною адміністрацією;

- копія витягу із реєстру територіальної громади від 08.12.2022року про реєстрацію з 15.11.1993року по даний час місця проживання Позивача в с.Биків Житомирського району Житомирської області;

- копія диплому НОМЕР_2 від 04.07.1992 року про те, що Позивач з 1987 року до 04.07.1992 року навчалася в Рівненському державному педагогічному інституті;

- копія архівної довідки Архівного відділу Коростенської РДА Житомирської області від 07.07.2021 року про те, що Позивач з 26.04.1986 року по 31.12.1990 року була зареєстрована та постійно проживала в с.Звіздаль Народицького району Житомирської області;

- копію трудової книжки НОМЕР_3 .

Крім того, Позивачем були долучені копії свідоцтва про укладання шлюбу, копія свідоцтва про розірвання шлюбу, копія витягу із Державного реєстру актів цивільного стану громадян, які засвідчують зміни прізвищ Позивача з ОСОБА_2 на ОСОБА_3 та на ОСОБА_4 , та що станом на звернення про призначення пенсії та до суду з даним позовом прізвище Позивача є ОСОБА_1 .

Як вже зазначалося судом, в розумінні вимог частини другої статті 55 Закону № 796-XII особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні безумовного (обов`язкового) відселення за умови, що вони станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 2 років мають право на пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку, передбаченого ст.26 Закону N 1058-IV, на 4 роки.

Відповідно до примітки до вказаної правової норми законодавець зазначив, що така початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначеній зоні з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Крім того, таким особам може бути знижено такий пенсійний вік ще додатково на один рік за кожний рік проживання, роботи, але не більше 9 років.

Позивачем до позову долучено докази на підтвердження її проживання на території зони безумовного (обов`язкового) відселення на день аварії та з моменту аварії по 31 липня 1986 року.

Так, згідно долученої копії архівної довідки Архівного відділу Коростенської РДА Житомирської області від 07.07.2021 року про те, що Позивач з 26.04.1986 року по 31.12.1990 року була зареєстрована та постійно проживала в с.Звіздаль Народицького району Житомирської області.

При цьому суд враховує, що згідно до постанови КМ Української РСР від 23 липня 1991 р. N 106 "Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" та "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи" ( в редакції постанови КМ України N 914 ( 914-2008-п ) від 16.10.2008 ) село Звіздаль Коростенського (на той час Народицького) району Житомирської області відноситься до зони безумовного (обов`язкового) відселення.

Зазначене свідчить, що Позивач відноситься до категорії осіб, які на день аварії та з моменту аварії по 31 липня 1986 року постійно проживали у зоні безумовного (обов`язкового) відселення, що відповідно до примітки до частини другої статті 55 Закону № 796-XII надає їй право на призначення пенсії із зниженням пенсійного віку на чотири роки.

В розумінні вимог частини другої статті 55 Закону № 796-XII призначення Позивачу спірної пенсії за віком із зниженням пенсійного віку на 8 років можливе за наявності, окрім факту проживання у зоні безумовного (обов`язкового) відселення на день аварії та з моменту аварії по 31 липня 1986 року, ще додатково 4 роки (1 рік за кожен рік) проживання або праці на цій території станом на 01.01.1993року.

Разом з тим, долучені до позову копії документів свідчать, що Позивач з моменту аварії на ЧАЕС та станом на 1 січня 1993 року сумарно прожила у зоні безумовного (обов`язкового) відселення лише 1 рік 4 місяці 06 днів (в період з 26.04.1986 року по 31.08.1987 року).

При цьому суд погоджується із доводами представників Відповідачів, що період навчання Позивача з 01.09.1987 року по 04.07.1992 року в Рівненському державному педагогічному інституті не можна вважати періодом проживання в зоні безумовного (обов`язкового) відселення, так як населений пункт м.Рівне не відносився та не відноситься до зони безумовного (обов`язкового) відселення.

Зазначене свідчить, про наявність у Позивача права на призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку лише на 5 років, а не на 8 років, що при досягненні 52 річного віку не надає право на призначення пенсії за віком з часу звернення (08.12.2022 року).

Одночасно, суд враховує, що в розумінні вимог статті 14 Закону № 796-XII до осіб, які потерпіли внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС (категорії 2) відносяться особи, які постійно проживали на територіях зон безумовного (обов`язкового) на день аварії або які за станом на 1 січня 1993 року прожили у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років.

В розумінні вимог Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2018 р. № 551 особам, які постійно проживали у зоні безумовного (обов`язкового) відселення з моменту аварії до прийняття постанови про відселення, віднесеним до категорії 2, видаються посвідчення "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" (категорія 2) серії Б сірого кольору.

Тобто, наявне у Позивача посвідчення "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" (категорія 2) серії Б сірого кольору в розумінні вимог статті 14 Закону № 796-XII може лише підтверджувати постійне проживання в зоні безумовного (обов`язкового) відселення з моменту аварії до прийняття постанови про відселення.

Разом з тим, такий статус Позивачем помилково сприймається як автоматичне додаткове, окрім зазначеного періоду, підтвердження умовного проживання чи умовно праці Позивача в зоні гарантованого добровільного відселення ще не менше двох років.

Враховуючи те, що для призначення пенсії Позивачу із зниженням пенсійного віку, як громадянину, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, не були наявні підстави для призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання пенсії, на 8 років, суд робить висновок про правомірність оскаржуваного рішення Відповідача -2 про відмову в такому призначення пенсії та відсутність правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до вимог ст.ст.139-143 КАС України підстави для стягнення або відшкодування судових витрат по даній справі відсутні.

Керуючись вимогами ст.ст.2,90,139-143,242-246,250,255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.Ф. Нагірняк