Справа № 420/5763/23
Суддя: Вовченко О.А.
Дата ухвалення: 2023-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5763/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вовченко О.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Херсонського територіального центру комплектування та соціальної підтримки, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Міністерства оборони України, про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

До Одеського окружного адміністративного суду через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Херсонського територіального центру комплектування та соціальної підтримки, третя особа Міністерства оборони України, в якій позивач просить суд:

1. Визнати протиправною бездіяльність Херсонського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо ненадання відповіді із копіями документів на адвокатський запит від 01.02.2023 року № 2310;

2. Зобов`язати Херсонський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки надати інформацію про найменування та юридичну адресу військової частини, у якій проходив службу ОСОБА_2 ;

3. Зобов`язати Херсонський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки надати наказ про включення ОСОБА_2 до списку особового складу військової частини;

4. Зобов`язати Херсонський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки надати наказ про виключення ОСОБА_2 зі списку особового складу військової частини;

5. Зобов`язати Херсонський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки надати сповіщення про смерть ОСОБА_2 ;

6. Зобов`язати Херсонський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки надати документ, що свідчить про причини та обставини загибелі (смерті) ОСОБА_2 .

Ухвалою від 27.03.2023 позов ОСОБА_1 залишено без руху, встановлено позивачу 5-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали.

До суду від представника позивача за вх №ЕС/2904/23 надійшла заява про усунення недоліків з належним чином оформленою позовною заявою, доказами звернення з адвокатським запитом до відповідача та доказом надсилання листом з описом вкладення відповідачу копій поданих до суду позову із додатками.

18.04.2023 ухвалою прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 (вх. №ЕС/2904/23), відкрито провадження у адміністративній справі та визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який 24 лютого 2022 року був призваний на військову службу, що підтверджується повідомленням, виданим начальником Херсонського РТЦК та СП ОСОБА_3 , керівнику підприємства (установи) Альохіну В.В. Вказує, що зі слів позивача, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вступив до лав Сил територіальної оборони ЗСУ та був задіяним до здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії рф. Зазначає, що з відкритих джерел позивачу стало відомо, що ОСОБА_2 загинув під час виконання бойового завдання в місті Херсоні ІНФОРМАЦІЯ_2 , смерть настала внаслідок наскрізного кульового поранення грудної клітини, що підтверджується свідоцтвом про смерть № НОМЕР_1 , виданим 16.03.2022 року, а також лікарським свідоцтвом про смерть № 409, виданим 15.03.2022. Вказує, що представник позивача ОСОБА_4 , 01 лютого 2023 року звернувся із адвокатським запитом до Херсонського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, проте відповідь на адвокатський запит представника позивача, не була надана та отримана по суті у встановлені законодавством строки, а також ненадані жодні документи, що запитувались.

25.04.2023 за вх №ЕП/14396/23 та 05.05.2023 за вх №14433/23 від відповідача надійшов відзив на позов, в якому відповідач зазначає, що вважає позовну заяву необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню судом. Вказує, що відповідачем була надана відповідь на запит представника позивачки вих.7/262 від 01.03.2023, яким було повідомлено, що за інформацією Херсонського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки дані щодо військового обліку, проходження військової служби громадянином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутні. Зазначає, що Херсонським ОТЦК та СП вживалися заходи щодо направлення запитів до військової частини НОМЕР_2 з проханням надати документи на чоловіка позивачки ОСОБА_2 для допомоги в оформлені належних виплат для позивачки та у своїй відповіді військова частина НОМЕР_2 повідомила, що ОСОБА_2 військову службу у військовій частині НОМЕР_2 та підпорядкованих підрозділах не проходив, будь які відомості стосовно ОСОБА_2 в військовій частині НОМЕР_2 відсутні. Вказує, що видання наказів про включення та виключення зі списків особового складу військової частини є виключно дискреційними повноваженнями командира військової частини а не керівника ТЦК та СП. Зазначає, що до відповідача не надходило жодних повідомлень стосовно загибелі (смерті) ОСОБА_2 .

Враховуючи викладене, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

02.05.203 за вх №ЕС/4186/23 та ЕС/4187/23 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначає, що ознайомившись з наданим відповідачем відзивом на позовну заяву та скан-копіями доданих до нього доказів, вважає його твердження необґрунтованими та такими, що не спростовують позовні вимоги.

До суду від третьої особи 03.05.2023 за вх №19064/23 надійшли пояснення, в яких зазначено, що вивчивши заявлені вимоги позивача, а також доводи та заперечення викладені у відзиві Херсонського ТЦК та СП, Міністерство оборони України вважає їх такими, що не підлягають задоволенню, оскільки для задоволення даних позовних вимог, урахуванням відсутності документального підтвердження щодо зарахування ОСОБА_2 до списків особового складу військової частини, а через це і відсутність службового розслідування військової частини про обставини смерті, вважаємо за необхідне проведення слідчих дій (досудового розслідування) відповідними правоохоронними органами України (Національної поліції або Державного бюро розслідувань) для встановлення причин та обставин загибелі (смерті) громадянина ОСОБА_2 .

Вивчивши матеріали справи, ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї доказами, відзивом на позов, письмовими поясненнями, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються вимоги та перевіривши їх наданими з боку учасників справи доказами, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 (а.с.8) була дружиною ОСОБА_2 , який згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 (а.с.9) помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно лікарського свідоцтва про смерть №409 від 15.03.2022 (а.с.10-11) ОСОБА_2 помер внаслідок наскрізного кульового поранення грудної клітини.

10.12.2022 представник ОСОБА_1 , адвокат Жукровський Ярослав Іванович звернувся до Херсонського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки із адвокатським запитом №2310 (а.с.13), в якому просив надати:

- інформацію про найменування та юридичну адресу військової частини, у якій проходив військову службу ОСОБА_2 ;

- наказ про включення ОСОБА_2 до списку особового складу військової частини;

- наказ про виключення ОСОБА_2 зі списку особового складу військової частини;

- сповіщення про смерть ОСОБА_2 ;

- документ, що свідчить про причини та обставини загибелі (смерті) ОСОБА_2 .

Як зазначено відповідачем та не заперечується позивачем, у відповідь на зазначений адвокатський запит відповідачем 01.03.2023 направлено лист №7/262, в якому зазначено: «На Ваш адвокатський запит від 01.02.2023 року №2310 повідомляю, що за інформацією Херсонського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки дані щодо військового обліку, проходження військової служби громадянином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутні.

Військово-облікові документи військовозобов`язаних з метою недопущення їх захоплення ворогом під час окупації міста Херсона знищені, на даний час здійснюється відновлення військового обліку».

Вирішуючи спірні правовідносини, суд зазначає.

Згідно абз. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про інформацію» інформація - будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 11 Закону України «Про інформацію» інформація про фізичну особу (персональні дані) - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована. Не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини. До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, а також адреса, дата і місце народження. Кожному забезпечується вільний доступ до інформації, яка стосується його особисто, крім випадків, передбачених законом.

Згідно ч. 1, 2 ст. 21 Закону України «Про інформацію» інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна та службова інформація. Конфіденційною є інформація про фізичну особу, інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень, а також інформація, визнана такою на підставі закону. Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, якщо інше не встановлено законом. Відносини, пов`язані з правовим режимом конфіденційної інформації, регулюються законом.

Стаття 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначає, що публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Згідно п.3 ч.1 ст.3 Закону України «Про доступ до публічної інформації» право на доступ до публічної інформації гарантується максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації.

Пунктом 2 частини 1 статті 5 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначено, що доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Статтею 12 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначено, що суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є:

1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень;

2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону;

3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Відповідно до ч.1 ст.13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються:

1) суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання;

2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів;

3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб`єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов`язаної з виконанням їхніх обов`язків;

4) суб`єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них;

5) юридичні особи публічного права, державні/комунальні підприємства або державні/комунальні організації, що мають на меті одержання прибутку, господарські товариства, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток, паїв) прямо чи опосередковано належать державі та/або територіальній громаді, - щодо інформації про структуру, принципи формування та розмір оплати праці, винагороди, додаткового блага їх керівника, заступника керівника, особи, яка постійно або тимчасово обіймає посаду члена виконавчого органу чи входить до складу наглядової ради

Частина 3 статті 23 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначає, що оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України.

Статтею 16 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено, що запит, що пройшов реєстрацію в установленому розпорядником інформації порядку, обробляється відповідальними особами з питань доступу до публічної інформації.

Згідно ч.1, 2 статті 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації» запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Відповідно до частин 1 та 4 статті 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту. У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Згідно ч.1 ст.24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту.

Орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом. У разі якщо адвокатський запит стосується надання значного обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, строк розгляду адвокатського запиту може бути продовжено до двадцяти робочих днів з обґрунтуванням причин такого продовження, про що адвокату письмово повідомляється не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання адвокатського запиту (ч.2 ст.24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до ч.3 ст.24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» відмова в наданні інформації на адвокатський запит, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, тягнуть за собою відповідальність, встановлену законом, крім випадків відмови в наданні інформації з обмеженим доступом.

Так, у адвокатському запиті представника позивача відповідача просили надати інформацію про найменування та юридичну адресу військової частини, у якій проходив військову службу ОСОБА_2 , накази про включення ОСОБА_2 до списку особового складу військової частини та про виключення ОСОБА_2 зі списку особового складу військової частини, сповіщення про смерть ОСОБА_2 та документ, що свідчить про причини та обставини загибелі (смерті) ОСОБА_2 .

Суд зазначає, що наказом Міністерства оборони України від 26.05.2014 №333 затверджено Інструкцію з організації обліку особового складу Збройних Сил України (далі Інструкція №333, втратила чинність з 25.11.2022), яка визначає зокрема: організацію і порядок обліку в мирний час і в особливий період осіб офіцерського, рядового, сержантського і старшинського складу, курсантів і працівників Збройних Сил України (далі - особовий склад) в органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах, вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів, установах і організаціях, на кораблях і в підрозділах; порядок видання, обліку, зберігання, розсилки наказів по особовому складу і облікових документів.

Основними завданнями обліку особового складу є: документальне відображення проходження військової служби військовослужбовцями, а також трудової діяльності працівників Збройних Сил України (далі - працівники); забезпечення командирів (керівників) довідковими відомостями на особовий склад, необхідними для прийняття обґрунтованих рішень щодо його службового використання; створення, ведення, поповнення і систематизація бази персональних даних та інформації стосовно особового складу; забезпечення командирів (керівників) даними про штатну і спискову чисельність особового складу органів військового управління, з`єднань, військових частин, вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів, установ і організацій, кораблів і підрозділів для прийняття рішень щодо їх укомплектованості; ведення довідкової роботи з питань проходження військової служби особовим складом і розшуку військовослужбовців; сповіщення сім`ї або близьких родичів загиблого (померлого), зниклого безвісти, захопленого в заручники або полон, інтернованого у нейтральній державі військовослужбовця (працівника) про місце, дату, причину (обставини) його загибелі (смерті), зникнення безвісти, захоплення в заручники або полон, інтернування, видача документів, необхідних для призначення пенсії (допомоги) і надання пільг, установлених законодавством України (п.1.2 розділу I Інструкції №333).

Відповідно до п.1.6 розділу I Інструкції №333, організація і стан обліку особового складу покладаються: у військових частинах і з`єднаннях - на начальників штабів військових частин і з`єднань; у військових частинах і на кораблях, де посади начальника штабу і старшого помічника (помічника) командира корабля штатом не передбачені, - на командирів військових частин, кораблів; у військових комісаріатах - на військових комісарів.

Працівники у штабі військової частини обліковуються за особовими картками на працівників, трудовими книжками, книгами штатно-посадового обліку особового складу, книгами тимчасово відсутнього і тимчасово прибулого до військової частини особового складу і за добовою відомістю (п.2.2 розділу II Інструкції №333).

Відповідно до п.2.7 розділу II Інструкції №333 зарахування особового складу до списків військової частини і виключення зі списків, а також внесення в облікові документи змін, які відбулися в персональних облікових даних військовослужбовців і працівників, крім освіти, реєстрації (розірвання) шлюбу, народження дітей, здійснюються тільки на підставі наказів по стройовій частині.

Згідно з п.2.9 розділу II Інструкції №333 виключення зі списків особового складу військової частини проводиться наказом по стройовій частині в такі строки: військовослужбовців, які померли від хвороб, загинули унаслідок трагічного випадку, - з дня смерті (загибелі) після отримання документів, що засвідчують смерть (загибель).

Командир військової частини зобов`язаний у день смерті (загибелі), зникнення безвісти, захоплення в заручники або полон, інтернування військовослужбовця особисто повідомити письмово та через засоби зв`язку військового комісара за місцем проживання сім`ї померлого (загиблого), зниклого безвісти, захопленого в заручники або полон, інтернованого дату і причину смерті (обставини загибелі, зникнення безвісти, захоплення в заручники або полон, інтернування) військовослужбовця (абз.1 п.7.1 розділу II Інструкції №333).

Смерть (загибель) військовослужбовця повинна бути зареєстрована в органах РАЦС, а для тих, які перебувають за кордоном, - у дипломатичних представництвах (консульських установах) України (п.7.2 Інструкції №333).

Відповідно до п.7.4 розділу II Інструкції №333 наказ по стройовій частині є підставою для відправлення за належністю власних речей, цінностей і особистих документів військовослужбовця, який помер (загинув) або визнаний рішенням суду безвісно відсутнім чи оголошений померлим, а також для внесення до облікових документів даних про час і причину виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини.

Згідно з п.7.5 розділу II Інструкції №333 сповіщення (додаток 32) на померлих (загиблих), зниклих безвісти, захоплених у заручники або полон, інтернованих військовослужбовців складається у двох примірниках. Перший примірник разом із свідоцтвом про смерть, отриманим з дипломатичних представництв (консульських установ) України (у разі смерті за кордоном), надсилається до військових комісаріатів за місцем проживання членів сімей (близьких родичів) померлих (загиблих), зниклих безвісти, захоплених у заручники або інтернованих протягом доби після отримання достовірної інформації про смерть (загибель), зникнення безвісти, захоплення в заручники або полон, інтернування. Надсилати сповіщення безпосередньо сім`ям померлих (загиблих), зниклих безвісти, захоплених у заручники або полон, інтернованих або їхнім близьким родичам категорично забороняється.

Оригінали (перші примірники) наказів по особовому складу зберігаються в кадрових органах, які видали ці накази. Примірники наказів по особовому складу розвідувального органу Міністерства оборони зберігаються в цьому органі. Інші примірники наказів або витяги з них обов`язково висилаються до кадрових органів, які ведуть персональний, штатно-посадовий облік офіцерів, осіб рядового, сержантського і старшинського складу, зазначених у наказах, і до військових частин за місцем їхньої служби. При цьому кадровий орган, який видав наказ, висилає відповідні примірники наказу або витяги з нього кадровим органам, які ведуть облік пойменованих військовослужбовців, а також підпорядкованим кадровим органам (на ступінь нижче) і безпосередньо військовим частинам, що комплектуються. (п.11.8 розділу II Інструкції №333).

Згідно з п.1.9 розділу ІII Інструкції №333 на офіцерів, осіб рядового, сержантського і старшинського складу, виключених зі списків особового складу Збройних Сил, облікові документи пересилаються: перші примірники особових справ на померлих (загиблих, безвісно відсутніх) - до районних (об`єднаних, міських) військових комісаріатів за місцем проживання сімей померлих (загиблих, безвісно відсутніх) військовослужбовців. Після того, як необхідність у цих особових справах мине, військові комісаріати здають їх до Галузевого архіву; другі примірники особових справ на померлих (загиблих, безвісно відсутніх) офіцерів - до Галузевого архіву.

25.11.2022 набрала чинності Інструкція з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України, затверджена Наказом Міністерства оборони України 15 вересня 2022 року № 280 (далі Інструкція №280), яка зокрема визначає: організацію і порядок обліку військовослужбовців та працівників (далі - особовий склад) в органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах, вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти (далі - військовий навчальний заклад), установах та організаціях Збройних Сил України (далі - Збройні Сили), органі управління Державної спеціальної служби транспорту (далі - Держспецтрансслужба), бригадах, полках, окремих батальйонах, підрозділах охорони, органах забезпечення, навчальному центрі, закладах, підприємствах та установах, що входять до складу Держспецтрансслужби; порядок видання, обліку, зберігання, розсилки наказів по особовому складу та витягів із них.

Основними завданнями обліку особового складу є: документальне відображення проходження військової служби військовослужбовцями та трудової діяльності працівниками Збройних Сил та Держспецтрансслужби; ведення довідкової роботи з питань проходження військової служби (трудової діяльності) особового складу та з питань розшуку військовослужбовців; забезпечення військового командування даними про штатну та спискову чисельність особового складу органів військового управління та органу управління Держспецтрансслужби, з`єднань, військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій для прийняття рішень щодо їх комплектування, матеріально-технічного забезпечення, підготовки в них резервів і відновлення втрат, а також довідковими відомостями стосовно особового складу, необхідними для прийняття обґрунтованих рішень щодо його подальшого службового використання; створення, ведення, поповнення і систематизація бази даних стосовно особового складу; сповіщення сім`ї або близьких родичів загиблого (померлого), зниклого безвісти, захопленого в полон або заручником, інтернованого у нейтральну державу військовослужбовця або працівника про місце, дату, причину (обставини) його загибелі (смерті), зникнення безвісти, захоплення в полон або заручником, інтернування, видача документів, необхідних для призначення пенсії (допомоги) і надання пільг, установлених законодавством (п.2 розділу І Інструкції №280).

Згідно з п.6 розділу І Інструкції №280 організація обліку особового складу покладається: в органах військового управління та органі управління Держспецтрансслужби, з`єднаннях, військових частинах, військових навчальних закладах, установах та організаціях - на начальників штабів, а там, де вони штатом не передбачені,- на командирів (керівників) органів військового управління та органу управління Держспецтрансслужби, з`єднань, військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій; у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки - на керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Основним документом персонального обліку офіцерів, осіб рядового, сержантського і старшинського складу є їхні особові справи. За місцем служби офіцерів, осіб рядового, сержантського і старшинського складу обліковуються, зберігаються та ведуться перші примірники особових справ, за винятком категорії військовослужбовців, перші примірники особових справ яких підлягають передачі для їх подальшого обліку, зберігання та ведення, за належністю (п.1 розділу ІІІ Інструкції №280).

Відповідно до п.1 розділу VI Інструкції №280 у разі загибелі (смерті), захоплення в полон або заручником, а також інтернування в нейтральній державі або зникнення безвісти військовослужбовця командир військової частини зобов`язаний організувати не пізніше наступного після загибелі (смерті), захоплення в полон або заручником, а також інтернування або зникнення безвісти військовослужбовця дня повідомлення засобами зв`язку та письмово керівника районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем проживання сім`ї (близьких родичів) військовослужбовця, дату і причину його загибелі (смерті), обставини захоплення в полон або заручником, а також інтернування або зникнення безвісти. Командир військової частини, яка виконує завдання в районах здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування агресії, про загибель (смерть) військовослужбовця також повідомляє підрозділ цивільно-військового співробітництва штабу Командування об`єднаних сил Збройних Сил України. Сповіщення на загиблого (померлого), захопленого в полон або заручником, а також інтернованого або зниклого безвісти військовослужбовця (далі - сповіщення командира військової частини), керівнику районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем проживання сім`ї (близьких родичів) військовослужбовця направляється за формою, установленою додатком 31 до цієї Інструкції. Сповіщення командира військової частини може бути надіслане після закінчення проведення службового розслідування (спеціального розслідування, розслідування аварії (катастрофи), розслідування авіаційної події та інциденту в авіації) у разі його проведення.

Загибель (смерть) військовослужбовця підлягає державній реєстрації органом РАЦС у встановленому законодавством порядку, а для тих, які перебувають за кордоном,- у закордонних дипломатичних установах України (посольствах, консульствах, представництвах тощо) (ч.3 розділу VI Інструкції №280).

Відповідно до п.5 розділу VI Інструкції №280 наказ по стройовій частині є підставою для відправлення за належністю власних речей, цінностей і особистих документів військовослужбовця, який загинув (помер) (у тому числі визнаний рішенням суду безвісно відсутнім або оголошений померлим), а також для внесення до облікових документів даних про час і причину виключення військовослужбовця із списків особового складу військової частини.

Згідно з п.6 розділу VI Інструкції №280 сповіщення командира військової частини складається у двох примірниках. Перший примірник (разом із свідоцтвом про смерть - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця) надсилається до районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем проживання членів сім`ї (близьких родичів) загиблого (померлого), захопленого в полон або заручником, а також інтернованого або зниклого безвісти військовослужбовця протягом доби після отримання достовірної інформації про його загибель (смерть), захоплення в полон або заручником, а також інтернування у нейтральній державі або зникнення безвісти. Надсилати сповіщення командира військової частини безпосередньо сім`ї (близьким родичам) військовослужбовця категорично забороняється. Після виключення до відповідного районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки надсилаються особові справи загиблих (померлих) офіцерів, осіб рядового, сержантського і старшинського складу у порядку, визначеному пунктом 10 розділу XIV цієї Інструкції. На загиблих (померлих) сержантів і солдатів, курсантів, які не мали офіцерських звань, одночасно з надсиланням сповіщення командира військової частини до районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки до Галузевого архіву надсилається і іменний список безповоротних втрат особового складу (додаток 32).

Районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки на підставі одержаного сповіщення командира військової частини зобов`язаний протягом семи днів після його отримання вручити сім`ї (близьким родичам) загиблого (померлого), захопленого в полон або заручником, а також інтернованого або зниклого безвісти військовослужбовця сповіщення сім`ї (додаток 37), а також висловити їм співчуття, проінформувати щодо установлених законодавством пільг, роз`яснити порядок подання документів для призначення пенсії (допомоги) та інших виплат членам сім`ї військовослужбовця. У разі звернення членів сім`ї (близьких родичів) до районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо отримання повторного сповіщення сім`ї їм може бути виданий(а) дублікат (копія) зазначеного сповіщення. (п.15 розділу VI Інструкції №280).

Таким чином, з викладеного вище вбачається, що усі документи щодо військовослужбовця, який проходить військову службу у військовій частині, в тому числі оригінали наказів, зберігаються у такій військовій частині, а у випадку загибелі такого військовослужбовця особова справа такого військовослужбовця передається до районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Відтак суд доходить висновку, що Херсонський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки не є органом, який володіє запитуваною позивачем інформацією та який може видавати накази про включення до списку особового складу військової частини та про виключення зі списку особового складу військової частини, сповіщення про смерть військовослужбовця, а також надавати документи, що свідчать про причини та обставини загибелі (смерті) (який саме документ позивачем не конкретизовано.

При цьому, щодо доводів позивача про надання з порушенням строків відповіді на адвокатський запит її представника суд зазначає, що предметом розгляду даної справи є саме ненадання відповіді на такий запит у вигляді запитуваної інформації та документів, а не протиправність дій відповідача щодо надання відповіді на адвокатський запит з порушенням строків.

Відтак суд вважає за доцільне у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Решта доводів та заперечень відповідача у відзиві та запереченнях висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Відповідно до ч. 1. ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1, ч.5 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене у сукупності, позовна заява ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Херсонського територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Одеський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_5 ).

Відповідач Херсонський територіальний центр комплектування та соціальної підтримки (вул. Ярослава Мудрого, 21, м. Херсон, 73000, ).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Міністерства оборони України (просп. Повітрофлотський, 6, м.Київ, 03168, ).

Суддя О.А.Вовченко