Справа № 600/4459/22-а
Суддя: Маренич Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2023-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2023 р. м. Чернівці Справа № 600/4459/22-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маренича І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Чернівецької митниці про визнання протиправним та скасування рішень, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся в суд з позовом до Чернівецької митниці (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Чернівецької митниці про коригування митної вартості від 29.08.2022 №UA408040/2022/000021/2;

- визнати протиправним та скасувати рішення Чернівецької митниці про коригування митної вартості від 29.08.2022 №UA408040/2022/000022/2.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ним для митного оформлення товарів (напівпричіп-цистерна, для перевезення нафтопродуктів) було надано митному органу ряд документів, передбачених статтею 53 Митного кодексу України, які чітко ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні та достовірні дані, що піддавалися обчисленню, вказували на ціну товару, визначену декларантом за основним методом. Натомість відповідачем безпідставно стверджувалось, що подані позивачем документи для визначення митної вартості товарів містять розбіжності. При цьому відповідачем не обґрунтовано неможливості визначення митної вартості товару за ціною договору (тобто першим методом), між тим, митну вартість товару безпідставно визначено відповідачем за шостим (резервним) методом. Відтак, позивач вважає, що підстави для коригування митної вартості товару, які навів відповідач є незаконними, а визначення митної вартості за шостим (резервним) методом є необґрунтованим, оскільки відповідачем чітко не зазначено підстави неможливості застосувати попередніх методів визначення митної вартості товару.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому, посилаючись на положення, передбачені Митним кодексом України, вказував, що обов`язок доведення ціни товару покладений на декларанта. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи. Зазначено, що при аналізі поданих до митного оформлення документів, виявлені неточності, що викликало у митного органу обґрунтовані сумніви щодо повноти, правильності та коректності інформації, зазначеної у вказаних документах. Відтак, оскаржуване рішення про коригування митної вартості прийняте на підставі митної декларації та наданих митному органу документів, в якому обґрунтовано обставини його прийняття, а також наведено джерела інформації, що використовувались митним органом для визначення митної вартості. Відповідач також зазначив про те, що метод визначення митної вартості за ціною договору не застосовано, адже заявлена митна вартість митним органом не визнана. Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів не застосовано у зв`язку з відсутністю інформації у митного органу щодо операцій імпорту в Україні ідентичних товарів. Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів не застосовано у зв`язку із відсутністю в митного органу інформації щодо оформлення подібних (аналогічних) товарів. Метод визначення митної вартості на основі віднімання вартості не був використаний у зв`язку із відсутністю в митного органу інформації щодо основи для віднімання. Метод визначення митної вартості на основі додавання вартості не був використаний у зв`язку із відсутністю в митного органу основи для додавання вартості. Таким чином, митну вартість обґрунтовано визначено за резервним методом. Надавши пояснення щодо обставин спірних відносин, відповідачем вказано про законність та обґрунтованість прийнятих митним органом та оскаржуваних позивачем рішень. Відповідач просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Позивачем до суду було подано відповідь на відзив, в якому він зазначив, що відповідачем не обґрунтовано необхідність подання документів передбачених частиною третьою статті 53 Митного кодексу України (зокрема, специфікації). Вказано, зокрема, що розбіжності у сумі фактично сплаченій (90000 Євро) та зазначеній у контракті (89000 Євро) не впливають на правильність визначення митної вартості товару та не можуть бути однією з підстав для прийняття рішення про коригування митної вартості.

Дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.

23.08.2022 р. з метою митного оформлення товару (напівпричіп-цистерна, для перевезення нафтопродуктів, марка AK celik, модель 2022, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) позивачем подано митному органу митну декларацію №UA408040/2022/018284, згідно з якою вартість ввезеного позивачем на митну територію України товару складає 30000,00 Євро а курсом валюти 36,6564 грн.

Згідно митної декларації №UA408040/2022/018284 та картки відмови в прийнятті декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА408040/2022/000614, вбачається, що вартість товару була визначена відповідно до основного методу визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). А на виконання вимог, передбачених статтею 53 Митного кодексу України, разом з названою декларацією декларантом було надано до митного органу такі документи: Пакувальний лист б/н від 05.08.2022; Рахунок-фактура (інвойс) OMG202200019 від 05.08.2022; Рахунок-фактура (інвойс) OMG202200019 від 25.05.2022; Рахунок-фактура (інвойс) OMG2022019 від 05.08.2022; Автотранспортна накладна HUN220000275 від 06.08.2022; Сертифікат про походження товару ММ0598364 від 05.08.2022 року; Платіжне доручення від 22.06.2022 року; Калькуляція транспортних витрат від 13.08.2022 року; Зовнішньоекономічний договір (контракт) №UA-25/05/2022-03 від 25.05.2022; Доповнення до зовнішньоекономічного контракту б/н від 25.05.2022 року; Договір про надання послуг митного брокера б/н від 11.07.2022; Висновок про походження товару або акт експертизи виданий уповноваженим органом №19562 від 05.08.2022 року; Лист б/н від 16.06.2022; Тимчасовий сертифікат №19562 від 05.08.2022; Фото від 22.08.2022; Копія митної декларації країни відправлення №22310600ЕХ00001604 від 05.08.2022 року; Копія митної декларації країни відправлення №22TR8943 від 05.08.2022.

29.08.2022 р. відповідачем за результатами розгляду митної декларації прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UА408000/2022/000022/2.

Обставинами прийняття вказаного рішення слугувало те, що відповідно до ч. 3 ст. 53 МКУ документи, що підтверджують митну вартість, містять розбіжності:

- відповідно до п.2.1. Контракту від 25.05.2022 №ІІА-25/05/2022-03 Покупець здійснює оплату в євро у наступному порядку: 89 000 євро передплата здійснюється покупцем на протязі 5 банківських днів, а відповідно до платіжного доручення від 22.06.2022 №МТ 103, оплата здійснена на суму 90 000 євро, що суперечать умовам контракту;

- наявні розбіжності в номерах інвойсів в митній декларації поданої до оформлення UА408040/2022/017986 від 23.08.2022 вказано номера інвойсів №ОМG2022019 від 05.08.2022, OMG202200019 від 25.05.2022, OMG019 від 05.08.2022, вказано №V064/1, в транзитній 22TR8943 від 05.08.2022 вказано номер інвойса №OME0019 від 05.08.2022. Крім того в товарнотранспортному документі, а саме CMR № HUN220000275 від 06.08.2022 не вказано номера товаросупровідних документів за якими здійснювалося переміщення, а також відсутнє митне забезпечення країни відправлення.

Згідно ч.3 ст. 53 МКУ та враховуючи положення пп.1 ч.5 ст. 54 МКУ декларанту запропоновано надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості, а саме:

- експортну декларацію країни відправлення (для деталізації умов поставки, ціни товару та підтвердження оплати транспортних витрат, страхування, тощо);

- виписку з бухгалтерської документації (для деталізації умов оплати);

- каталоги, специфікації, прейскуранти (прас-листи) виробника товару (щодо вартості товарів).

Декларантом подано заяву відповідь №26/08-1 від 29.08.2022 про відсутність будь яких додаткових документів для підтвердження митної вартості.

Як вбачається з указаного рішення про коригування митної вартості товарів, у ньому, окрім наведених вище обставин, також зазначено про те, що заявлена митна вартість товарів не може бути визнана митним органом. Відбулась процедура консультації між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методу визначення ситної вартості товарів. В митного органу відсутня інформація щодо вартості операцій з ідентичними та подібними аналогічними) товарами, тому, відповідно до статей 59, 60 Митного кодексу України неможливо застосувати методи за ціною договору щодо ідентичних та подібних (аналогічних) товарів. Відповідно до статей 62, 63 Митного кодексу України методи визначення митної вартості на основі віднімання та додавання вартості не можуть бути використані, оскільки в митного органу відсутня інформація щодо обчисленої вартості, наданої виробником товарів. Обрано метод визначення митної вартості резервний. За основу для визначення митної вартості взято раніше визнані (визначені) митними органами митні вартості товарів: МД №UA408020/2022/022974 від 08.07.2022 товар: Напівпричеп-цистерна, новий, марка Ak celik, модель АКСW2 2022, номер кузова НОМЕР_2 , номер шасі e13*2007/46*1988*00, рік випуску 2022. Напівпричеп-цистерна призначений для перевезення палива об`ємом 32 куб. м., з насосом та лічильником, 3-х вісний, для використання на дорогах загального користування. Торговельна марка - AK CELIK. Виробник - AK CELIK BORU San. As. Країна виробництва TR, рівень митної вартості 50333,00 EUR/шт.

Отже, митним органом фактично скорегована заявлена декларантом митна вартість ввезеного товару з 34335,93 Євро на 50333,00 Євро, в результаті чого сума митних платежів збільшилась на 15997,07 Євро, що вбачається з оскаржуваного Рішення про коригування митної вартості товарів та митної декларації UA408040/2022/017987 від 29.08.2022 року, яка була подана до митного органу позивачем з урахуванням вимог названого рішення.

23.08.2022 р. з метою митного оформлення товару (напівпричіп-цистерна, для перевезення нафтопродуктів, марка AK celik, модель 2022, ідентифікаційний номер NR9AB312N01091014) позивачем подано митному органу митну декларацію №UA408040/2022/018312, згідно з якою вартість ввезеного позивачем на митну територію України товару складає 30000,00 Євро за курсом валюти 36,5704 грн.

Згідно митної декларації №UA408040/2022/018312 та картки відмови в прийнятті декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА408040/2022/000613, вбачається, що вартість товару була визначена відповідно до основного методу визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). А на виконання вимог, передбачених статтею 53 Митного кодексу України, разом з названою декларацією декларантом було надано до митного органу такі документи: Пакувальний лист б/н від 05.08.2022; Рахунок-фактура (інвойс) OMG018 від 05.08.2022; Рахунок-фактура (інвойс) OMG202200018 від 25.05.2022; Рахунок-фактура (інвойс) OMG2022018 від 05.08.2022; Автотранспортна накладна HUN220000274 від 06.08.2022; Сертифікат про походження товару ММ0598363 від 05.08.2022 року; Платіжне доручення від 22.06.2022 року; Калькуляція транспортних витрат від 13.08.2022 року; Зовнішньоекономічний договір (контракт) №UA-25/05/2022-03 від 25.05.2022; Доповнення до зовнішньоекономічного контракту б/н від 25.05.2022 року; Договір про надання послуг митного брокера б/н від 11.07.2022; Висновок про походження товару або акт експертизи виданий уповноваженим органом №19566 від 05.08.2022 року; Лист б/н від 16.06.2022; Тимчасовий сертифікат №19566 від 05.08.2022; Фото від 22.08.2022; Копія митної декларації країни відправлення №22310600ЕХ00001603 від 05.08.2022 року; Копія митної декларації країни відправлення №22TR8927 від 05.08.2022.

29.08.2022 р. відповідачем за результатами розгляду митної декларації прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UА408000/2022/000021/2.

Обставинами прийняття вказаного рішення слугувало те, що відповідно до ч. 3 ст. 53 МКУ документи, що підтверджують митну вартість, містять розбіжності:

- відповідно до п.2.1. Контракту від 25.05.2022 №ІІА-25/05/2022-03 Покупець здійснює оплату в євро у наступному порядку: 89 000 євро передплата здійснюється покупцем на протязі 5 банківських днів, а відповідно до платіжного доручення від 22.06.2022 №МТ 103, оплата здійснена на суму 90 000 євро, що суперечать умовам контракту;

- наявні розбіжності в номерах інвойсів в митній декларації поданої до оформлення UА408040/2022/017986 від 23.08.2022 вказано номера інвойсів №ОМG2022018 від 05.08.2022, OMG202200018 від 25.05.2022, OMG018 від 05.08.2022, а в експортній декларації країни відправлення вказано №22310600ЕХ00001603 від 05.08.2022 р. вказано №V064/1, в транзитній 22TR8927 від 05.08.2022 вказано номер інвойса №OME0018. Крім того в товаротранспортному документі, а саме CMR № HUN220000274 від 06.08.2022 не вказано номера товаросупровідних документів за якими здійснювалося переміщення, а також відсутнє митне забезпечення країни відправлення.

Згідно ч.3 ст. 53 МКУ та враховуючи положення пп.1 ч.5 ст. 54 МКУ декларанту запропоновано надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості, а саме:

- експортну декларацію країни відправлення (для деталізації умов поставки, ціни товару та підтвердження оплати транспортних витрат, страхування, тощо);

- виписку з бухгалтерської документації (для деталізації умов оплати);

- каталоги, специфікації, прейскуранти (прас-листи) виробника товару (щодо вартості товарів).

Декларантом подано заяву відповідь №26/08 від 29.08.2022 про відсутність будь яких додаткових документів для підтвердження митної вартості.

Як вбачається з указаного рішення про коригування митної вартості товарів, у ньому, окрім наведених вище обставин, також зазначено про те, що заявлена митна вартість товарів не може бути визнана митним органом. Відбулась процедура консультації між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методу визначення ситної вартості товарів. В митного органу відсутня інформація щодо вартості операцій з ідентичними та подібними аналогічними) товарами, тому, відповідно до статей 59, 60 Митного кодексу України неможливо застосувати методи за ціною договору щодо ідентичних та подібних (аналогічних) товарів. Відповідно до статей 62, 63 Митного кодексу України методи визначення митної вартості на основі віднімання та додавання вартості не можуть бути використані, оскільки в митного органу відсутня інформація щодо обчисленої вартості, наданої виробником товарів. Обрано метод визначення митної вартості резервний. За основу для визначення митної вартості взято раніше визнані (визначені) митними органами митні вартості товарів: МД №UA408020/2022/022974 від 08.07.2022 товар: Напівпричеп-цистерна, новий, марка Ak celik, модель АКСW2 2022, номер кузова НОМЕР_2 , номер шасі e13*2007/46*1988*00, рік випуску 2022. Напівпричеп-цистерна призначений для перевезення палива об`ємом 32 куб. м., з насосом та лічильником, 3-х вісний, для використання на дорогах загального користування. Торговельна марка - AK CELIK. Виробник - AK CELIK BORU San. As. Країна виробництва TR, рівень митної вартості 50333,00 EUR/шт.

Отже, митним органом фактично скорегована заявлена декларантом митна вартість ввезеного товару з 34335,93 Євро на 50333,00 Євро, в результаті чого сума митних платежів збільшилась на 15997,07 Євро, що вбачається з оскаржуваного Рішення про коригування митної вартості товарів та митної декларації UA408040/2022/017986 від 29.08.2022 року, яка була подана до митного органу позивачем з урахуванням вимог названого рішення.

Не погоджуючись з рішеннями про коригування митної вартості товарів та Карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, справлянням митних платежів регулюються положеннями Митного кодексу України.

Згідно статті 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частин першої та другої статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Частиною першою та другою статті 52 МК України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Відповідно до положень статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Згідно положень статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний: 1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування; 4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

За змістом статті 55 МК України Рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: ) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Декларант може провести консультації з митним органом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі.

Відповідно до статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до частин другої та третьої статті 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Відповідно положень статті 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT).

Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

При цьому, враховуючи фактичні обсяги партії товарів, для визначення митної вартості використовується найменша вартість із альтернативних, згідно наявної у митного органу інформації.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості.

Разом з тим дискреційні функції таких органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До них, зокрема, належить процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до резервного) визначення митної вартості.

Витребування документів, визначених частиною третьою статті 53 МК України, може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей щодо заявленої митної вартості товару, а саме: якщо документи, зазначені у частині другій статті 53 МК України: 1) містять розбіжності; 2) містять наявні ознаки підробки; 3) не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів; 4) не містять відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Поряд з цим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України.

Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнівів у достовірності наданої інформації.

Наведені висновки узгоджуються з правовим висновками, викладеними у подібних правовідносинах як Верховним Судом України у судових рішеннях від 31 березня 2015 року у справі №21-127а15, від 02 червня 2015 року у справі №21-498а15, так і Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі №809/1884/16, від 14 серпня 2018 року у справі №826/5868/16.

Згідно частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів вбачається, що при перевірці заявленої позивачем митної вартості товару відповідач дійшов висновку про те, що подані документи, які підтверджують митну вартість, містять розбіжності, а саме: 1) відповідно до п. 2.1 Контракту від 25.05.2022 №UA-25/05/2022-03 покупець здійснює оплату в євро у наступному порядку: 89000 євро передплата здійснюється покупцем на протязі 5 (п`яти) банківських днів, а відповідно до платіжного доручення від 22.06.2022 №МТ103 оплата здійснена на суму 90000 євро, що суперечить умовам контракту; 2) наявні розбіжності в номерах інвойсів в митних деклараціях поданих до оформлення. Крім того в товаротранспортних документах не вказано номера товаросупровідних документів за якими здійснювалося переміщення, а також відсутнє митне забезпечення країни відправлення.

Варто зазначити, що під час розгляду справи відповідачем не доведено суду, що виявлені ним у поданих декларантом документах розбіжності дійсно мають вплив на правильність визначення митної вартості (приписи частини третьої статті 53 МК України).

Поряд з цим, згідно обставин справи, декларантом вартість товару була визначена відповідно до основного методу визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Так, з матеріалів справи вбачається, що 25 травня 2022 року між Компанією "OMEGA MUSAVIRLIK MUHEDISLIK VE TICARET LIMITED SIKRETU", як продавцем, та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 , як покупцем укладено зовнішньоекономічний договір №UA-25/05/2022-03 (далі - Контракт, Договір).

Відповідно до пунктів 1.1. Контракту продавець зобов`язується поставити покупцю напівпричіп-цистерну, об`ємом 30 куб.м. в кількості 3 (три) одиниці, а також один напівпричіп LPG в подальшому названий Товар, відповідно до Специфікації та Додатку до вказаного Контракту, які є невід`ємною частиною даного Контракту.

Згідно пункту 2.1. Контракту загальна сума даного контракту визначається в євро та становить 155000,00 Євро (сто п`ятдесят п`ять тисяч) виходячи з наступного розрахунку: напівпричіп-цистерна, об`ємом 30 куб.м. 30000,00 (тридцять тисяч) євро/ 1 шт.- 1 одиниця, три одиниці вартістю 90000,00 (дев`яносто тисяч) євро, а також одна одиниця напівпричіп LPG 45 куб.м. вартістю 65000,00 (шістдесят п`ять тисяч) євро.

Ціни вказані у Специфікації №1 включають вартість пакування, маркування Товару та є фіксованими та не підлягають зміні в межах дії даного Контракту.

Покупець здійснює оплату в євро в наступному порядку:

- 89000,00 євро передплата здійснюється покупцем протягом 5 (п`яти) банківських днів;

- 66000,00 євро протягом 6 місяців з початку дії Контракту у розмірі 6 платежів, кожен платіж становить 11500 євро щомісячно, відповідно до проформи-інвойса, виставленого продавцем.

Пунктом 3.5 Контракту передбачено, що разом з товаром, покупцю передаються наступні документи, необхідні для митного оформлення при ввезенні в Україну, зокрема: експортна декларація ЕХ1 (копія); комерційний інвойс; CMR, пакувальний лист, сертифікат походження.

Згідно пропозиції продавця, що включає технічні та комерційні специфікації від 26.05.2022 ціна напівпричіп 30 куб м. становить 30000 євро за одиницю, за 3 одиниці 90000 євро.

Відповідно до інвойсу №OMG202200011 від 31 травня 2022 року продавцем виставлено рахунок на оплату за товар: напівпричіп 30 куб.м. вартістю 30000 євро за одиницю, всього 3 штуки на суму 90000,00 євро; напівпричіп з насосом LPG об`ємом 45 куб.м. вартістю 65000 євро за 1 одиницю, всього 1 штука.

На підставі вказаного інвойсу 26 червня 2022 року позивач здійснив передплату за контрактом UA-25/05/2022-03 від 25.05.2022 року у розмірі 90000,00 євро, що підтверджується платіжним дорученням №MT103.

У пакувальних листах товар, що постачається зазначено напівпричіпи-цистерни, об`ємом 30 куб.м., вага нетто 7500 кг, вага брутто 7500 кг кожна.

Відповідно до зазначених умов контракту та товаросупровідних документів передбачено, що продавець, а саме компанія OMEGA MUSAVIRLIK MUHEDISLIK VE TICARET LIMITED SIKRETU продає товар (3 (три) напівпричіпи-цистерни, об`ємом 30 куб.м. та напівпричіп LPG, об`ємом 45 куб.м. Загальна вартість придбаного позивачем товару становить 155000,00 євро, з них 90000,00 євро 3 напівпричіпи-цистерни, об`ємом 30 куб.м. (1 одиниця по 30000,00 євро) та 65000,00 євро напівпричіп LPG, об`ємом 45 куб.м.

За таких обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість зазначення позивачем у МД вартості товару напівричіпи-цистерни, повна вага навантаження 30000 кг, саме за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) 30000,00 євро кожна.

Відносно посилань відповідача в оскаржуваному рішенні щодо розбіжностей у сумі передплати (89000,00 євро) визначеній у п. 2.1 контракту, з фактично сплаченою сумою (90000,00 євро), то такі суд оцінює критично, оскільки фактична оплата за поставлений товар, як і спосіб здійснення такої оплати (готівковий, безготівковий) так і часові рамки оплати (передоплата, післяплата, відстрочка) ніяким чином не впливає на ціну (розмір оплати) товару, що передбачена контрактом (з урахування додаткових платежів, якщо такі передбачені чи здійснені).

Аналогічний висновок викладений Верховним Судом у постанові від 17 квітня 2018 року у справі №815/329/17 та постанові від 12 березня 2019 року у справі №803/3649/15.

До того ж, розбіжності у сумі фактично сплаченій (90000 євро) та зазначеній у контракті (89000 євро) не впливають на правильність визначення митної вартості товару та не можуть бути однією з підстав для прийняття рішення про коригування митної вартості.

При цьому у відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що перша проплата за Контрактом мала бути здійснена до 01 червня 2022 року у строк встановлений пунктом 2.1 Контракту. Водночас до митного оформлення надано платіжне доручення від 22.06.2022 року №МТ103. Вказаний факт, на думку відповідача свідчить про невиконання декларантом вимог обов`язку подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості. Однак, суд вважає вказані доводи безпідставними, оскільки як вбачається зі змісту рішення про коригування митної вартості, наведений відповідачем довід не є підставою для прийняття оскаржуваного рішення.

Відносно посилань відповідача в оскаржуваному рішенні на відсутність специфікації суд вважає такі необґрунтованими, виходячи з наступного.

Так, згідно умов контракту Специфікація є невід`ємною частиною Контракту, в якій вказується ціна та товар, який поставляється за цим Контрактом.

Статтею 53 МК України наведено перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження митної вартості товару. З аналізу вказаного переліку вбачається, що додатки до нього лише у разі їх наявності є документами, які можуть підтвердити митну вартість товарів.

Натомість відповідач у відзиві зазначає, що без даних наведених у конкретній специфікації (кількість, ціна, характеристики), неможливо перевірити правильність/коректність визначення декларантом рівня митної вартості товару.

Суд не погоджується з даним твердженням відповідача з огляду на те, що як досліджено судом, позивачем до митних декларацій додано достатньо документів, які підтверджують визначену декларантом митну вартість товару, в тому числі і пропозиція продавця від 26.05.2022 року, яка містить вичерпну інформацію щодо технічних, кількісних та якісних характеристик, товару, що поставляється.

Відтак, твердження відповідача про наявність наведених вище розбіжностей у зв`язку з неподанням специфікації, суд оцінює критично, оскільки такі фактично не мали впливу на правильність визначення позивачем митної вартості товару за першим методом за ціною договору.

За таких обставин, а також дослідивши наявні у справі матеріали, суд погоджується із твердженнями позивача, що вказана розбіжність не може слугувати підставою для коригування митної вартості.

Враховуючи викладене у своїй сукупності, суд погоджується з твердженням позивача про подання ним разом з митною декларацією до митного органу усіх належних документів, що підтверджують заявлену митну вартість товару за ціною договору, та, відповідно, про безпідставність висновку відповідача про те, що надані позивачем документи містять розбіжності і не підтверджують заявлену за ціною договору митну вартість товару.

Указане свідчить про безпідставність та незаконність оскаржуваних у цій справі рішень.

Окрім того, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів у зв`язку із виявленням наведених вище розбіжностей у документах декларанту було запропоновано надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару, а саме: експортну декларацію країни відправлення (для деталізації умов поставки, ціни товару та підтвердження оплати транспортних витрат, страхування, тощо); виписку з бухгалтерської документації (для деталізації умов оплати); каталоги, специфікації, прейскуранти (прас-листи) виробника товару (щодо вартості товарів).

Надаючи оцінку цим діям, що передували прийняттю оскаржуваних рішень, суд вважає їх безпідставними, виходячи з наступного.

Так, щодо зобов`язання подати експортну декларацію країни відправлення (для деталізації умов поставки, ціни товару та підтвердження оплати транспортних витрат, страхування, тощо), то, як вбачається з обставин справи, позивачем до митної декларації було таку подано, а на підтвердження понесення транспортних витрат подано калькуляцію транспортних витрат №1 від 20.07.2022 року.

Відносно зобов`язання подати виписку з бухгалтерської документації (для деталізації умов оплати), то як встановлено судом, позивачем надано платіжне доручення №МТ103 від 22.06.2022 року, яким підтверджується здійснена позивачем оплата за поставлений товар.

Стосовно зобов`язання подати каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару, для підтвердження ціни товару та умов поставки, то, як вбачається з обставин справи, позивачем до митної декларації було подано: пропозицію від компанії OMEGA MUSAVIRLIK MUHEDISLIK VE TICARET LIMITED SIKRETU б/н від 26.05.2022 року та офіційний лист від 16.06.2022 року.

У ході судового розгляду справи відповідач не довів, що витребувані митним органом у декларанта документи є документами, необхідними для усунення (спростування) саме тих розбіжностей, які мали місце на думку митного органу в документах, поданих позивачем до митного оформлення товару.

У ході судового розгляду справи митним органом як суб`єктом владних повноважень, усупереч наведеним вище нормам матеріального та процесуального права, не надано суду обґрунтованих доводів й, відповідно, не доведено наявності правових підстав для обґрунтованого сумніву у достовірності поданих декларантом відомостей на підтвердження правильності визначення ним митної вартості товару за ціною договору.

Враховуючи викладене, перевіряючи оскаржуване рішення на відповідність критеріям, наведених у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить до висновку про те, що при його прийнятті відповідач діяв не на підставі закону, який регулює спірні відносини; необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття такого виду рішень; недобросовісно й нерозсудливо.

Тому, оскаржувані рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність вказаних вище доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що декларант надав відповідачу всі необхідні документи, які давали можливість останньому встановити дійсну митну вартість товару за ціною договору.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Згідно частин першої третьої статі 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність вказаних вище доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що доводи відповідача, викладені у відзиві, є безпідставними та необґрунтованими. Натомість позивач довів незаконність оскаржуваного рішень, тому позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки, позов задоволено повністю, суд присуджує на користь позивача судові витрати (судовий збір) у сумі 4962,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань Чернівецької митниці.

Окрім того, звертаючись до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 11700,28 грн. Позивачем подано заяву про повернення помилково сплачених коштів у сумі 6738,28 грн.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позивач звертаючись до суду сплатив судовий збір у більшому розмірі ніж того вимагає стаття 4 Закону України Про судовий збір, а тому надміру сплачений судовий збір у розмірі 6738,28 грн. підлягає поверненню позивачу з Державного бюджету України.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Чернівецької митниці про коригування митної вартості від 29.08.2022 №UA408040/2022/000021/2.

3. Визнати протиправним та скасувати рішення Чернівецької митниці про коригування митної вартості від 29.08.2022 №UA408040/2022/000022/2.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Чернівецької митниці на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 4962,00 грн.

5. Повернути на користь ОСОБА_1 з Державного бюджету України надміру сплачений судовий збір у розмірі 6738,28 грн.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - ОСОБА_1 (с. Волока, Чернівецький район, Чернівецька область, 60413, РНОКПП НОМЕР_3 )

Відповідач - Чернівецька митниця (вул. Руська, 248 М, м. Чернівці, 58023, Код )

Суддя І.В. Маренич