Справа № 160/7048/23
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2023-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 червня 2023 року Справа № 160/7048/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-
06 квітня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій просить:
визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області, що полягала у не зарахуванні ОСОБА_1 до його пільгового стажу роботи за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, періоду роботи з 20.10.1999 по 24.12.2001, з 25.12.2006 по 28.12.2006 та з 29.12.2011 по 25.12.2012;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу його роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, з 20.10.1999 по 24.12.2001, з 25.12.2006 по 28.12.2006 та з 29.12.2011 по 25.12.2012, здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з дати її призначення з 17.10.2019 року з урахуванням зарахування до пільгового стажу за Списком №1 періоду роботи з 20.10.1999 по 24.12.2001, з 25.12.2006 по 28.12.2006 та з 29.12.2011 по 25.12.2012, та виплатити недоотримані грошові кошти, визначені за результатами перерахунку пенсії.
В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що після призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідачем протиправно не було зараховано до пільгового стажу,деякі періоди роботи, про що позивачу стало відомо лише згодом.
За наданням роз`яснень позивач звернувся до відповідача із вимогою про надання інформації про призначення пенсії та підтверджуючих документів.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 квітня 2023 року для розгляду адміністративної справи №160/7048/23 визначено суддю Олійника В.М.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2023 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
11 квітня 2023 року на адресу відповідача надіслано ухвалу про відкриття провадження разом із копією позовної заяви з додатками.
12 квітня 2023 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області отримано копію позовної заяви з додатками, що підтверджується довідкою про отримання електронного листа, яка міститься в матеріалах справи.
Протягом строку, визначеного в ухвалі про відкриття провадження, відповідач відзиву на позовну заяву не надав, із заявами та клопотаннями на адресу суду не звертався.
Відповідно до частини 4 статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.
Відповідно до частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи вищезазначене, суд вирішив розглянути справу за наявними матеріалами.
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
ОСОБА_1 - позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 .
Трудовою книжкою ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 , підтверджується трудовий стаж позивача.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 17 жовтня 2019 року була призначена пенсія за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
09 лютого 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про надання інформації про зарахований пільговий стаж, який було враховано при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.
Згідно наданих до заяви про призначення пенсії документів, страховий стаж ОСОБА_1 складає 51 рік 6 днів (зарахований по 30.11.2019), у тому числі пільговий стаж роботи за Списком №1 - 17 років 11 місяців 12 днів.
Пільговий стаж роботи за Списком №1 підтверджено довідками №023-2950 від 18.12.2019 року, №023-3000, №023-3001 від 24.12.2019 року, які видані ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат", за період роботи з 15.07.1998 року по 15.01.2003 року, з 16.01.2003 року по 02.08.2016 року та з 03.08.2016 року по 08.11.2019 року.
До пільгового стажу враховані всі періоди роботи позивача, згідно зазначених вище довідок, за виключенням днів, в які позивач не був зайнятий на пільговій роботі, а саме: у 1998 році - 5 календарних днів, у 2000 році - 2 календарних дні, у 2005 році - 1 календарний день, у 2007 році - 5 календарних днів, у 2008 році - 1 календарний день, у 2009 році -1 календарний день, у 2010 році - 1 календарний день, у 2011 році - 4 календарних дні, у 2012 році - 2 календарних дні, у 2013 році - 1 календарний день, у 2015 році -1 календарний день, у 2016 році - 2 календарних дні, у 2017 році - 1 місяць 24 календарні дні.
Пунктом 4.2 Порядку №383, передбачено, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовується при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Результати атестації робочих місць за умовами праці на ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат" затверджені наказами від 20.10.1994 № 813, від 25.12.2001 № 1269, від 29.12.2006 № 992, від 26.12.2012 № 658, від 28.02.2014 № 87, від 26.12.2017 № 27.
Зарахувати до пільгового стажу за Списком №1 періоди роботи ОСОБА_1 з 20.10.1999 року по 24.12.2001 року, з 25.12.2006 року по 28.12.2006 року та з 29.12.2011 року по 25.12.2012 року немає підстав.
ОСОБА_1 вважає протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області, що полягали у не зарахуванні йому до пільгового стажу роботи за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, періодів роботи з 20.10.1999 року по 24.12.2001 року, з 25.12.2006 року по 28.12.2006 року та з 29.12.2011 року по 25.12.2012 року, що і стало підставою для звернення до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою.
Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Трудовою книжкою ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 підтверджується наступний трудовий стаж позивача:
з 01 вересня 1985 року по 18 липня 1988 року, проходив навчання в ПТУ №22 м.Дніпродзержинськ за спеціальністю "помічник машиніста тепловозу, слюсар по ремонту тепловозу 3 розряду";
20 липня 1988 року прийнятий на роботу на Дніпровський металургійний комбінат ім.Ф.Е.Дзержинського у залізничний цех на посаду "помічника машиніста локомотива";
09 листопада 1988 року звільнений у зв`язку із призовом до лав Радянської Армії;
з 29 листопада 1988 року по 25 листопада 1990 року проходив службу в Радянській Армії;
02 лютого 1991 року прийнятий на роботу на Дніпровський металургійний комбінат ім.Ф.Е.Дзержинського у залізничний цех №2 на посаду "помічника машиніста локомотива";
01 липня 1991 року з метою удосконалення структури управління, переведений у залізничний цех №1 на посаду "помічника машиніста локомотива";
28 лютого 1997 року Дніпровський металургійний комбінат ім.Ф.Е.Дзержинського перейменований у відкрите акціонерне товариство «Дніпровський металургійний комбінат ім.Ф.Е.Дзержинського»;
15 липня 1998 року переведений в конвертерний цех на посаду "слюсаря-ремонтника по ремонту металургійного устаткування 5 розряду";
02 січня 2001 року за спеціальністю присвоєний 6 розряд;
01 серпня 2001 року переведений там же на посаду слюсаря-ремонтника 6 розряду;
На підставі постанови №992 від 29 грудня 2006 року - робоче місце атестовано за Списком №1;
23 травня 2011 року відкрите акціонерне товариство «Дніпровський металургійний комбінат ім.Ф.Е.Дзержинського» перейменовано у публічне акціонерне товариство «Дніпровський металургійний комбінат ім.Ф.Е.Дзержинського»;
На підставі постанови №658 від 26 грудня 2012 року - робоче місце атестовано за Списком №1;
06 вересня 2013 року у зв`язку із удосконаленням структури управління комбінатом, переведений у ремонтно-сервісний центр, цех ремонту металургійного устаткування, дільниця технічного обслуговування і ремонту механоустаткування сталеплавильного виробництва на посаду "слюсаря-ремонтника 6 розряду";
25 січня 2017 року публічне акціонерне товариство «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» перейменовано у публічне акціонерне товариство «Дніпровський металургійний комбінат»;
На підставі постанови №27 від 26 грудня 2017 року - робоче місце атестовано за Списком №1;
02 вересня 2020 року у зв`язку із внесенням змін до штатних розписів, переведений у конвертерний цех, дільниця технічного обслуговування та ремонту механоустаткування на посаду "слюсаря-ремонтника 6 розряду";
На підставі постанови №21 від 31 серпня 2020 року - робоче місце атестовано за Списком №1;
02 серпня 2021 року звільнений за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію;
03 серпня 2021 року прийнятий на роботу на приватне акціонерне товариство «Дніпровський коксохімічний завод» у конвертерний цех, служба інжинірингу, дільниця технічного обслуговування та ремонту механоустаткування на посаду "слюсаря-ремонтника 6 розряду";
На підставі постанови №113-НК від 03 серпня 2021 року - робоче місце атестовано за Списком №1;
11 лютого 2022 року приватне акціонерне товариство «Дніпровський коксохімічний завод» перейменоване у приватне акціонерне товариство «Камет-Сталь».
Пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Відповідно до положень статті 5 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-IV цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 17 жовтня 2019 року була призначена пенсія за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Аналогічне положення міститься також і в статті 48 Кодексу законів про працю України, згідно з якою трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).
Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12 серпня 1993 року, передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Згідно з пунктом 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відповідно до пункту 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).
На підтвердження власної позиції позивачем було надано уточнюючі довідки ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат».
Відповідно до уточнюючої довідки публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат» №023-3001 від 24.12.2019 року, ОСОБА_1 працював повний робочий день в публічному акціонерному товаристві «Дніпровський металургійний комбінат» у конвертерному цеху у період з 15.07.1998 по 15.01.2003 на посаді "слюсар-ремонтник" (слюсар-ремонтник по ремонту металургійного устаткування), що передбачено Списком №1 розділ III підрозділ: 2а код КП: 1030200а-1753а, у відповідності до Постанови КМУ №162 від 11.03.1994 року.
Додаткова інформація: робочі місця атестовані.
Постанови по комбінату «Про атестацію робочих місць за умовами праці» №813 від 20.10.1994 року, №1269 від 25.12.2001 року. Листи Головного держексперта області за умовами праці №14/1-121 від 26.10.1999 року, №14/1-261 від 27.12.2000 року, про продовження строку дії постанови №813 від 20.10.1994 року «Про атестацію робочих місць за умовами праці» до 31.12.2001 року.
Відповідно до уточнюючої довідки публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат» №023-2950 від 18.12.2019 року, ОСОБА_1 працював повний робочий день в публічному акціонерному товаристві «Дніпровський металургійний комбінат» у конвертерному цеху, у цеху ремонту металургійного устаткування ремонтно-сервісного центру у період з 16.01.2003 року по 02.08.2016 року, на посаді "слюсар-ремонтник", що передбачено Списком №1 розділ III підрозділ: 2 код КП: 3.2а-3, у відповідності до Постанови КМУ №36 від 16.01.2003 року.
Додаткова інформація: робочі місця атестовані.
Постанови по комбінату «Про атестацію робочих місць за умовами праці» №1269 від 25.12.2001 року, №992 від 29.12.2006 року. Лист Головного держексперта області за умовами праці №003/07-1-406 від 29.11.2011 року, про продовження строку дії постанови №992 від 29.12.2006 року «Про атестацію робочих місць за умовами праці» до 29.12.2012. Постанова по комбінату «Про результати атестації робочих місць за умовами праці працівників конвертерного цеху» №658 від 26.12.2012 року.
Робочі місця працівників цеху ремонту металургійного устаткування ремонтно-сервісного центру атестовані вперше у постанові «Про результати атестації робочих місць за умовами праці працівників цеху ремонту металургійного устаткування ремонтно-сервісного центру» №87 від 28.02.2014 року.
Відповідно до уточнюючої довідки публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат» №023-3000 від 24.12.2019 року, ОСОБА_1 працював повний робочий день в публічному акціонерному товаристві «Дніпровський металургійний комбінат» у цеху ремонту металургійного устаткування ремонтно-сервісного центру у період з 03.08.2016 року по 08.11.2019 року на посаді "робітник (слюсар-ремонтник)", зайнятий ремонтом устаткування в умовах діючого виробництва, що передбачено Списком №1 розділ III підрозділ: 6, 36 код КП: -, у відповідності до Постанови КМУ №479 від 04.07.2017 року, Наказу Міністерства праці і соціальної політики України №383 від 18.11.2005 року, Роз`яснення Міністерства соціальної політики України від 14.09.2017 року №2385/0/101-17/283.
Додаткова інформація: робочі місця атестовані в постановах по комбінату «Про результати атестації робочих місць за умовами праці працівників цеху ремонту металургійного устаткування ремонтно-сервісного центру» №87 від 28.02.2014 року, №27 від 26.12.2017 року.
Згідно зі статтею 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.
Зловживанням з боку пенсіонера в розумінні частини першої статті 103 Закону України "Про пенсійне забезпечення" є, зокрема, подання ним документів з явно неправильними відомостями.
Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що право особи на призначення пенсії за віком має бути підтверджене як пенсіонером (особистими документами), так і підприємством, на якому особа працювала. Також і відповідальність за надання недостовірних пенсійних документів покладена на підприємство (організацію) та пенсіонера.
Суд зазначає, що витребування та перевірка первинних документів є також правом пенсійного органу. Тобто перекладання обов`язку доказування, надання відомостей тощо на позивача є неприйнятним. Неможливість пенсійного органу скористатися правом на перевірку зазначених у трудовій книжці відомостей не може бути підставою для обмеження права пенсіонера на отримання належної пенсії.
Щодо атестації робочих місць, суд виходить із наступного.
Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання, згідно з Порядком №442 та розробленими на виконання Постанови №442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 року №41.
Згідно із зазначеними нормативними актами, основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.
Відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року №442, пенсії за віком на пільгових умовах призначаються за результатами атестації робочих місць, яка також надає інші пільги і компенсації, передбачені законодавством, а саме, надбавка за роботу в зазначених умовах, право на скорочений робочий день, додаткову відпустку й одержання лікувально-профілактичного лікування.
Атестація повинна проводитися на підприємстві не рідше одного разу на п`ять років.
Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.
Контроль за проведенням атестації, правильністю застосування Списків покладено на Держпраці.
Отже, своєчасність та проведення атестації робочих місць за умовами праці не залежить від працівника і не може обмежувати його право на отримання пенсії.
Наказом Міністерства праці і соціальної політики України «Про затвердження роз`яснення про проведення атестації робочих місць за умовами праці в окремих випадках» від 21.08.2000 року №205, зазначено, що в окремих випадках через складний фінансово-економічний стан, що склався по незалежним від підприємства причинам, для проведення атестації робочих місць, де не відбулися корінні зміни умов і характеру праці, можливе використання результатів попередньої атестації.
Згідно пункту 1 Порядку та Положення про Державну експертизу умов праці, затвердженим постановою Ради Міністрів УРСР від 01.12.1990 року №357, державний контроль за якістю проведення атестації робочих місць за умовами праці та віднесення їх до категорії з шкідливими і важкими умовами праці, правильністю застосування списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах покладався на органи Державної експертизи умов праці.
Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.
З урахуванням викладеного, вбачається, що робочі місця у спірні періоди були атестовані за Списком №1, що підтверджено доказами, які наявні у матеріалах справи, відтак, суд приходить до висновку про необхідність визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області, які полягають у не зарахуванні ОСОБА_1 до його пільгового стажу роботи за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, періодів роботи: з 20.10.1999 року по 24.12.2001 року, з 25.12.2006 року по 28.12.2006 року та з 29.12.2011 року по 25.12.2012 року.
Відповідно до частин першої та другої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Згідно з положеннями статті 9 Конституції України та статтями 17, частиною п`ятою статті 19 Закону України від 23.02.2006 №3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.
Право на виплати зі сфери соціального забезпечення було включено до змісту статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вперше у рішенні від 16.12.1974 року у справі "Міллер проти Австрії", де Суд встановив принцип, згідно з яким обов`язок сплачувати внески у фонди соціального забезпечення може створити право власності на частку активів, які формуються відповідним чином. Позиція Суду була підтверджена і в рішенні "Гайгузус проти Австрії" від 16.09.1996 року, в якому зазначено, що якщо особа робила внески у певні фонди, в тому числі пенсійні, то такі внески є часткою спільних коштів фонду, яка може бути визначена у будь-який момент, що, у свою чергу, може свідчити про виникнення у відповідної особи права власності.
Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини у справі "Кечко проти України" (рішення від 08.11.2005 року) в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними.
Європейський Суд з прав людини в своєму рішенні "Великода проти України" від 03.06.2014 зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.
При обранні способу відновлення порушеного права позивача, суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.
На підставі вищевикладеного, з метою ефективного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне відновити порушене право позивача шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу його роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, періоди роботи: з 20.10.1999 року по 24.12.2001 року, з 25.12.2006 року по 28.12.2006 року та з 29.12.2011 року по 25.12.2012 року, і як наслідок зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з дати її призначення - 17.10.2019 року, з урахуванням зарахованих до пільгового стажу за Списком №1 періодів роботи: з 20.10.1999 року по 24.12.2001 року, з 25.12.2006 року по 28.12.2006 року та з 29.12.2011 року по 25.12.2012 року, та виплатити заборгованість із урахуванням раніше виплачених сум.
Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 в повному обсязі.
З приводу розподілу судових витрат суд зазначає наступне.
Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до частини 1 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Керуючись ст.ст.241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити в повному обсязі.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області, які полягають у не зарахуванні ОСОБА_1 до його пільгового стажу роботи за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, періодів роботи: з 20.10.1999 року по 24.12.2001 року, з 25.12.2006 року по 28.12.2006 року та з 29.12.2011 року по 25.12.2012 року.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України .

Суддя В.М. Олійник