Справа № 480/2182/23
Суддя: О.О. Осіпова
Дата ухвалення: 2023-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 червня 2023 року Справа № 480/2182/23
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Осіпової О.О., розглянувши у спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/2182/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання нечинними та протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій просить:
2. Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до трудового стажу, який надає ОСОБА_1 право на призначення пенсії на пільгових умовах, періоду роботи з 09.07.2007 по 30.12 2008 у Відкритому акціонерному товаристві Май (Російська Федерація) монтажником.
3. Призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах відповідно до вимог ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`кове державне пенсійне страхування дня звернення із заявою про призначення пенсії, тобто з 23.12. 2021.
Свої вимоги мотивує тим, що він дійсно в період з 09.07.2007р. до 30.12 2008р. працював у Відкритому акціонерному товаристві Май (Російська Федерація)" монтажником.
Звільнений з підприємства 30.12.2008 року за власним бажанням.
Зазначений період роботи позивача підтверджено записами за №№ 1, 2 у його трудовій книжці серії НОМЕР_1 .
Трудовий стаж роботи позивача на цьому підприємстві становить 1 р. 5 місяців 21 день.
Враховуючи вимоги Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі за текстом - Закон № 1058-ІV), у тому числі й вимог ст. ст. 5, 6, 11, 13 Угоди про гарантії прав громадян - учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992р., трудова книжка позивача, видана йому у встановленому законодавством Російської Федерації, є належним підтвердженням його трудового стажу, який надає йому право на призначення пенсії.
Оригінал трудової книжки НОМЕР_1 був наданий відповідачу разом з іншими документами для призначення пенсії.
Позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_1 та на час звернення до органів Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії він мав повних 57 років, а його загальний трудовий стаж на час його звернення до органів Пенсійного фонду становив 28 років 8 місяців 1 день, з урахуванням стажу його роботи на ВАТ Май.
Таким чином, позивачем повністю та належним чином підтверджено свій трудовий стаж.
За таких обставин, ОСОБА_1 вважає відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах неправомірною і такою, що порушує його право на отримання пенсії на пільгових умовах.
Ухвалою від 16.03.2023р. позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.
27.03.2023р. провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Зокрема, до страхового стажу ОСОБА_1 не зараховано період роботи в російській федерації з 09.07.2007р. до 30.12.2008р., оскільки відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду російської федерації, а згідно зі статтею 6 Угоди про гарантії прав громадян-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992р. зарахування до страхового стажу з 01.01.2004 періодів роботи на території держав- учасниць Співдружності Незалежних Держав, здійснюється за умови підтвердження сплати страхових внесків до відповідних фондів держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав, на території яких проводилася трудова діяльність.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, з огляду на наступні підстави.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звертався 01.12.2022 р. до територіального органу Пенсійного фонду України з заявою та доданими до неї документами на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV (далі - Закон № 1058- IV).
Постановою Пенсійного Фонду України № 25-1 від 16.12.2020р. внесено зміни до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №22-1, якою передбачено застосування екстериторіального призначення та перерахунку пенсій.
Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ органу, що призначає пенсію - відділ призначення пенсій управління пенсійного забезпечення, надання житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, який уповноважений розглянути подану заяву ОСОБА_1 .
Зокрема, до страхового стажу ОСОБА_1 не зараховано період роботи в російській федерації з 09.07.2007р. до 30.12.2008р., оскільки відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду російської федерації.
Не погодившись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду із цим позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Положеннями частини першої статті 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. №1058-IV (далі - Закон №1058-IV, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 8 Закону № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
За визначеннями, наведеними у статті 1 вказаного Закону, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески; страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше, надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Частинами першою - третьою статті 24 Закону №1058-IV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.
Відповідно до частини другої статті 4 Закону №1058-IV якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.
Статтею 1 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць СНД в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року закріплено принцип територіальності, згідно з яким пенсійне забезпечення громадян держав-учасників здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.
Статтею 5 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року встановлено, що вона розповсюджує свою дію на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені чи будуть установлені законодавством держав-учасниць Угоди.
Згідно з частинами другою, третьою статті 6 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року, для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасників Угоди зараховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР до набрання сили вказаної Угоди. Обчислення пенсій провадиться із заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються у трудовий стаж.
Згідно з абзацами 2, 3 статті 6 Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації «Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн» від 14 січня 1993 року, трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.
Аналіз вищенаведених норм вказує на те, що обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність, а пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць проводиться за законодавством держави, на території якого вони проживають.
З наявної в матеріалах справи копії трудової книжки позивача вбачається, що позивач в період з 09.07.2007р. до 30.12.2008р. працював у Відкритому акціонерному товаристві Май (Російська Федерація)" монтажником (а.с.22).
З розрахунку страхового стажу позивача вбачається, що цей період його роботи не зараховано до пільгового стажу, оскільки відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду російської федерації.
Слід зазначити, що обчислення страхового стажу позивача за період з 09.07.2007р. до 30.12.2008р. здійснюється згідно з законодавством Російської Федерації, на території якої у спірний період відбувалась його трудова діяльність.
Згідно з статтею 2 Федерального Закону Російської Федерації від 17 грудня 2001 року № 173-ФЗ «Про трудові пенсії в Російській Федерації» страховий стаж - враховувана при визначенні права на трудову пенсію сумарна тривалість періодів роботи і (або) іншої діяльності, протягом яких сплачувалися страхові внески до Пенсійного фонду Російської Федерації, а також інших періодів, які зараховуються до страхового стажу.
Відповідно до частини першої статті 10 Федерального Закону Російської Федерації від 17 грудня 2001 року № 173-ФЗ «Про трудові пенсії в Російській Федерації» до страхового стажу включаються періоди роботи та (або) іншої діяльності, які виконувались на території Російської Федерації особами, вказаними в частині першій статті 3 даного Федерального закону, за умови, що за ці періоди сплачувались страхові внески до Пенсійного Фонду Російської Федерації.
При підрахунку страхового стажу періоди роботи та (або) іншої діяльності, передбачені статтями 10 та 11 даного Федерального закону, до реєстрації громадянина у якості застрахованої особи відповідно до Федерального закону «Про індивідуальний (персоніфікований) облік в системі обов`язкового пенсійного страхування» підтверджується документами, які видаються в установленому порядку роботодавцями або відповідними державними (муніципальними) органами.
При підрахунку страхового стажу періоди роботи та (або) іншої діяльності, передбачені статтями 10 та 11 даного Федерального закону, після реєстрації громадянина в якості застрахованої особи відповідно до Федерального закону «Про індивідуальний (персоніфікований) облік в системі обов`язкового пенсійного страхування» підтверджується на підставі відомостей індивідуального (персоніфікованого) обліку (ч. ч. 1, 2 ст. 13 Федерального Закону Російської Федерації від 17 грудня 2001 року № 173-ФЗ «Про трудові пенсії в Російській Федерації»).
Аналогічні за змістом положення щодо визначення страхового стажу, періодів роботи та (або) іншої діяльності, що включаються до страхового стажу, та правил обчислення та порядку підтвердження страхового стажу містяться і у Федеральному Законі Російської Федерації від 28 грудня 2013 року № 400-ФЗ «Про страхові пенсії» (статті 3, 11, 14).
Отже, страховий стаж позивача з 09.07.2007р. до 30.12.2008р. має бути підтверджений на підставі відомостей індивідуального (персоніфікованого) обліку за вказаний період та (або) документів, що видаються роботодавцями або відповідними державними (муніципальними) органами в порядку, який встановлений законодавством Російської Федерації. При цьому, обов`язковою умовою для включення зазначених періодів роботи, яка виконувалась на території Російської Федерації, до страхового стажу, є сплата страхових внесків до Пенсійного Фонду Російської Федерації за цей період.
Згідно з п. 4 ст. 7 Федерального закону від 24.07.2009 №212-ФЗ «Про страхові внески до Пенсійного фонду Російської Федерації» не визнаються об`єктом оподаткування для платників страхових внесків, зазначених у пункті 11 статті 5 цього Закону, виплати та інші винагороди, нараховані на користь фізичних осіб, які є іноземними громадянами та особами без громадянства, за трудовими договорами, укладеними з російською організацією для роботи в її відокремленому підрозділі, розташованому за межами території Російської Федерації, виплати та інші винагороди, нараховані на користь фізичних осіб, які є іноземними громадянами та особами без громадянства, у зв`язку із здійсненням ними діяльності за межами території Російської Федерації у рамках укладених договорів цивільно-правового характеру, предметом яких є виконання робіт, надання послуг.
Суд зазначає, що в матеріалах пенсійної справи відсутня інформація про сплату страхових внесків роботодавцем за позивача до Пенсійного Фонду Російської Федерації. Відомостей індивідуального (персоніфікованого) обліку за вказаний період позивачем також не надано.
Зважаючи на зміст поняття «страховий стаж», відповідач не допустив порушень законодавства під час вирішення питання щодо призначення пенсії позивачу, не врахувавши у його страховий стаж періоди роботи з 09.07.2007р. до 30.12.2008р., за який відсутні докази сплати внесків роботодавцем як до Пенсійного Фонду Російської Федерації, так і до Пенсійного фонду України.
Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
З урахуванням викладеного у сукупності, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
У зв`язку із відмовою у задоволенні позову, розподіл судових витрат судом не здійснюється.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання нечинними та протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.О. Осіпова