Справа № 340/351/23
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2023-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 червня 2023 року м. Дніпросправа № 340/351/23
(суддя Петренко О.С., м. Кропивницький)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Чепурнова Д.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2023 року у справі №340/351/23 за позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Кіровоградської області про визнання протиправною бездіяльність,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 25 січня 2023 року звернувся до суду з позовом до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Кіровоградської області згідно з яким просить визнати протиправною бездіяльність Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Кіровоградської області - відсутність дій по видачі дублікату свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №222 від 19.01.2001, відповідно до рішення Атестаційної палати КДКА Кіровоградської області від 15.10.2001 №13 через втрату свідоцтва.

Позов обґрунтовано тим, що з 05.07.2012 року, позивач неодноразово звертався до КДКА Кіровоградської області про видачу дублікату свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, але дублікат вищевказаного свідоцтва ним отримано не було, що, на його думку, свідчить про порушення його прав.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2023 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Рішення суду мотивовано тим, що КДКА Кіровоградської області у вказаних правовідносинах діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, прав позивача не порушує, оскільки КДКА Кіровоградської області не є повноважним органом щодо видання дублікату свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, оскаржив його в апеляційному порядку. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що КДКА Кіровоградської області є повноважним органом щодо видання дублікату свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю зважаючи на те, що КДКА Київської області у 2005 році не могло бути видано позивачу свідоцтво про заняття адвокатською діяльністю №222 від 19.10.2001 року, а тому це свідоцтво є недійсним, а внесені відомості про нього в незаконно створеному та діючому Реєстрі адвокатів України є недостовірними. Також, зазначає про неправильне застосування судом першої інстанції норм Перехідних положень Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції з`ясовано та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що позивачу, згідно з рішенням №12 від 15.10.2001 Кіровоградської обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, Кіровоградською КДКА видано свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №222 від 19.10.2001 (а.с. 123).

Згідно з рішенням №1/09 від 26.01.2009 року КДКА Кіровоградської області адвокат ОСОБА_1 був виключений з реєстру адвокатів Кіровоградської області, адвокатське свідоцтво №222 від 15.10.2001 року, видане КДКА Кіровоградської області, в зв`язку зі зміною робочого місця (офісу) - нова адреса : м.Київ (а.с.42).

КДКА Київської області видано свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №222 від 28.04.2005 року на підставі рішення Кіровоградської обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури №12 від 15.10.2001 року (а.с.124).

16.06.2021 року рішенням №135/2021 Дисциплінарної палати КДКА Київської області притягнуто адвоката ОСОБА_1 (Свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №222, видане Київською обласною КДКА 28.04.2005) до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарних проступків, передбачених п.п.3,5 ч.2 ст.34 ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Застосовано до адвоката ОСОБА_1 (Свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №222, видане Київською обласною КДКА 28.04.2005) дисциплінарне стягнення у вигляді позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю із наступним виключенням відомостей з Єдиного реєстру адвокатів України. У зв`язку з застосуванням дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю - припинено право на зайняття адвокатською діяльністю адвоката ОСОБА_1 з дня винесення цього рішення. шляхом анулювання Свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №222, видане Київською обласною КДКА 28.04.2005) (а.с. 125-134).

Як встановлено судом першої інстанції та не заперечується учасниками справи, 10.01.2023 року до КДКА Кіровоградської області від позивача надійшла заява про видачу йому дублікату свідоцтва про права на зайняття адвокатською діяльністю (а.с.45-50).

Листом від 13.01.2023 року за вих.№2 позивачу направлено роз`яснення щодо процедури отримання дублікату свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, з посиланням на відповідне рішення Ради адвокатів України. У зазначеному роз`ясненні позивачу повідомлено про те, що у випадку втрати, пошкодження свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю особа має право звернутися до ради адвокатів того регіону, у якому дане свідоцтво раніше було видано кваліфікаційною комісією адвокатури регіону, із заявою про отримання дублікату (а.с.73-74). Правомірність бездіяльності відповідача, яка виразилася у відсутність дій по видачі позивачу дублікату свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №222 від 19.01.2001, відповідно до рішення Атестаційної палати КДКА Кіровоградської області від 15.10.2001 №13 через втрату свідоцтва є предметом спору переданого на вирішення суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні оскарженого рішення виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Стаття 3 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначає, що правовою основою діяльності адвокатури України є Конституція України, цей Закон, інші законодавчі акти України.

Відповідно до приписів ст.50 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури утворюється з метою визначення рівня фахової підготовленості осіб, які виявили намір отримати право на заняття адвокатською діяльністю, та вирішення питань щодо дисциплінарної відповідальності адвокатів. Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури підконтрольна та підзвітна конференції адвокатів регіону.

До повноважень кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури належать:

1) організація та проведення кваліфікаційних іспитів;

2) прийняття рішень щодо видачі свідоцтва про складення кваліфікаційного іспиту;

3) прийняття рішень про зупинення або припинення права на заняття адвокатською діяльністю;

4) здійснення дисциплінарного провадження стосовно адвокатів;

5) вирішення інших питань, віднесених до повноважень кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури цим Законом, рішеннями конференції адвокатів регіону, Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, Ради адвокатів України, з`їзду адвокатів України.

У передбачених цим Законом випадках повноваження кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури здійснює її кваліфікаційна або дисциплінарна палата.

Як вбачається з матеріалів справи, свідоцтво про право ОСОБА_1 на заняття адвокатською діяльністю № 222 видане 19.10.2001 року, тобто у період дії Закону України «Про адвокатуру», який набрав чинності 01.02.1993 року та діяв до 20.11.2012 року.

Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю та посвідчення адвоката видавались позивачу у відповідності до затверджених на момент їх видачі форм.

Як зазначає позивач, через втрату вищевказаного свідоцтва, звернувся до відповідача з вимогою видати дублікат свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №222 від 19.10.2001 року.

Відповідно до пп. 1.18 п. 1 розділу ІІ Положення про Раду адвокатів України, затвердженого Установчим з`їздом адвокатів України від 17.11.2012, Рада адвокатів України відповідно до покладених на неї завдань затверджує зразки свідоцтва про складення кваліфікаційного іспиту, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, посвідчення адвоката України, посвідчення Голови, заступника голови, секретаря, члена Ради адвокатів України, посвідчення Голови, заступника голови, секретаря, члена Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, посвідчення Голови, члена Вищої ревізійної комісії адвокатури.

Для забезпечення виконання вимог Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» Рада адвокатів України ухвалила рішення № 96 від 16.02.2013 «Про затвердження роз`яснень щодо отримання адвокатами дублікату (заміни) свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю», до якого в подальшому Радою адвокатів України рішеннями від 13.11.2015 № 142, від 17.11.2016 № 212 вносились зміни.

Відповідно до п. 1 Рішення № 96 зі змінами, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, видане до набрання чинності Законом України від 05.07.2012 № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», не потребує обміну на нове.

Відповідно до п. 2 Рішення № 96, особа має право отримати дублікат свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю у разі втрати, пошкодження, непридатності для користування оригіналу.

Пунктом 4 Рішення № 96 передбачено, що у випадку втрати, пошкодження свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю особа має право звернутися до ради адвокатів того регіону, у якому дане свідоцтво раніше було видане кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури регіону, із заявою про отримання дублікату.

Відповідно до п.п. 5-7 Рішення № 96, рада адвокатів регіону, на підставі витребуваного від кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури витягу з особової (атестаційної) справи адвоката, видає свідоцтво встановленого зразка з позначкою у верхньому правому кутку «Дублікат».

Видача дублікату свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, або здійснення його обміну проводиться лише після отримання відповідної інформації від кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, яка видавала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Про видачу дублікату вноситься запис до Журналу обліку виданих радою адвокатів регіону свідоцтв.

Пунктом 8 Рішення № 96 передбачено, що заміна свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю у зв`язку із зміною особистих даних адвоката (прізвище, ім`я та по батькові) проводиться на підставі документа, що підтверджує такі зміни. У такому випадку заміни свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, позначка у верхньому правому кутку свідоцтва «Дублікат» не вказується.

Відповідно до п. 9 Рішення № 96 адвокат, який потребує обміну свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, або видачі дублікату свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, подає документи до Ради адвокатів регіону особисто: а) для отримання дублікату свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю необхідно подати наступні документи: письмова заява; копія паспорта громадянина; копія ідентифікаційного коду; дві кольорові фотокартки розміром (3х4); повідомлення, опубліковане у друкованому засобі масової інформації про втрату свідоцтва, у разі втрати останнього; б) для зміни свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю необхідно подати наступні документи: письмова заява; копія паспорта громадянина; копія ідентифікаційного коду; дві кольорові фотокартки розміром (3х4); копія документу, що підтверджує зміну прізвища, ім`я, по батькові.

Як вбачається із конструктивного аналізу норм Рішення № 96 зі змінами, передбачено дві процедури видачі нового свідоцтва на право заняття адвокатською діяльністю, а саме: видача дублікату та заміна свідоцтва, яка проводиться у разі зміни прізвища, ім`я, по батькові адвоката.

Враховуючи те, що адвокат Кушніренко М.В. зазначає про втрату свідоцтва, то, відповідно до Рішення № 96 зі змінами, належною процедурою є саме видача дублікату.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», Рада адвокатів України забезпечує ведення Єдиного реєстру адвокатів України з метою збирання, зберігання, обліку та надання достовірної інформації про чисельність і персональний склад адвокатів України, адвокатів іноземних держав, які відповідно до цього Закону набули права на заняття адвокатською діяльністю в Україні, про обрані адвокатами організаційні форми адвокатської діяльності. Внесення відомостей до Єдиного реєстру адвокатів України здійснюється радами адвокатів регіонів та Радою адвокатів України.

Частина 2 ст. 17 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначає, що до Єдиного реєстру адвокатів України вносяться такі відомості:1) прізвище, ім`я та по батькові адвоката; 2) номер і дата видачі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, номер і дата прийняття рішення про видачу свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (номер і дата прийняття рішення про включення адвоката іноземної держави до Єдиного реєстру адвокатів України); 3) найменування і місцезнаходження організаційної форми адвокатської діяльності, номери засобів зв`язку; 4) адреса робочого місця адвоката, номери засобів зв`язку; 5) інформація про зупинення або припинення права на заняття адвокатською діяльністю; 6) інші відомості, передбачені цим Законом.

За приписами ч. 4 ст. 17 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», інформація, внесена до Єдиного реєстру адвокатів України, є відкритою на офіційному веб-сайті Національної асоціації адвокатів України. Рада адвокатів України і відповідні ради адвокатів регіонів надають витяги з Єдиного реєстру адвокатів України за зверненням адвоката або іншої особи.

Згідно з п. п. 1.1. - 1.4. Порядку ведення Єдиного реєстру адвокатів України, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17.12.2012 № 26, Єдиний реєстр адвокатів України - це електронна база даних, яка містить відомості про чисельність і персональний склад адвокатів України, адвокатів іноземних держав, які відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» набули права на зайняття адвокатською діяльністю, та про обрані адвокатами організаційні форми адвокатської діяльності.

Рада адвокатів України забезпечує ведення ЄРАУ, координує діяльність, здійснює організаційне, методичне, інформаційне забезпечення рад адвокатів регіонів щодо внесення ними відомостей до ЄРАУ та надання витягів з нього згідно цього Порядку.

Внесення відомостей до ЄРАУ здійснюється радами адвокатів регіонів та Радою адвокатів України за правилами цього Порядку. Як встановлено судом апеляційної інстанції в Єдиному реєстрі адвокатів України міститься інформація про те, що ОСОБА_1 , здійснював свою адвокатську діяльність на підставі свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №222 від 28.04.2005 року виданого Київською обласною КДКА.

Тобто, з 2005 року ОСОБА_1 було достеменно відомо про те, що він здійснює свою адвокатську діяльність на підставі свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №222 від 28.04.2005 року виданого Київською обласною КДКА.

При цьому, в зазначеному реєстрі інформації про те, що ОСОБА_1 , здійснював свою адвокатську діяльність на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №222 від 15.10.2001 року, виданого Кіровоградською обласною КДКА не міститься, а тому позивач був обізнаний про те, що він здійснює адвокатську діяльність виключно на підставі свідоцтва від 28.04.2005 року.

Суд апеляційної інстанції приймає до уваги те, що позивач вважаючи, що свідоцтво від 28.04.2005 року видано йому не в установленому законом порядку, з 2005 року не вчиняв будь-яких дій для скасування такого свідоцтва у встановленому законом порядку та відновлення, внесення інформації до Єдиного реєстру адвокатів України щодо здійснення ним адвокатської діяльності на підставі свідоцтва від 15.10.2001 року.

Європейський суд з прав людини у пунктах 46, 47 рішення у справі «Устименко проти України», ЄСПЛ вказував на те, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановления нового рішення.

Враховуючи принцип правової визначеності, та той факт, що позивач з 2005 року здійснював свою адвокатську діяльність на підставі свідоцтва від 28.04.2005 року, не порушуючи при цьому з 2005 року питання щодо протиправності та скасування цього свідоцтва і відновлення інформації щодо здійснення ним адвокатської діяльності на підставі свідоцтва від 15.10.2001 року, суд апеляційної інстанції зробив висновок про те, що такі відносини стали стабільними, що спростовує той факт, що позивач мав сподівання на здійснення ним адвокатської діяльності з 2005 року на підставі свідоцтва від 15.10.2001 року.

Такі обставини спростовують і доводи позивача про втрату у 2005 році свідоцтва від 15.10.2001 року зважаючи на те, що з 2005 року він вів свою адвокатську діяльність на підставі свідоцтва від 28.04.2005 року, яке було видано ОСОБА_1 на підставі його заяви від 27.04.2005 року про заміну свідоцтва від 19.10.2001 року у зв`язку із зміною місця проживання та реєстрації на м. Київ. При цьому додатком до цієї заяви зазначено свідоцтво №222 від 19.10.2001 року (а.с.122).

Разом з цим, суд зауважує, що на підставі рішення атестаційної палати КДКА може бути видано лише одне свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, тобто на підставі рішення Атестаційної палати КДКА Кіровоградської області від 15.10.2001 року позивачу могло бути видано лише одне свідоцтво.

Зважаючи на те, що на виконання рішення атестаційної палати КДКА позивачу було видано свідоцтво №222 та з 2005 року позивач здійснював свою адвокатську діяльність на підставі свідоцтва від 28.04.2005 року, виданого на підставі його заяви про зміну попереднього свідоцтва, не порушуючи при цьому з 2005 року питання щодо протиправності та скасування цього свідоцтва і відновлення інформації щодо здійснення ним адвокатської діяльності на підставі свідоцтва від 15.10.2001 року, суд апеляційної інстанції зробив висновок про те, що у відповідача не було підстав для видачі позивачу дубліката свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №222 від 19.01.2001 року.

Між тим, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зауважити на тому, що свідоцтво про право на зайняття адвокатською підтверджує право особи на зайняття такою діяльністю, при цьому рішенням №135/2021 Дисциплінарної палати КДКА Київської області від 16.06.2021 року позивача позбавлено права на заняття адвокатською діяльністю. Тобто, вимога позивача на видачу йому дубліката свідоцтва від 15.10.2001 року на підставі якого він не здійснює свою діяльність з 2005 року фактично направлена на уникнення покарання визначеного рішенням №135/2021 та відновлення права на зайняття адвокатською діяльністю всупереч зазначеному покаранню.

Відповідно до п.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 справа «Руїз Торіха проти Іспанії» суд наголошує на тому, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції і зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Між тим, інші аргументи наведені позивачем в апеляційній скарзі фактично зводяться до загального, а саме порушення прав позивача на отримання дубліката свідоцтва від 15.10.2001 року, проте враховуючи те, що судовим рішенням у цій справі надано необхідне та достатнє обґрунтування щодо відсутності у позивача права на його отримання від відповідача, при цьому суд дослідив усі основні питання віднесені на його розгляд, суд апеляційної інстанції вважає, що всі інші аргументи апеляційної скарги не є доречними і важливими аргументами, оскільки не спростовують висновок суду щодо відсутності у позивача права на отримання дубліката свідоцтва від 15.10.2001 року.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2023 року у справі №340/351/23 - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 20 червня 2023 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя С.М. Іванов

суддя Д.В. Чепурнов