Справа № 340/1647/23
Суддя: О.А. ЧЕРНИШ
Дата ухвалення: 2023-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2023 року м. Кропивницький Справа № 340/1647/23

Кіровоградський окружний адміністративний суду у складі судді Черниш О.А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

відповідач-1: Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, Майдан Свободи, 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, )

відповідач-2: Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (25009, м. Кропивницький, вул. Соборна, 7-А, )

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Позов ОСОБА_1 мотивовано тим, що він є потерпілим від Чорнобильської катастрофи 3 категорії, оскільки постійно проживав у зоні гарантованого добровільного відселення у 1986 1993 роках, а саме у селі Прилуки Овруцького району Житомирської області. У лютому та березні 2023 року позивач звертався до ГУ ПФУ в Кіровоградській області із заявами про призначення пенсії як потерпілому від Чорнобильської катастрофи на підставі статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" зі зменшенням пенсійного віку на 5 років. Однак, за останньою заявою рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №74 від 17.03.2023 року йому відмовлено у призначенні пенсії через незарахування окремих періодів проживання у зоні гарантованого добровільного відселення та непідтвердження початкової величини зниження пенсійного віку. Позивач не погоджується з таким рішенням та стверджує, що періоди його проживання, навчання та роботи у 3 зоні радіоактивного забруднення (зоні гарантованого добровільного відселення) підтверджені необхідними документами. З цих підстав просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про відмову у призначенні пенсії №74 від 17.03.2023 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області повторно розглянути його заяву про призначення пенсії від 14.02.2023 року, врахувавши періоди проживання в селі Прилуки Овруцького району Житомирської області на підставі довідки, виданої 22.02.2022 року виконкомом Руднянської сільської ради Овруцького району Житомирської області за №102.

Ухвалою судді від 07.04.2023 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Від відповідачів до суду надійшли відзиви на позовну заяву із запереченнями проти позову, мотивованими тим, що підставою для відмови у призначенні позивачу пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" стала відсутність необхідного періоду проживання у зоні гарантованого добровільного відселення. З трудової книжки позивача відповідачі встановили, що у період з 10.02.1987 року по 07.05.1987 року позивач працював у Житомирській психлікарні, яка не відноситься до зони гарантованого добровільного відселення. Крім того, для визначення права на початкову величину зниження пенсійного віку йому слід надати інформацію про безпосереднє навчання в Коростенській філії. За результатами розгляду заяви позивача про призначення пенсії та перевірки поданих документів ГУ ПФУ в Харківській області за принципом екстериторіальності прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії. Доводячи правомірність цього рішення, відповідачі просили суд у задоволенні позову відмовити.

Розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження, суд установив такі обставини та дійшов до таких висновків.

ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Прилуки Овруцького району Житомирської області та проживав там на момент аварії на Чорнобильскій АЕС 26.04.1986 року.

Позивач постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи та має статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи 3 категорії, що підтверджується відповідним посвідченням серії НОМЕР_2 , виданим 29.04.1993 року Житомирською обласною державною адміністрацією. (а.с. 11)

У лютому 2023 року позивач, досягнувши 55-річного віку, звернувся до ГУ ПФУ в Кіровоградській області із заявою від 14.02.2023 року про призначення йому пенсії за віком як потерпілому від Чорнобильської катастрофи відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Заява ОСОБА_1 була розглянута за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області та за нею цим територіальним органом Пенсійного фонду прийнято рішення №74 від 22.02.2023 року про відмову у призначенні пенсії.

Позивач у березні 2023 року знову звернувся до ГУ ПФУ в Кіровоградській області із заявою від 10.03.2023 року про призначення йому пенсії за віком як потерпілому від Чорнобильської катастрофи відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Розглянувши питання про призначення пенсії, відповідач-2 зарахував до страхового стажу 34 роки 4 місяці 12 днів та прийняв рішення у формі протоколу №74 від 17.03.2023 року, за яким ОСОБА_1 не має права на пенсію. (а.с. 77зв.)

Заява ОСОБА_1 також була розглянута за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області та за нею цим територіальним органом Пенсійного фонду прийнято рішення №74 від 17.03.2023 року про відмову у призначенні пенсії. Цим рішенням відмовлено у призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку згідно з пунктом 2 статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у зв`язку з відсутністю необхідного періоду проживання у зоні гарантованого добровільного відселення. За розрахунками відповідача станом на 01.01.1993 року період проживання у зоні гарантованого добровільного відселення становить 3 роки 8 місяців 5 днів (з 30.12.1986 року по 09.02.1987 року, з 06.06.1989 року по 31.12.1992 року, з 01.01.1993 року по 22.12.1993 року). Не зараховано період з 10.02.1987 року по 07.05.1987 року, оскільки заявник у цей період працював у Житомирській психлікарні, яка не відноситься до зони гарантованого добровільного відселення. Для визначення права на початкову величину зниження необхідно надати інформацію про безпосереднє навчання в Коростенській філії. (а.с. 77)

Не погоджуючись із цим рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір, суд виходив з того, що він виник у зв`язку з відмовою відповідачів у призначенні позивачу пенсії із зменшення пенсійного віку як потерпілому від Чорнобильської катастрофи.

Згідно з частиною 1 статті 9 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 року №796-XII (надалі - Закон №796-XII) особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, є:

2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до частини 1 статті 11 Закону №796-XII до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать:

3) особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років.

Згідно з частиною 1 статті 14 Закону №796-XII для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи:

3) потерпілі від Чорнобильської катастрофи (не віднесені до категорії 2), які:

- постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років, - категорія 3.

Відповідно до частин 3, 4 статті 15 Закону №796-XII підставою для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях.

Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Частинами 1, 3 статті 65 Закону №796-XII передбачено, що учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України.

Посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Статтею 49 Закону №796-XII визначено, що пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно зі статтями 60-1, 60-2 Закону №796-XII призначення та виплата пенсій, передбачених цим Законом, і щомісячної компенсації сім`ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи провадяться територіальними органами Пенсійного фонду України.

Призначення пенсій провадиться відповідно до законодавства, чинного на час звернення особи за призначенням пенсії. Перерахунок пенсій проводиться відповідно до законодавства, чинного на час проведення перерахунку пенсії.

Умови призначення пенсії за віком передбачені статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до частини 1 статті 26 цього Закону починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

У статті 55 Закону №796-XII наведені умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, та передбачено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

Так, пунктом 2 частини 1 статті 55 Закону №796-XII передбачено, що потерпілі від Чорнобильської катастрофи:

- особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років - мають право на зменшення віку на 3 роки* та додатково 1 рік за 2 роки проживання, роботи, але не більше 6 років (абзац 5).

* Початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Згідно з частиною 3 статті 55 Закону №796-XII призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" і цього Закону.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 року за №1566/11846, затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (надалі - Порядок №22-1).

Відповідно до пунктів 1.1, 1.7, 1.8 розділу І Порядку №22-1 заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію).

Звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Згідно з пунктом 2.1 розділу II Порядку №22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи:

7) документи, які підтверджують право на призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку:

потерпілим від Чорнобильської катастрофи:

- документи про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видані органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями), або довідка про евакуацію із зони відчуження у 1986 році, видана Волинською, Житомирською, Київською, Рівненською або Чернігівською облдержадміністраціями;

- посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (для осіб, які належать до категорії 4 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи - за наявності) (при призначенні пенсії згідно зі статтею 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").

Пунктом 4.7 розділу IV Порядку №22-1 передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Суд установив, що на підтвердження особливого статусу для призначення пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону №796-XII позивач подав необхідні документи, зокрема посвідчення "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи", довідку виконкому Руднянської сільської ради Овруцького району Житомирської області №102 від 22.02.2022 року, трудову книжку, військовий квиток та інші.

Ці документи підтверджують той факт, що з моменту аварії на Чорнобильскій АЕС 26.04.1986 року по 07.05.1987 року, з 06.06.1989 року по 22.12.1993 року позивач був зареєстрований та постійно проживав у с. Прилуки Овруцького району Житомирської області. (а.с. 12)

З 02.01.1986 року по 29.12.1986 року позивач навчався у Житомирській радіотехнічній школі ДТСААФ, а саме у Коростенському філіалі, розташованому у м. Коростень Коростенського району Житомирської області, та здобув спеціальність радіотелемеханіка, що підтверджується свідоцтвом №381014 від 29.12.1986 року, довідками Житомирської обласної організації ТСОУ №1/30 від 06.03.2023 року та №1/36 від 15.03.2023 року. (а.с. 14, 39, 40)

При цьому з 16.12.1985 року по 26.04.1986 року позивач також навчався у Коростенській автошколі Житомирського обласного навчального комбінату, розташованій у м. Коростень Коростенського району Житомирської області, по програмі підготовки водіїв транспортних засобів, що підтверджується свідоцтвом №647180 від 28.04.1986 року, екзаменаційною карткою водія. (а.с. 13, 15)

З 10.02.1987 року по 15.05.1987 року позивач працював у Другій Житомирській психіатричній обласній лікарні, яка розташована у с. Прилуки Овруцького району Житомирської області, що підтверджується записами у його трудовій книжці. (а.с. 20 - 21)

З 01.09.1989 року по 20.12.1993 року працював у Коростенському та Овруцькому РТП Коростенського заводу "Побутрадіотехніка".

Село Прилуки Овруцького району Житомирської області, місто Овруч Овруцького району Житомирської області, місто Коростень Коростенського району Житомирської області належать до переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок чорнобильської катастрофи, та містяться у Додатку №1 до постанови Кабінету Міністрів УРСР від 23.07.1993 року №106 "Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" та "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи", а саме у розділі 3 "Зона гарантованого добровільного відселення".

На час видачі позивачу у 1993 році посвідчення "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" серії Б діяла постанова Кабінету Міністрів України від 25.08.1992 року №501 "Про Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", якою затверджено Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно з пунктами 5, 10 цього Порядку потерпілим від Чорнобильської катастрофи (не віднесеним до категорії 2), які постійно проживали на територіях зон безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення на день аварії або які за станом на 1 січня 1993 р. прожили у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а на території зони гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років і відселені або самостійно переселилися з цих територій, а також постійно проживають або постійно працюють у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 р. прожили або відпрацювали у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років, і віднесеним до категорії 3, видаються посвідчення зеленого кольору, серія Б.

Видача посвідчень провадиться:

- іншим потерпілим і учасникам ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС - Радою Міністрів Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій за місцем проживання;

- громадянам, які постійно проживають або працюють у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 р. прожили або відпрацювали у зоні безумовного (обов`язкового) відселення - не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років, - на підставі довідки встановленого зразка (додаток № 6).

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 25.08.1992 року №501 дозволено використовувати для видачі громадянам уже виготовлені бланки посвідчень (без вкладишів до них) за зразками, затвердженими постановою Кабінету Міністрів УРСР від 18.06.1991 року №44 "Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Суд зазначає, що періоди постійного проживання, роботи, навчання позивача у зоні гарантованого добровільного відселення у 1986 1987, 1989 1993 роках, підтверджені відповідними документами, стали підставою для надання йому у 1993 році статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи 3 категорії, як особі, яка станом на 1 січня 1993 року прожила у зоні гарантованого добровільного відселення не менше трьох років (абзац 8 пункту 3 частини 1 статті 14 Закону №796-XII), та видачі йому відповідного посвідчення громадянина, який постійно працював чи працює, або проживає чи проживав у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення у 1988 - 1993 рр. (серія Б) зразка 1991 року.

Згідно з абзацом 5 пункту 2 частини 1 статті 55 Закону №796-XII така категорія осіб має право на призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на 3 роки (за умови, що особа проживала (працювала) у зоні гарантованого добровільного відселення з 26.04.1986 року по 31.07.1986 року) та додатково на 1 рік за кожних 2 роки проживання або роботи у зоні гарантованого добровільного відселення (але не більше ніж на 6 років).

На момент звернення позивача за призначенням пенсії за віком йому виповнилося 55 років, а його страховий стаж становив 34 роки 4 місяці 12 днів.

Позивач має право на застосування початкової величини зниження пенсійного віку на 3 роки, оскільки з 26.04.1986 року по 31.07.1986 року він постійно проживав у с. Прилуки Овруцького району Житомирської області та навчався у м. Коростень Коростенського району Житомирської області, які віднесені до зони гарантованого добровільного відселення.

Станом на 01.01.1993 року позивач прожив і відпрацював у зоні гарантованого добровільного відселення понад 4 роки (з 26.04.1986 року по 07.05.1987 року, з 06.06.1989 року по 31.12.1992 року), тож має право на зниження пенсійного віку ще на 2 роки.

Позивач, який у передбаченому законом порядку набув статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи (категорія 3) та станом на 1 січня 1993 року постійно проживав у зоні гарантованого добровільного відселення не менше 3 років, згідно з абзацом 5 пункту 2 частини 1 статті 55 Закону №796-XII має право на пільгове зменшення пенсійного віку та відповідного страхового стажу, встановленого частиною 1 статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на 5 років.

На момент звернення до ГУ ПФУ в Кіровоградській області за призначенням пенсії на умовах статті 55 Закону №796-XII позивач мав достатній вік та страховий стаж, а також подав усі документи, необхідні для призначення пенсії за віком, зокрема, які засвідчують його особливий статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи.

Рішення відповідачів про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком із застосуванням статті 55 Закону №796-XII з підстав непідтвердження необхідного періоду проживання у зоні гарантованого добровільного відселення, прийняті необґрунтовано та нерозсудливо, що призвело до порушення права позивача на призначення пенсії.

Отже, рішення ГУ ПФУ в Кіровоградській області, оформлене протоколом №74 від 17.03.2023 року, підлягає скасуванню як протиправне. Також є протиправним та підлягає скасуванню прийняте за принципом екстериторіальності рішення ГУ ПФУ в Харківській області №74 від 17.03.2023 року про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком.

Відповідно до частини 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною 3 статті 245 КАС України у разі скасування індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

За правилами частини 4 статті 245 КАС України суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Суд вважає, що право позивача, порушене незаконними рішеннями відповідачів про відмову у призначенні пенсії, має бути відновлено шляхом зобов`язання відповідача-2 - територіального органу Пенсійного фонду України за місцем проживання позивача - повторно розглянути заяву позивача про призначення йому пенсії за віком та прийняти рішення з урахуванням висновків суду у цій справі.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач при зверненні до суду з цим позовом сплатив судовий збір у сумі 1073, 60 грн., які слід стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-1, який прийняв незаконне рішення.

Керуючись статтями 9, 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 262, 263, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (протокол №74 від 17.03.2023 року) про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №74 від 17.03.2023 року про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком із застосуванням статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та прийняти рішення з урахуванням висновків суду у цій справі.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати на сплату судового збору в сумі 1073, 60 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Копію рішення суду надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду О.А. ЧЕРНИШ