Справа № 160/4029/23
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2023-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 червня 2023 року м. Дніпросправа № 160/4029/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),

суддів: Суховарова А.В., Головко О.В.,

за участю секретаря судового засідання Діденко Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі адміністративну справу за апеляційною скаргою Фонду Державного майна України на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2023 року (суддя Врона О.В.) в адміністративній справі за позовом Державного підприємства «Науково-виробнича дослідна агрофірма «Наукова» Національної академії аграрних наук України» до Фонду Державного майна України про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Науково-виробнича дослідна агрофірма «Наукова» Національної академії аграрних наук України звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Фонду державного майна України, в якому, з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 03.04.2023, просило:

- визнати протиправною бездіяльність Фонду державного майна України щодо не повідомлення у триденний термін з дня прийняття Кабінетом Міністрів України Розпорядження від 10 січня 2023 р. № 37-р «Деякі питання управління об`єктами державної власності» Державного підприємства «Науково-виробнича дослідна агрофірма «Наукова» Національної академії аграрних наук України» про визначення кандидатур до складу комісії з питань передачі об`єктів.

- зобов`язати Фонд державного майна України (вул. Генерала Алмазова, буд. 18/9, м. Київ, 01133, ) повідомити Державне підприємство «Науково-виробнича дослідна агрофірма «Наукова» Національної академії аграрних наук України» (вул. Наукова, буд. 8, с. Горького, Дніпровський район, Дніпропетровська область, 52052, ) про визначення кандидатур до складу комісії з питань передачі об`єктів у порядку передбаченому Положенням про порядок передачі об`єктів права державної власності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 вересня 1998 р. № 1482.

- визнати незаконним та скасувати пункт 1 наказу Фонду державного майна України від 20.02.2023 року №320 «Про утворення комісій з питань передачі єдиних майнових комплексів державних підприємств, установ та організацій» в частині утворення комісії згідно з додатком №1 з питання передачі єдиного майнового комплексу Державного підприємства «Науково-виробнича дослідна агрофірма «Наукова» Національної академії аграрних наук України» (код згідно з ) із сфери управління Національної академії аграрних наук України до сфери управління Фонду державного майна України.

- визнати протиправними дії Фонду державного майна України щодо складання та затвердження Акту приймання-передачі єдиного майнового комплексу Державного підприємства «Науково-виробнича дослідна агрофірма «Наукова» Національної академії аграрних наук України» (код згідно з ) із сфери управління Національної академії аграрних наук України до сфери управління Фонду державного майна України на виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 10.01.2023 №37-р «Деякі питання управління об`єктами державної власності».

- скасувати Акт приймання-передачі єдиного майнового комплексу Державного підприємства «Науково-виробнича дослідна агрофірма «Наукова» Національної академії аграрних наук України» (код згідно з ) із сфери управління Національної академії аграрних наук України до сфери управління Фонду державного майна України на виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 10.01.2023 №37-р «Деякі питання управління об`єктами державної власності», затверджений 28.02.2023 року першим заступником Голови Фонду державного майна України Д.О. Кліменковим».

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.03.2023 заяву Державного підприємства «Науково-виробнича дослідна Агрофірма «Наукова» Національної академії аграрних наук України» про забезпечення позову задоволено частково.

Заборонено Фонду державного майна України (ідентифікаційний код юридичної особи 00032945) вчиняти будь-які дії направлені на передачу єдиного майнового комплексу Державного підприємства «Науково-виробнича дослідна агрофірма «Наукова» Національної академії аграрних наук України» (ідентифікаційний код юридичної особи 03374617), зокрема, але невиключно складання комісією з питань передачі об`єктів акту приймання-передачі єдиного майнового комплексу Державного підприємства «Науково-виробнича дослідна агрофірма «Наукова» Національної академії аграрних наук України» із сфери управління Національної академії аграрних наук до сфери управління Фонду державного майна України, затвердження акту приймання-передачі єдиного майнового комплексу Державного підприємства «Науково-виробнича дослідна агрофірма «Наукова» Національної академії аграрних наук України» із сфери управління Національної академії аграрних наук до сфери управління Фонду державного майна України.

Заборонено Фонду державного майна України (ідентифікаційний код юридичної особи 00032945) вчиняти будь-які дії направлені на управління та на приватизацію Державного підприємства «Науково-виробнича дослідна агрофірма «Наукова» Національної академії аграрних наук України» (ідентифікаційний код юридичної особи 03374617), зокрема, але не виключно включати єдиний майновий комплекс Державного підприємства «Науково-виробнича дослідна агрофірма «Наукова» Національної академії аграрних наук України» до переліку об`єктів, що підлягають приватизації, приймати рішення про приватизацію єдиного майнового комплексу Державного підприємства «Науково-виробнича дослідна агрофірма «Наукова» Національної академії аграрних наук України».

В іншій частині заяву залишено без задоволення.

В подальшому ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.03.2023 скасовано постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 02.05.2023. Перевіряючи законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстснції, судом апеляційної інстанції зазначено, що з огляду на зміст заявлених позивачем вимог, суд першої інстанції цілком обґрунтовано виходив з того, що забезпечення позову у такий спосіб, як заборона відповідачу: складати комісією з питань передачі об`єктів акту приймання-передачі єдиного майнового комплексу Державного підприємства «Науково-виробнича дослідна агрофірма «Наукова» Національної академії аграрних наук України» із сфери управління Національної академії аграрних наук до сфери управління Фонду державного майна України; затверджувати акт приймання-передачі єдиного майнового комплексу Державного підприємства «Науково-виробнича дослідна агрофірма «Наукова» Національної академії аграрних наук України» із сфери управління Національної академії аграрних наук до сфери управління Фонду державного майна України, є співмірним із заявленими позивачем вимогами.

В той же час, встановлені обставини справи свідчать, що 28.02.2023, тобто на час прийняття судом першої інстанції оскаржуваної ухвали, відповідачем вже було складено акт про передачу майнового комплексу та затверджено цей акт.

Тобто, на час постановлення судом першої інстанції оскаржуваної ухвали, Фондом вже було вчинено дії, заборону на які накладено ухвалою про забезпечення позову.

Оскільки, вказані обставини залишилися без уваги з боку суду першої інстанції, судом не було з`ясовано стан виконання Фондом Розпорядження КМУ від 10 січня 2023 р. № 37-р станом на час прийняття судового рішення про вжиття заходів забезпечення позову, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що вжиті судом першої інстанції заходи забезпечення позову не були обґрунтованими, оскільки такі заходи жодним чином не могли забезпечувати позов, так як такі дії вже були вчинені відповідачем на час прийняття оскаржуваної ухвали. За вказаних обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для забезпечення позову у вказаний спосіб, що стало наслідком скасування ухвали суду першої інстанції.

03.04.2023 позивачем подано заяву про зміну предмету позову, в якій збільшено позовні вимоги.

20.04.2023 представник позивача звернувся до суду із клопотанням про заміну одного заходу забезпечення позову іншим, а саме просив замінити захід забезпечення позову, встановлений ухвалою Дніпропетровського адміністративного суду від 06.03.2023 у справі №160/4029/23, на наступний:

заборонити Фонду державного майна України (ідентифікаційний код юридичної особи 00032945 вчиняти будь-які дії направлені на управління та на приватизацію Державного підприємства «Науково-виробнича дослідна агрофірма «Наукова» Національної академії аграрних наук України» (ідентифікаційний код юридичної особи 03374617), зокрема, але не виключно:

включати єдиний майновий комплекс Державного підприємства «Науково-виробнича дослідна агрофірма «Наукова» Національної академії аграрних наук України» до переліку об`єктів, що підлягають приватизації;

опубліковувати єдиний майновий комплекс Державного підприємства «Науково-виробнича дослідна агрофірма «Наукова» Національної академії аграрних наук України» в переліку об`єктів, що підлягають приватизації, на офіційному веб-сайті Фонду державного майна України, на офіційних сайтах місцевих рад та в електронній торговій системі;

приймати рішення про приватизацію єдиного майнового комплексу Державного підприємства «Науково-виробнича дослідна агрофірма «Наукова» Національної академії аграрних наук України».

В обґрунтування заявленого клопотання, позивач посилався на те, що 10.01.2023 Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження від 10.01.2023 №37-р «Деякі питання управління об`єктами державної власності», п. 1 якого встановлено передати єдині майнові комплекси державних підприємств, установ та організацій за переліком згідно з додатком 1 із сфери управління уповноважених органів управління (самоврядних організацій) до сфери управління Фонду державного майна. До зазначеного переліку включено в тому числі і Державне підприємство «Науково-виробнича дослідна агрофірма «Наукова» Національної академії аграрних наук України».

В порушення абз. 4 п. 9 Положення про порядок передачі об`єктів права державної власності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.09.1998 №1482, Фонд державного майна у триденний термін з дня прийняття розпорядження про передачу об`єктів не повідомив підприємство про визначення кандидатур до складу комісії з питань передачі об`єктів.

Наказом Фонду державного майна України від 20.02.2023 «Про утворення комісій з питань передачі єдиних майнових комплексів державних підприємств, установ та організацій» утворено комісію згідно з додатком №1, зокрема з питання передачі єдиного майнового комплексу Державного підприємства «Науково-виробнича дослідна агрофірма «Наукова» Національної академії аграрних наук України із сфери управління Національної академії аграрних наук України до сфери управління Фонду державного майна України.

28.02.2023 першим заступником Голови Фонду державного майна України затверджено акт приймання-передачі єдиного майнового комплексу Державного підприємства «Науково-виробнича дослідна агрофірма «Наукова» Національної академії аграрних наук України із сфери управління Національної академії аграрних наук України до сфери управління Фонду державного майна України на виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 10.01.2023 №37-р «Деякі питання управління об`єктами державної власності».

Вказано на те, що зазначене свідчить, що Фондом державного майна України було позбавлено позивача можливості бути членом комісії з питань передачі об`єктів, зокрема єдиного майнового комплексу ДП «НВД АФ «Наукова» НААН із сфери управління Національної академії аграрних наук до сфери управління Фонду державного майна України, подати необхідні документи, приймати участь у підготовці і підписанні акта приймання-передачі об`єкта.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.04.2023 клопотання ДП «Науково-виробнича дослідна агрофірма «Наукова» Національної академії аграрних наук України» про заміну заходів забезпечення адміністративного позову іншим задоволено.

Задовольняючи вимоги про зміну заходів забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що надані позивачем пояснення та докази свідчать про наміри Фонду державного майна України вчиняти дії з управління і приватизації майном ДП «НВД АФ «Наукова» НААН. Судом зазначено, що не тільки позивач буде позбавлений права брати участь в роботі комісії з питань передачі єдиного майнового комплексу ДП «НВД АФ «Наукова» НААН із сфери управління Національної академії наук до сфери управління Фонду державного майна України, а й інші особи, які матимуть бажання придбати єдиний майновий комплекс ДП «НВД АФ «Наукова» НААН. Зважаючи на викладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що застосування такого заходу забезпечення позову як заборона Фонду державного майна України вчиняти будь-які дії, направленні на управління і приватизацію майнового комплексу позивача, спрямовано виключно на збереження існуючого становища до набрання законної сили судовим рішенням і не призведе до порушення прав відповідача та принципу співмірності забезпечення позову щодо предмету спору.

Фондом державного майна України подано апеляційну скаргу на ухвалу суду. Скаржник просить скасувати ухвалу та прийняти нове рішення, яким у задоволенні клопотання позивача про зміну заходів забезпечення позову відмовити у повному обсязі. На думку скаржника, ухвалу суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про забезпечення позову. Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що по-перше: судом першої інстанції не зазначено мотивів, з яких суд дійшов висновку про наявність підстав для зміни заходів забезпечення позову. На думку скаржника вжитті судом заходу забезпечення позову жодним чином не захищають права та інтереси позивача у справі, а лише спрямовані на блокування продажу об`єкта приватизації, та перешкоджають Фонду здійсненню визнаних законодавством повноважень у сфері приватизації. Крім того, скаржник вказує на те, що судом апеляційної інстанції визнано протиправною та скасовано ухвалу про забезпечення позову від 28.03.2023 та відмовлено в задоволенні заяви про забезпечення позову. Зазначено, що вжиті судом заходи забезпечення позову не відповідають позовним вимогам, не порушують суб`єктивних прав позивача, не передбачені приписами чинного процесуального законодавства щодо можливих заходів забезпечення позову, та їх застосування належним чином не обґрунтовано судом. Заявник апеляційної скарги наполягає на тому, що ухвала про зміну заходів забезпечення позову не відповідає предмету позову, а прийнята судом першої інстанції заява позивача про уточнення позовних вимог від 03.04.2023, прийнята протиправно, з порушенням норм процесуального права, оскільки позивачем була подана заява про зміну предмету позову, що не є тотожнім поняттю уточнення позовних вимог.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач посилається на обґрунтованість висновків суду першої інстанції, зазначав про неспроможність доводів апеляційної скарги, просив судову колегію залишити без змін ухвалу суду першої інстанції.

Скаржником до суду апеляційної інстанції надіслані письмові пояснення відповідно до яких останній констатує, що на теперішній час Фондом державного майна України не вживаються заходи щодо включення єдиного майнового комплексу ДП «НВД АФ «Наукова» НААН до переліку об`єктів, що підлягають приватизації та прийняття рішення про його приватизацію.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи сторін, колегія суддів дійшла таких висновків.

Звертаючись до суду із заявою про зміну заходів забезпечення позову, заявник вказував на те, що невжиття вказаних заходів забезпечення позову унеможливить захист законного права та настануть негативні наслідки для заявника, що зумовить виникнення інших судових спорів, і для відновлення прав необхідно буде докласти значних зусиль. Таким чином, зміна та вжиття заходів забезпечення позову в даному випадку спрямоване виключно на збереження існуючого стану учасників справи, а тому не порушуватиме права та інтереси інших осіб.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що заміна заходу забезпечення позову іншим, про яке просить позивач, не порушує прав і охоронюваних законом інтересів відповідача чи інших осіб, які не є учасниками справи, не призведе до втручання у діяльність відповідача чи інших осіб, а лише призупинить вчинення певних дій. Застосування такого заходу забезпечення позову як заборона Фонду державного майна України вчиняти будь-які дії, направленні на управління і приватизацію майнового комплексу позивача, спрямовано виключно на збереження існуючого становища до набрання законної сили судовим рішенням і не призведе до порушення прав відповідача та принципу співмірності забезпечення позову щодо предмету спору.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Забезпечення позову - це надання позивачеві тимчасової правової охорони його прав та інтересів, за захистом яких він звернувся до суду, до вирішення спору судом та набрання рішенням суду законної сили. Заходи забезпечення позову є втручанням суду у спірні правовідносини до їх вирішення, тому вони повинні застосовуватися судом з підстав та в порядку, прямо передбаченому законом.

Відповідно до ч.1 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю (ч.2 ст.150 КАС України).

Підстави забезпечення позову, передбачені ч. 2 ст. 150 КАС України, є оціночними, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

За умовами, визначеними у ч.ч.1 та 2 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5)зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Не допускається забезпечення позову, зокрема, шляхом зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов`язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення (п. 5 ч. 3 ст. 151 КАС України).

При розгляді заяви про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже з огляду на предмет спору, суть якого, з врахуванням уточнення позовних вимог від 03.04.2023, становить право позивача бути залученим та приймати участь у складі комісії з питань передачі єдиного майнового комплексу Державного підприємства «Науково-виробнича дослідна агрофірма «Наукова» Національної академії аграрних наук України» із сфери управління Національної академії аграрних наук до сфери управління Фонду державного майна України, та правомірність дій та рішень відповідача щодо приймання-передачі єдиного майнового комплексу позивача із сфери управління НААН України до сфери управління Фонду державного майна України, суд першої інстанції мав підстави змінити заходи забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вчиняти будь-які дії, направлені на управління і приватизацію майнового комплексу позивача.

Колегія суддів вважає, що вжиті судом першої інстанції заходи забезпечення позову є співмірними із заявленими, з врахуванням заяви уточнення позовних вимог від 03.04.2023, позовними вимогами.

В даному випадку, співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Вказані заходи забезпечення адміністративного позову відповідають предмету адміністративного позову.

Водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямовані лише на збереження існуючого становища до розгляду справи.

При цьому, правова оцінка дій та рішень відповідача підлягає встановленню під час судового розгляду справи по суті.

Доводи скаржника щодо відсутності правових підстав для прийняття заяви про зміну предмету позову колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 47 КАС України позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

З матеріалів справи слідує, що заява позивача про зміну предмету позову подана до суду 03.04.2023 на стадії підготовчого провадження. У вказаній заяві, позивач вказує на те, що після відкриття провадження у справі, відповідачем прийнято Наказ №320 «Про утворення комісій з питань передачі єдиних майнових комплексів державних підприємств, установ та організацій» та акт приймання-передачі єдиного майнового комплексу позивача до сфери управління Фонду державного майна України. З огляду на те, що вказані рішення мають безпосереднє відношення до предмету спору у цій справі позивач, користуючись правами передбаченими ст.47 КАС України, звернувся до суду із заявою про зміну предмету позову. В заяві позивачем зазначено, що обґрунтування збільшених позовних вимог залишається тим самим, що викладені в позовній заяві, і при цьому не відбувається одночасної зміни предмету та підстав позову. З поданої заяви слідує, що позивачем збільшено обсяг позовних вимог, та крім первісних вимог додано вимоги про визнання протиправними дій та рішень відповідача щодо затвердження комісії та приймання передачі майна позивача до сфери управління Фонду держмайна.

Як слідує з матеріалів справи, згідно до протоколу судового засідання від 11.04.2023 в підготовчому засіданні суд першої інстанції прийняв заяву позивача про уточнення позовних вимог та зобов`язав відповідача надати відзив на уточнені позовні вимоги. (т.2 а.с.58)

Відповідно до протоколу судового засідання від 20.04.2023 судом закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. (т. 2 а.с.194-197)

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи скаржника щодо відсутності правових підстав для прийняття судом заяви про зміну предмету позову та відповідно зміни заходів забезпечення позову, оскільки враховуючи наведені положення

ч. 1 ст. 47 КАС України на стадії підготовчого провадження позивач може змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог.

Посилання скаржника в апеляційній скарзі на те, що ухвала суду першої інстанції про зміну заходів забезпечення позову спрямована на блокування продажу об`єкта приватизації, та перешкоджає Фонду здійсненню визначених законодавством повноважень у сфері приватизації, на думку колегії суддів, лише підтверджує обґрунтованість доводів позивача стосовно наміру вчинення відповідачем дій щодо приватизації майна ДП «НВД АФ «Наукова» НААН до вирішення спору по суті.

Доводи представника відповідача в судовому засіданні та в письмових поясненнях про те, що на теперішній час Фондом державного майна України не вживаються заходи щодо включення єдиного майнового комплексу ДП «НВД АФ «Наукова» НААН до переліку об`єктів, що підлягають приватизації та прийняття рішення про його приватизацію, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими з огляду на те, що невчинення таких дій обмовлено вжитими ухвалою суду від 20.04.2023 заходами забезпечення позову.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що застосовані судом першої інстанції заходи забезпечення позову відповідають предмету адміністративного позову та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а є тимчасовим заходом, спрямованим на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті.

При цьому суд враховує, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, або ефективний захист та поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

З урахуванням викладеного апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, ухвала прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали не вбачається.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фонду державного майна України залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров

суддя О.В. Головко