Справа № 522/14188/20
Суддя: Федусик А.Г.
Дата ухвалення: 2023-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2023 р.м. ОдесаСправа № 522/14188/20

Перша інстанція: суддя Бездрабко О.І.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача - Федусика А.Г.,

суддів: Бойка А.В. та Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м.Одеса на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 березня 2023 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу м.Одеса, третя особа - Міністерство оборони України, про зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

В березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду м.Одеса з позовною заявою до Квартирно-експлуатаційного відділу м.Одеси (далі КЕВ), третя особа: Міністерство оборони України (далі МО), в якій просив зобов`язати КЕВ подати до Виконавчого комітету Одеської міської ради клопотання з належними документами про виключення з числа службового житла трикімнатної квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 110,34 кв.м, житловою площею 54,3 кв.м, для забезпечення ОСОБА_1 та його сім`ї постійним житлом.

Рішенням Приморського районного суду міста Одеса від 17.12.2020 р., яке залишено без змін постановою Одеського апеляційного суду від 15.02.2022 р., позов задоволено було частково, зобов`язано КЕВ подати до Виконавчого комітету Одеської міської ради клопотання з належними документами про виключення з числа службового житла трикімнатної квартири АДРЕСА_1 загальною площею 110,34 кв.м, житловою площею 54,3 кв.м, для забезпечення позивача та його сім`ї постійним житлом, а у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 19.10.2022 р. касаційну скаргу КЕВ задоволено частково, рішення Приморського районного суду міста Одеси від 17.12.2020 р. та постанову Одеського апеляційного суду від 15.02.2022 р. скасовано, провадження закрито та повідомлено ОСОБА_1 , що розгляд справи за його позовом віднесено до юрисдикції адміністративного суду, попереджено ОСОБА_1 про те, що в разі неподання ним протягом десяти днів з дня отримання цієї постанови заяви про направлення справи за встановленою юрисдикцією, справу буде повернено до суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 16.11.2022 р. задоволено заяву представника ОСОБА_1 про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

В обґрунтування позовних вимог позивачем було зазначено, що він є військовослужбовцем, ветераном війни, учасником бойових дій АТО, має календарну вислугу більше 26 років та перебуває на квартирному обліку в КЕВ, однак постійного житла не має. 09.07.2020 р. він звернувся до відповідача із заявою, в якій просив звернутися до Виконавчого комітету Одеської міської ради з клопотанням про виключення квартири АДРЕСА_1 зі списку службових, однак отримав відмову згідно листа від 17.07.2020 р. №2970. Вважає, що бездіяльність відповідача має наслідком унеможливлення реалізації його права на житло, передбаченого Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та Конституції України.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 03 березня 2023 року адміністративний позов задоволено частково. Суд визнав протиправною бездіяльність КЕВ щодо не направлення документів до Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України для вирішення питання щодо надання для постійного проживання шляхом виключення із числі службового жила МО квартири АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 ; зобов`язав КЕВ підготувати та направити до Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України документи для вирішення питання щодо надання для постійного проживання шляхом виключення із числі службового жила МО квартири АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 .. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апелянт просив його скасувати та прийняти нове про відмову в задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу у Збройних Силах України, є учасником АТО, ветераном війни - учасником бойових дій.

Наказом командира 28 окремої механізованої бригади оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (по особовому складу) від 25.12.2019 р. №201-РС ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас за станом здоров`я. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій службі) від 27.12.2019 р. №270 з 27.12.2019 р. виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення та направлено для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_2. Вислуга років ОСОБА_1 у Збройних Силах становить: календарна 26 років 04 місяці 26 днів, безперервна 26 років 04 місяці 26 днів, пільгова 04 роки 05 місяців 01 день.

Судом встановлено, що 21.09.2007 р. Приморською районною адміністрацією виконавчого комітету Одеської міської ради видано ордер на службове жиле приміщення №1570 серія ПР на ім`я ОСОБА_1 з сім`єю з 4 осіб, а саме: дружина ОСОБА_2 , син ОСОБА_3 , син ОСОБА_4 , жилою площею 54,3 кв. м, що складається з 3 кімнат за адресою: АДРЕСА_1 .

Ордер видано на підставі розпорядження Приморської районної адміністрації Виконавчого комітету Одеської міської ради №1870 від 20.09.2007 р. З 15.10.2007 р. ОСОБА_1 разом з дружиною ОСОБА_2 , 1978 року народження, ОСОБА_3 , 1998 року народження та ОСОБА_4 , 2003 року народження, зареєстровані за вказаною адресою.

Згідно витягу з протоколу №6 засідання об`єднаної житлової комісії військової частини НОМЕР_1 та військової частини НОМЕР_2 від 07.08.2019 р. постановлено: у відповідності до пункту 10 розділу VII Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністра оборони України від 31.07.2018 р. №380 надати для постійного проживання шляхом виключення із числа службового житла МО квартиру АДРЕСА_1 , житлова площа 54,3 кв.м, загальна площа 110,34 кв.м) старшому прапорщику ОСОБА_1 , який має вислугу на військовій службі більш 25 років, перебуває на квартирному обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання з 04.07.1997 р., користується правом першочергового одержання жилих приміщень з 10.11.2009 р. (учасник бойових дій) на склад сім`ї з 4 осіб: він, дружина ОСОБА_2 1978 р.н., син ОСОБА_3 1998 р.н., син ОСОБА_4 2003 р.н. із зняттям його та членів сім`ї з квартирного обліку.

09.07.2020 р. позивач звернувся до КЕВ із заявою, в якій просив звернутися до Виконавчого комітету Одеської міської ради з клопотанням про виключення вказаної квартири зі списку службових.

Листом від 17.07.2020 р. №2970 КЕВ повідомив позивача про те, що відповідно розпорядження начальника Головного квартирно- експлуатаційного управління Збройних Сил України (далі ГКЕУ) від 04.10.2016 р. №303/4/11 та ТВО начальника Південно-Східного територіального квартирно-експлуатаційного управління від 04.10.2016 р. № 303/22/1/1/1228 було призупинено надання пропозицій по розподілу житла, в тому числі виключення із числа службових до Головного управління. Відповідно до телеграми звичайної ТВО начальника Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України від 31.10.2017 р. № 303/22/1/1490 "...не надавати на перевірку справи, які стосуються виключення квартир з числа службових". Відповідно розпорядження начальника Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України від 04.10.2018 р. №303/4/2074 було заборонено надання пропозицій по розподілу житла, які не відповідають вимогам законодавства, в тому числі виключення із числа службових до Головного управління. Відповідно окремого доручення Міністра оборони України від 12.12.2019 р. №19360/з "з метою створення службового житлового фонду у гарнізонах ЗСУ, не подавати командирами військових частин до квартирно-експлуатаційних відділів пропозицій щодо виключення житла із числа службового до окремого розпорядження, в зв`язку з реформуванням шляхів забезпечення військовослужбовців та осіб звільнених з військової служби в запас житлом в межах чинного законодавства". У зв`язку з вищевикладеним, на теперішній час КЕВ немає підстав надати клопотання про виключення із числа службових квартири АДРЕСА_1 .

24.07.2020 р. позивач звернувся із заявою до командира військової частини НОМЕР_1 про зміну статусу "службова" житлової площі за адресою: АДРЕСА_1 .

Листом від 30.07.2020 р. №1863 командир військової частини НОМЕР_1 повідомив позивача, що у відповідності до п.3-7, п.10 розділу VII "Надання житлових приміщень для постійного проживання" Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністра оборони України від 31.07.2018 р. №380, рішення об`єднаної житлової комісії військових частин НОМЕР_1 , О0528, НОМЕР_3 (протокол № 6 від 07.08.2019 р.) секретарем житлової комісії відпрацьовані необхідні документи щодо вирішення порушеного питання. В жовтні 2019 року документи були надані на розгляд КЕВ. За інформацією, яка має житлова комісія станом на 28.07.2020 р., документи, які підготувала об`єднана житлова комісія військових частин НОМЕР_1 , О0528, НОМЕР_3 щодо зміни статусу "службова" площі за адресою: АДРЕСА_1 , знаходяться на відпрацюванні в житловій групі КЕВ м.Одеса.

Вважаючи бездіяльність КЕВ щодо не надсилання до Виконавчого комітету Одеської міської ради клопотання з належними документами про виключення з числа службового житла трикімнатної квартири АДРЕСА_1 протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги та приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що отримавши протокол засідання обє`днаної житлової комісії від 07.08.2019 р. №6, згідно якого прийнято рішення про надання для постійного проживання шляхом виключення із числі службового житла квартири АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , КЕВ в порушення пункту 4 розділу VІІ Інструкції № 380 не направила відповідні документи до ГКЕУ, що підтверджується листом командира військової частини НОМЕР_1 від 30.07.2020 р. № 1863 та листом КЕВ від 17.07.2020 р. № 2970.

При цьому, твердження відповідача у листі від 17.07.2020 р. № 2970 та у відзиві про направлення облікової квартирної справи ОСОБА_1 на розгляд ГКЕУ листом від 28.05.2019 р. за вих. №2309 та повернення справи без розгляду до КЕВ, суд вважає безпідставними, так як на час направлення справи до ГКЕУ (28.05.2019 р.) ще не було рішення об`єднаної житлової комісії, яке оформлено протоколом від 07.08.2019 р. № 6.

Жодних доказів того, що КЕВ направлялися до ГКЕУ документи стосовно ОСОБА_1 після прийняття рішення об`єднаною житловою комісією від 07.08.2019 р., оформленого протоколом № 6, відповідач до суду не надав.

За таких обставин суд вважав, що в даному випадку наявна протиправна бездіяльність КЕВ щодо не направлення документів до ГКЕУ для вирішення питання щодо надання для постійного проживання шляхом виключення із числі службового житла МО квартири АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 .

Крім того, суд першої інстанції задовольняючи позов в частині вийшов за межі позовних вимог та зобов`язав КЕВ підготувати та направити до ГКЕУ документи для вирішення питання щодо надання для постійного проживання шляхом виключення із числі службового жила

Колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції вірними і такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З матеріалів справи, а саме з прохальної частини апеляційної скарги вбачається, що рішення суду першої інстанції оскаржується відповідачем та лише в частині задоволених позовних вимог, а тому, з врахуванням наведеного, колегія суддів переглядає рішення суду першої інстанції лише в цій частині.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Так, Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі Закон) відповідно до Конституції України визначено основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регульовано відносини у цій галузі.

Відповідно до ст.9 Закону держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно ч.1 ст.12 Закону держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла, з урахуванням особливостей, визначених пунктом 10 цієї статті (абз.4 п.1 ст.12 Закону).

Абзацом 1 пункту 9 статті 12 Закону встановлено, що військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас за станом здоров`я або якщо вони на час звільнення мають вислугу військової служби не менше 20 років, або у відставку, а також у зв`язку зі скороченням штатів чи проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості їх використання на військовій службі, залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки і відповідних квартирно-експлуатаційних органах та користуються правом позачергового одержання житла. Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Військовослужбовці, які набули право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", залишаються на такому обліку та користуються правом позачергового одержання житла.

Так, як було встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, наказом командира 28 окремої механізованої бригади оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (по особовому складу) від 25.12.2019 р. №201-РС ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас за станом здоров`я. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій службі) від 27.12.2019 р. №270 з 27.12.2019 р. виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення та направлено для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вислуга років ОСОБА_1 у Збройних Силах становить: календарна 26 років 04 місяці 26 днів, безперервна 26 років 04 місяці 26 днів, пільгова 04 роки 05 місяців 01 день.

Оскільки позивач був звільнений з військової служби в запас за станом здоров`я та на час звільнення мав вислугу військової служби 26 років (тобто не менше 20 років), суд зазначає, що ОСОБА_1 мав право на одержання житла з державного житлового фонду, що також не оскаржується відповідачем та третьою особою.

Наказом МОУ від 31.07.2018 №380 Про затвердження Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями було (п.1) затверджено Інструкцію з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями (далі Інструкція).

Відповідно до п.2 вказаного акту наказано першому заступнику Міністра оборони України, заступнику Міністра оборони України з питань європейської інтеграції, заступникам Міністра оборони України, державному секретарю Міністерства оборони України, начальнику Генерального штабу - Головнокомандувачу Збройних Сил України, керівникам структурних підрозділів Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України, підпорядкованих військових частин, закладів, установ та організацій:

забезпечити у тримісячний строк з дня набрання чинності цим наказом проведення перевірок житлових умов та інвентаризації облікових справ осіб, які були зараховані на облік військовослужбовців та членів їх сімей, що потребують поліпшення житлових умов, у попередні роки, за результатами яких видати накази про зарахування військовослужбовців та членів їх сімей на облік військовослужбовців та членів їх сімей, що потребують поліпшення житлових умов, із зазначенням дати зарахування відповідно до наявних документів в облікових справах;

організувати забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями відповідно до вимог законодавства України.

Відповідно до п.1 Розділу Інструкції, ця Інструкція визначає зміст та методику забезпечення жилими приміщеннями військовослужбовців Збройних Сил України (крім військовослужбовців строкової служби), а також осіб, звільнених в запас або відставку, що залишилися перебувати після звільнення з військової служби на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання (далі - військовослужбовці), та членів їх сімей, у тому числі членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли), зникли безвісти під час проходження військової служби, що перебувають на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов (далі - члени їх сімей).

Положеннями п.3 Розділу ІІІ Розподіл житлових приміщень Інструкції визначено, що житлове приміщення включається до числа службового згідно з рішенням виконавчого органу районної, міської, районної у місті ради за клопотанням начальника гарнізону або командира військової частини за погодженням з КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району відповідно до пункту 8 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року № 1081.

До числа службового може бути включене тільки вільне жиле приміщення (зазвичай окремі квартири). Службові житлові приміщення не підлягають приватизації, обміну, розділу, бронюванню.

Розділом VIІ Інструкції регламентовано питання надання житлових приміщень для постійного проживання.

Відповідно до п.1 Розділу VIІ Інструкції особи, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання, забезпечуються жилим приміщенням згідно з чергою у військовій частині, що визначається часом зарахування на облік (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання житлових приміщень, або до списків осіб, які користуються правом позачергового одержання житлових приміщень) за рішенням житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії), яке затверджується наказом командира військової частини.

Так, зі справи вбачається, що 21.09.2007 р. Приморською районною адміністрацією виконавчого комітету Одеської міської ради видано ордер на службове жиле приміщення №1570 серія ПР на ім`я ОСОБА_1 з сім`єю з 4 осіб, жилою площею 54,3 кв.м, що складається з 3 кімнат за адресою: АДРЕСА_1 . Ордер видано на підставі розпорядження Приморської районної адміністрації виконавчого комітету Одеської міської ради №1870 від 20.09.2007 р. З 15.10.2007 р. ОСОБА_1 з сім`єю зареєстровані за вказаною адресою.

Відповідно до п.10 Розділу VIІ Інструкції військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, а також особи, звільнені з військової служби за станом здоров`я, віком, у зв`язку із скороченням штатів, особи з інвалідністю І чи ІІ групи, члени сімей військовослужбовців, які загинули (померли) або пропали безвісти під час проходження військової служби, що забезпечені службовими житловими приміщеннями незалежно від місця його знаходження, мають право на виключення цього житла з числа службового та забезпечення ним для постійного проживання за умови перебування на обліку та в порядку, визначеному пунктами 3-7 цього розділу.

Виключення квартир з числа службових для забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей здійснюється на підставі клопотання КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району за встановленим порядком.

В цілому положення п.3-7 Розділу VIІ Інструкції передбачають процедуру надання житлових приміщень для постійного проживання, водночас з урахуванням п.10 Розділу VIІ Інструкції, суд вважає, що вказані пункти 3-7 регламентують і питання виключення отриманого раніше військовослужбовцем житла з числа службового та забезпечення ним для постійного проживання на майбутнє.

Так, положеннями п.3-7 Розділу VIІ Інструкції передбачено, що для прийняття рішення про надання житлових приміщень для постійного проживання житлова комісія військової частини (об`єднана житлова комісія) розглядає документи облікових справ військовослужбовців.

Після розгляду документів облікової справи житлова комісія військової частини (об`єднана житлова комісія) приймає рішення про надання житлового приміщення для постійного проживання.

Затверджений командиром військової частини протокол засідання житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) разом з обліковою справою направляється військовою частиною до КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району, що є підставою для видання наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю житлового приміщення для постійного проживання.

На підставі отриманих документів КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району готує список надання житлової площі для постійного проживання (далі - Список надання постійного житла) (додаток 23).

Список надання постійного житла, підписаний начальником КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району, з обліковою справою військовослужбовця, витягом із наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю жилого приміщення для постійного проживання, копією протоколу засідання житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) направляється до ГКЕУ для узагальнення та внесення на розгляд Комісії з контролю.

Для розгляду Списку надання постійного житла Комісією з контролю на її засідання можуть запрошуватися голови житлових комісій військових частин (об`єднаних житлових комісій).

За результатами розгляду Списку надання постійного житла Комісія з контролю приймає рішення окремо щодо кожного військовослужбовця про:

погодження надання постійного житла;

відмову в погодженні надання постійного житла із зазначенням причини такої відмови.

Рішення Комісії з контролю оформлюється протоколом.

ГКЕУ на підставі рішення Комісії з контролю готує Список надання постійного житла у Збройних Силах України, що подається на затвердження заступнику Міністра оборони України (згідно з розподілом обов`язків).

Затверджений Список надання постійного житла у Збройних Силах України є підставою для оформлення протягом десяти робочих днів КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району та подання до виконавчих органів районної, міської, районної у місті ради документів для видачі ордеру на постійну житлову площу, який є єдиною підставою для вселення в надане житлове приміщення.

До виконавчих органів районної, міської, районної у місті ради КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району надає облікову справу військовослужбовця разом з витягом із Списку надання постійного житла у Збройних Силах України, копію протоколу житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії), витяг із наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю житлового приміщення для постійного проживання.

З аналізу наведених норм вбачається, що діючим законодавством передбачено чітко визначену послідовну процедуру виключення отриманого військовослужбовцем житла з числа службового та забезпечення ним для постійного проживання, складовими частинами якої (процедури) є: розгляд житловою комісією військової частини документів облікових справ військовослужбовців та прийняття відповідного рішення; направлення військовою частиною до КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району затвердженого командиром військової частини протоколу засідання житлової комісії військової частини; підготовка КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району списку надання житлової площі та направлення його (з відповідними додатковими матеріалами) до ГКЕУ для узагальнення та внесення на розгляд Комісії з контролю; підготовка ГКЕУ (за умови наявності рішення про погодження) Списку надання постійного житла у Збройних Силах України та подання його на затвердження заступнику Міністра оборони України, після затвердження якого здійснюється оформлення КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району документів для видачі відповідного ордеру, який подається до виконавчих органів районної, міської, районної у місті ради разом з обліковою справою військовослужбовця разом з витягом із Списку надання постійного житла у Збройних Силах України, копію протоколу житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії), витяг із наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю житлового приміщення для постійного проживання.

Поряд з цим, звертаючсь з даним позовом ОСОБА_1 просив зобов`язати КЕВ подати до Виконавчого комітету Одеської міської ради клопотання з належними документами про виключення з числа службового відповідну квартиру, що, на думку суду, є безпідставним за відсутності дотримання попередніх етапів, як то направлення КЕВ списку надання житлової площі до ГКЕУ для узагальнення та внесення на розгляд Комісії з контролю; підготовка ГКЕУ (за умови наявності рішення про погодження) Списку надання постійного житла у Збройних Силах України та подання його на затвердження заступнику Міністра оборони України.

З матеріалів справи вбачається, що згідно витягу з протоколу №6 засідання об`єднаної житлової комісії військової частини НОМЕР_1 та військової частини НОМЕР_2 від 07.08.2019 р. постановлено: у відповідності до пункту 10 розділу VII Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністра оборони України від 31.07.2018 р. №380 надати для постійного проживання шляхом виключення із числа службового житла МО квартиру АДРЕСА_1 , житлова площа 54,3 кв. м, загальна площа 110,34 кв. м) старшому прапорщику ОСОБА_1 , який має вислугу на військовій службі більш 25 років, перебуває на квартирному обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання з 04.07.1997 р., користується правом першочергового одержання жилих приміщень з 10.11.2009 р. (учасник бойових дій) на склад сім`ї з 4 осіб, із зняттям його та членів сім`ї з квартирного обліку.

Таким чином, враховуючи відсутність оскарження відповідачем та фактичну доведеність наявності права у позивача на забезпечення житлом для постійного проживання та з огляду на часткове проходження позивачем процедури виключення наданого йому житлового приміщення з числа службового до етапу направлення списку надання житлової площі (з відповідними додатковими матеріалами) до ГКЕУ для узагальнення та внесення на розгляд Комісії з контролю, колегія суддів приходить до висновку про обгрунтованість виходу суду першої інстанції за межі позовних вимог шляхом, зокрема, зобов`язання КЕВ підготувати та направити до ГКЕУ Збройних Сил України документів для вирішення питання щодо надання для постійного проживання шляхом виключення із числі службового жила МО квартири, яка надана позивачу для постійного проживання.

Вказана зобов`язальна дія є найбільш доречною, законодавчо обгрунтованою та такою, що найбільш повноцінно сприяє захисту інтересів позивача в межах даного спору та за дійсного правового стану спірних відносин.

Доводи апеляційної скарги з приводу того, що ГКЕУ Збройних Сил України станом на даний час є ліквідованим, колегія суддів не приймає до уваги з огляду на не надання жодних доказів цього.

Поряд з цим, вищезазначений аргумент апелянта спростовується Розділом II. (Квартирно-експлуатаційні органи ЗС України) Положення про організацію квартирно-експлуатаційного забезпечення Збройних Сил України, затверджено наказом МОУ від 03.07.2013 року №448 яким визначено, що квартирно-експлуатаційне забезпечення військових частин здійснюється квартирно-експлуатаційними органами ЗС України, до яких відносяться, зокрема, Головне квартирно-експлуатаційне управління Збройних Сил України (далі - Головне КЕУ ЗС України).

Квартирно-експлуатаційне забезпечення військових частин проводиться за схемами:

Головне КЕУ ЗС України - КЕУ - КЕВ (КЕЧ)) - військові частини; Головне КЕУ ЗС України - види Збройних Сил України - військові частини (згідно з рішенням Міністра оборони України).

Головне КЕУ ЗС України є органом військового управління і призначене для реалізації у ЗС України державної, військово-технічної політики з питань квартирно-експлуатаційного забезпечення ЗС України, розвитку системи технічної експлуатації фондів військових містечок з метою підтримання військ у стані високої бойової та мобілізаційної готовності.

Головне КЕУ ЗС України організовує роботу, пов`язану з будівництвом військових об`єктів, експлуатацією і ремонтом фондів військових містечок, забезпечує використання земельних ділянок.

Також, суд не приймає до уваги посилання апелянта в скарзі на те, що ОСОБА_1 має забезпечуватись житлом для постійного проживання з житлового фонду МО згідно з чергою, визначеною часом прийняття на облік, а порушення черговості призведе до порушення конституційних прав на житло інших військовослужбовців, оскільки черговість підлягає врахуванню саме при забезпеченні житлом для постійного проживання, натомість позивач вже є забезпеченим таким житлом, натомість вчиняє обгрунтовані дії щодо виключення із числа службового житла МО квартири, яка йому надана для постійного проживання.

Крім того, суд вважає безпідставним довід апелянта з приводу того, що листами ГКЕУ від 04.10.16р.№303/4/11, 04.10.18р. №303/4/2074, а також телеграмою Південного територіального квартирно- експлуатаційного управління від 31.10.17р. №303/22/1/1490 та окремим дорученням заступника Міністра оборони України від 12.12.19р. №19360/з визначено, що з метою створення службового житлового фонду у гарнізонах ЗСУ до окремого розпорядження не надавати на перевірку до Головного управління справ, які стосуються виключення квартир з числа службових, оскільки листи, телеграми та окремі доручення заступника Міністра оборони України не є ні нормативно-правовими актами, ні взагалі джерелом права, а тому жодним чином не можуть здійснювати регулювання питання виключення із числа службового жила МО квартири, яка надана позивачу для постійного проживання, яке (питання) тим більше вже врегульовано положеннями Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, яка затверджена Наказом МОУ від 31.07.2018 № 380.

При цьому, вказаний наказ МОУ від 31.07.2018 №380 прийнятий відповідно до Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого Постановою КМУ від 03 серпня 2006 року №1081, Порядку виплати грошової компенсації військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації та Державної спеціальної служби транспорту за піднайом (найом) ними жилих приміщень, затвердженого Постановою КМУ від 26 червня 2013 року №450, та Порядку визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, затвердженого Постановою КМУ від 02 вересня 2015 року №728 та з метою вдосконалення забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями.

Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку стосовно спірних правовідносин.

Доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині рішення, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м.Одеса - залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 березня 2023 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Суддя-доповідач А.Г. Федусик
Судді А.В. Бойко О.А. Шевчук