Справа № 340/4334/22
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2023-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 червня 2023 року м.Дніпросправа № 340/4334/22

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Баранник Н.П.,

суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті в особі територіального органу відділу державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11 січня 2023 року у справі № 340/4334/22 (суддя Казанчук Г.П., повний текст рішення складено 12.01.2023) за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Зіавтотранс» до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі територіального органу відділу державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Зіавтотранс» (далі - позивач) звернулося до суду з позовом про визнання протиправною та скасування постанови Державної служби України з безпеки на транспорті в особі територіального органу відділу державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області (далі - відповідач) про застосування адміністративно-господарського штрафу №311575 від 26.07.2022, якою встановлено допущення перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм без відповідного дозволу або подільного вантажу, відповідальність за яке передбачена абз.17 ч.1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» та застосовано до Товариства з обмеженою відповідальністю «Зіавтотранс» адміністративно-господарський штраф у сумі 51 000 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що ним не здійснювалось перевезення вантажу, з огляду на те, що транспортний засіб не перебуває у власності чи оренді товариства.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11 січня 2023 року позовні вимоги задоволено, судом визнано протиправною та скасовано оскаржену постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, неналежну оцінку доказів, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що позивач був повідомлений про час та місце розгляду справи про застосування адміністративно-господарських санкцій. Крім того, саме ТОВ «Зіавтотранс» є автомобільним перевізником вантажу в розумінні положень Закону України «Про автомобільний транспорт».

Позивачем було подано письмовий відзив на апеляційну скаргу відповідача, у відзиві просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, а скаргу відповідача - без задоволення.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст.311 КАС України.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, колегія судів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що посадовими особами відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області у ході рейдової перевірки 21.05.2022 року на автодорозі М-15 Одеса - Рені (на Бухарест), перевірено транспортний засіб MAN TGX 26/440, д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував водій ОСОБА_1 , здійснюючи перевезення вантажу на підставі ТТН №1 від 15.05.2022 року.

За наслідками перевірки складено:

- акт №0056425 від 21.05.2022 року про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів (а.с. 178);

- довідку №0062170 від 21.05.2022 року про результати здійснення габаритно-вагового контролю (а.с. 179);

- акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №329566 від 21.05.2022 року, яким зафіксовано порушення, передбачене ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт», ч.1 абз.17 перевищення встановлених законодавством вагових норм понад 30% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу (надалі акт перевірки, а.с. 177).

Повідомлення про час і місце розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, який було призначено на 26.07.2022 року, направлено позивачу поштою 05.07.2022 року (а.с. 180-181), та отримано останнім (а.с. 182).

Розглянувши справу про порушення законодавства про автомобільний транспорт, начальник відділу державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області виніс постанову №311575 від 26.07.2022 року, якою на підставі абз.17 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» з ТОВ «Зіавтотранс» стягнуто адміністративно-господарський штраф у сумі 51 000 грн. (а.с. 176).

Не погоджуючись з постановою про застосування адміністративно-господарського штрафу, позивач звернувся до суду з позовом про її скасування.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що позивач не перебував в статусі автоперевізника щодо здійснення перевезення вантажу автомобілем MAN TGX 26/440 д.н.з. НОМЕР_1 , яке мало місце 21 травня 2022 року, у зв`язку з чим, оскаржена постанова підлягала скасуванню.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, та зазначає наступне.

Щодо твердження про те, що відповідач не мав права застосовувати штрафні санкції до позивача, оскільки останній не є автомобільним перевізником вантажу в розумінні положень Закону України «Про автомобільний транспорт», а є лише власником транспортного засобу та за відсутності факту здійснення комерційної діяльності, пов`язаної з перевезенням вантажів, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до абзацу 17 частини першої статті 60 Закону України від 05.04.2001 № 2344-III «Про автомобільний транспорт» (далі - Закон №2344-ІІІ) за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу - штраф у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тобто, суб`єктом відповідальності за вказане правопорушення є саме автомобільний перевізник, а тому спірним питанням в межах даної справи є встановлення факту чи позивач є перевізником в розумінні Закону України «Про автомобільний транспорт».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт», автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення - це перевезення вантажів вантажними автомобілями; водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Так, статтею 48 Закону №2344-ІІІ передбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи на підставі яких виконуються вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Згідно з положеннями ст. 49 Закону №2344-ІІІ, водій транспортного засобу зобов`язаний мати при собі та передавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам документи, передбачені законодавством, для здійснення зазначених перевезень, дотримуватися визначеного режиму праці та відпочинку.

Абзацом двадцять сьомим глави 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року № 363, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20 лютого 1998 року за №128/2568 (далі - Правила №363), встановлено, що товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, та є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, що може бути складений у паперовій та/або електронній формі та має містити обов`язкові реквізити, передбачені цими Правилами.

Відповідно до пункту 11.1 глави 11 Правил №363 основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил. Товарно-транспортну накладну суб`єкт господарювання може оформлювати без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до цих Правил, за умови наявності в ній інформації про назву документа, дату і місце його складання, найменування (прізвище, ім`я, по батькові)

Перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики та ознаки, які дають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти навантаження та розвантаження із зазначенням повної адреси, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та/або експедитора.

Товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом виписує Замовник (вантажовідправник) у трьох примірниках. Замовник (вантажовідправник) засвідчує всі примірники товарно-транспортної накладної підписом.

Після прийняття вантажу згідно з товарно-транспортною накладною водій (експедитор) підписує всі її примірники.

Пунктом 11.5. Правил передбачено, що у разі використання товарно-транспортної накладної у паперовій формі перший примірник товарно-транспортної накладної залишається у Замовника (вантажовідправника), другий - водій (експедитор) передає вантажоодержувачу, третій примірник, засвідчений підписом вантажоодержувача, передається Перевізнику.

Так, перевезення пшениці відбувалося на підставі товарно-транспортної накладної від 15.05.2022 року № 1, яка надана водієм ОСОБА_1 під час перевірки документів (а.с. 185).

Колегія суддів звертає увагу суду, що надана під час перевірки документів товарно-транспортна накладна містить всі передбачені законодавством реквізити (автомобільний перевізник - ТОВ «Зіавтотранс», ) та спростовує доводи позивача щодо непричетності до даного вантажного перевезення.

Слід зазначити, що повідомлення про час і місце розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, який було призначено на 26.07.2022 року, направлено позивачу поштою 05.07.2022 року (а.с. 180-181), та отримано останнім (а.с. 182).

Проте, позивач не скористався своїм правом з`явитись на розгляд справи про порушення автотранспортного законодавства 26.07.2022 та надати документи (які були надані до суду першої інстанції) та пояснення, тому справу відповідачем було розглянуто за наявними матеріалами рейдової перевірки.

Щодо порушення Закону України «Про автомобільний транспорт», колегія суддів зазначає наступне.

Згідно зі ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт», автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються вантажні перевезення.

Підстави та порядок отримання дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень визначені Правилами проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року №30 (далі Правила №30).

Пунктом 4 Правил №30 визначено, що рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданого перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Дозвіл оформлюється уповноваженим підрозділом Національної поліції на підставі погоджувальних документів з власниками вулично-дорожньої мережі, залізничних переїздів, мостового господарства, служб міського електротранспорту, в яких визначаються умови і режим проїзду зазначених транспортних засобів.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306, визначено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Відповідно до статей 4 і 29 Закону України «Про дорожній рух», статті 33 Закону України «Про автомобільні дороги» Кабінет Міністрів України постановою від 27.06.2007 №879 затвердив Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі Порядок № 879).

За змістом пункту 2 Порядку №879 великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.

Вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Вимірювальне і зважувальне обладнання - технічні засоби, які застосовуються під час визначення габаритно-вагових параметрів транспортних засобів і мають нормовані метрологічні характеристики.

Місце здійснення габаритно-вагового контролю - є спеціально облаштоване місце розташування стаціонарних або пересувних пунктів габаритно-вагового контролю.

Габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції (п. 3 Порядку № 879).

Згідно з п.18 Порядку №879 за результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення.

Відповідно до абз.17 ч.1 ст.60 Закону №2344-ІІІ за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу - штраф у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Дозвіл та плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу є обов`язковими при здійсненні перевезень великоваговими чи великогабаритними транспортними засобами, вагові чи габаритні параметри яких перевищують нормативно допустимі.

Слід зазначити, що обов`язок отримати дозвіл на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, а також внести плату за проїзд такого великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу автомобільними дорогами загального користування покладається на перевізника.

Згідно акту №329566 від 21.05.2022 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт, встановлено перевищення вагових параметрів на загальну масу транспортного засобу на 21 550 кг. (53,88%), а саме фактична вага становила 61 550 кг., при нормативно допустимій 40 000 кг..

Крім того, посадовими особами було зафіксовано перевищення на здвоєну вісь, а саме 22 650кг. (25,8%), при нормативно допустимій 18 000 кг. та на одиночну вісь 16 000 кг. (39,13%), при нормативно допустимій 11 500 кг..

Відтак, встановлено перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм автомобіля.

Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку, що за відсутності документів, зокрема, в даному випадку дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документу про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів, застосовуються адміністративно-господарські штрафи.

Непред`явлення вказаних документів під час проведення перевірки свідчить про порушення законодавства про автомобільний транспорт, що має наслідком для застосування санкцій, визначених статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

В даному випадку, такий дозвіл у позивача був відсутній, а отже за описаних обставин колегія суддів вважає, що відповідач мав достатні підстави для накладення штрафу відповідно до статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Таким чином, відповідачем, з урахуванням встановлених перевіркою обставин, обґрунтовано застосовано до позивача штрафні санкції, передбачені абз.17 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає необґрунтованими висновки суду першої інстанції щодо неправомірності притягнення позивача до відповідальності, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Керуючись ст.311, п.2 ч.1 ст.315, п.3 ч.1 ст.317, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті в особі територіального органу відділу державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області - задовольнити.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11 січня 2023 року у справі № 340/4334/22 - скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Зіавтотранс» - відмовити.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках та в строки, визначені статтями 328,329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак