Справа № 522/9232/23-Е
Суддя: Домусчі Л. В.
Дата ухвалення: 2023-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №522/9232/23-Е
Провадження №2-а/522/233/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2023 року м.Одеса

Приморський районний суд м.Одеси

у складі: головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участі секретаря судового засідання Кулябко О.В..,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Інспектора 2 батальйону 3 роти взводу Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта Бондарчука Вадими Станіславовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 11.05.2023 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції, Інспектора 2 батальйону 3 роти взводу Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта Бондарчука Вадими Станіславовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення, в якому просив скасувати постанову серії ЕАС №6922519 від 01.05.2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, провадження у даній справі - закрити, стягнути з Департаменту на його користь суму сплаченого ним судового збору у розмірі 536,80 грн.

В обґрунтування позову посилається на те, що інспектором 2 батальйону 3 роти взводу УПП в Одеській області ДПП лейтенанта Бондарчуком В.С. було винесено постанову серії ЕАС №6922519 від 01.05.2023 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400,00 грн., в якій неповно з`ясував обставини справи. Позивач стверджує, що в оскаржуваній постанові зазначено, що «01.05.2023 року у м.Одесі, на вул.Дерибасівська, 15, водій керував двоколісним транспортним засобом без мотошолому, при перевірці документів не надав посвідчення водія відповідної категорії, тобто не мав права керувати цим транспортним засобом, чим порушив п.2.1.а ПДР «Керування транспортним засобом особою, яка не має права керувати таким транспортним засобом», проте вважає, що він ПДР не порушував, оскільки електричний транспортний засіб марки AM800DQT-K потужністю 0,8 кВТ (800 Ватт), про що є висновок експертного дослідження №ЕД-19/116-23/7643-АВ від 09.05.2023 року, не підлягає державній реєстрації та не передбачає отримання посвідчення водія відповідної категорії, так не є механічним транспортним засобом. Відповідно до п.2.1.а ПДР, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Згідно п.2.13 ПДР, мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт належать до категорії А1. Відповідно до п.1.10 ПДР, транспортний засіб - це пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів. Механічний транспортний засіб - це транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт. Проте, він керував транспортним засобом AM800DQT-K, який має потужність електричного двигуна 0,8 кВТ (800 Ватт, він не є механічним транспортним засобом, а тому для його керування не потрібно отримувати спеціальне право на керування цим транспортним транспортом. Вважає, що вина не доведена та в його діях відсутній склад і події правопорушення, передбачений ч.2 ст.126 КУпАП, тому просив закрити провадження відповідно до п.1 ст.247 КУпАП.

Матеріали позову суддя отримала 12.05.2023 року.

Ухвалою суду від 12.05.2023 року провадження у справі відкрито, справу ухвалено розглядати у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін з призначенням судового засідання на 22.05.2023 року.

У судове засідання призначене на 22.05.2023 року сторони не з`явилися, представник ДПП на електронну адресу суду надав клопотання про відкладення у зв`язку з неотримання копії позову з додатками для надання суду відзиву. Розгляд справи відкладено на 05.06.2023 року.

02.06.2023 року представник Департаменту патрульної поліції надав суду відзив, в якому просив у задоволені позову ОСОБА_1 відмовити.

В обґрунтування відзиву зазначено, що 01.05.2023 року о 21 год. 41 хв. в ході виконання службових обов`язків інспектор роти №3 батальйону №2 полку управління патрульної поліції в Одеській області ДПП лейтенант поліції ОСОБА_2 за адресою: м.Одеса, вул.Дерибасівська, 15, виявив транспортний засіб XIAOMI AM800DQT-K (електромопед)? без номерного знаку під керуванням, як пізніше стало відомо гр. ОСОБА_1 , яким керував даним транспортним засобом потужністю до 4 кВт без мотошолому, чим порушив п.2.3.г ПДР та не маючи права керувати таким транспортним засобом, оскільки не має відповідної категорії, чим порушив п.2.1.а та п.2.13 ПДР, тим саме вчинив адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.126 КУпАП.Факт вчинення адміністративного правопорушення Позивачем підтверджується відеозаписами з нагрудних портативних камер поліцейських та самим Позивачем під час спілкування з поліцейськими. Відповідно до п.3 «Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами»,мопеди, моторолери та інші двоколісні (триколісні) транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. сантиметрів або електродвигун потужністю до 4 кВт відносяться до категорі А1. Такі ж самі положення передбачені п.2.13 ПДР. Характеристики транспортного засобу XIAOMI AM800DQT-K (електромопед), яким керував ОСОБА_1 згідно технічної характеристики складає потужність електродвигуна 800 Вт.Термін «мопед» позначає в ПДР категорію двоколісних транспортних засобів, які за своїми технічними характеристиками поступаються більш швидким двоколісним транспортним засобам і перевищують велосипеди. Мопед незалежно від його зовнішнього вигляду має такі характерні ознаки: двигун до 50 см3 та/або електродвигун потужністю до 4 кВт. Якщо двоколісний транспортний засіб обладнаний одночасно педалями та електродвигуном потужністю до 4 кВт, то він прирівнюється до мопеда, а тому особа, яка керує ним зобов`язана мати посвідчення на право керування транспортним засобом категорії «А1». Вказані висновки зазначені у Постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24.11.2021 року справа №521/5622/21, уПостанові П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.03.2023 року справа №947/18742/22. Вважають, що позивачем в обґрунтування власної позиції не було надано жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували наявність в його діяннях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП.

У судове засідання призначене на 05.06.2023 року сторони не з`явилися, ОСОБА_1 на електронну адресу суду надав клопотання про відкладення, у зв`язку з неотриманням копії відзиву на позов. Розгляд справи відкладено на 15.06.2023 року.

У судове засідання призначене на 15.06.2023 року сторони не з`явилися, 12.06.2023 року ОСОБА_1 надав суду відповідь на відзив, в якому просив задовольнити його позов в повному обсязі.

В обґрунтування відповіді на відзив зазначено, що ПДР розмежовані поняття «механічний транспортний засіб» та «транспортний засіб», та різниця між цими поняттями полягає у наявності двигуна внутрішнього згорання, а також потужності електродвигуна. Зазначив, що транспортний засіб з електродвигуном вважається механічним за умови, що потужність двигуна більша ніж 3 кВТ, у зворотному випадку транспортний засіб не буде вважатися механічним, але все ж таки залишатиметься транспортним засобом. Вважає, що «Положенням про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» визначено, що обов`язок мати посвідчення водія на право керування транспортним засобом категорії А1 поширюється лише на водіїв, що керують відповідними транспортними засобами, які відносяться до механічних, тобто з потужністю електродвигуна від 3 до 4 кВт. Позивач 01.05.2023 року керував електричним транспортним засобом марки AM800DQT-K потужністю електродвигуна 0,8 кВТ, який не належить до механічних транспортних засобів.

Відповідно до ч.1 ст.269 КАС України у справах, визначених статтями 263-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

Відповідно до ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Положеннями ч.5 ст.262 КАС України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше.

Відповідно до ч.5 ст.250 КАС України датою складання повного тексту рішення є 19.06.2023 року.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 01.05.2023 року інспектором роти №3 батальйону №2 полку управління патрульної поліції в Одеській області ДПП лейтенантом поліції Бондарчуком В.С. за постановою серія ЕАС №6922519 водія транспортний засіб XIAOMI AM800DQT-K було притягнено до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КпАП України та накладено на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3 400,00 гривень.

У постанові серії ЕАС №6922519 від 01.05.2023 року зазначено, що 01.05.2023 року о 21.41 год. інспектором роти №3 батальйону №2 полку управління патрульної поліції в Одеській області ДПП лейтенантом поліції Бондарчуком В.С. в ході виконання службових обов`язків інспектором роти №3 батальйону №2 полку управління патрульної поліції в Одеській області ДПП лейтенантом поліції Бондарчуком В.С. за адресою: м.Одеса, вул.Дерибасівська, 15, було виявлено транспортний засіб XIAOMI AM800DQT-K (електромопед)? без номерного знаку під керуванням ОСОБА_1 , який керував даним транспортним засобом потужністю до 4 кВт без мотошолому та при перевірці документів не надав посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п.2.1.а ПДР, і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 КУпАП.

У зв`язку з вищезазначеним, водія ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі по тексту - КУпАП) та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3 400,00 грн.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Юридичною підставою для відповідальності є склад правопорушення, елементами якого є: шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою, вина. Відсутність хоча б одного з цих же елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, інспектора з паркування в даному випадку, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена законодавством.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП України, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ч.5 ст.14 ЗУ «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно п.1.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ № 1306 від 10 жовтня 2001 р. передбачено, що вони відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п.1.3 ПДР, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п.1.4 ПДР, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Відповідно до п.1.9 ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.2.3.г ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний під час руху на мотоциклі і мопеді бути в застебнутому мотошоломі і не перевозити пасажирів без застебнутих мотошоломів.

Відповідно до п.2.4.а ПДР, на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 ПДР, а саме:

а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

б) реєстраційний документ на транспортний засіб;

Вказані норми визначають безумовний обов`язок водія при керуванні транспортним засобом мати при собі та на вимогу поліцейського пред`явити посвідчення водія відповідної категорії.

З відеозапису, який було надано суду представником відповідача разом з відзивом на позов, вбачається, що під час перевірки документів позивача, інспектором Бондарчуком В.С. через інформацію в базі Інформаційно-телекомунікаційні системи «Інформаційний портал Національної поліції України» було встановлено, що гр. ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , не має водійського посвідчення та ніколи його не отримував. Зазначене не оспорюється позивачем.

Частиною 2 статті 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 9 ст.15 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.3 «Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», мопеди, моторолери та інші двоколісні (триколісні) транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. сантиметрів або електродвигун потужністю до 4 кВт - відносяться до категорії А1.

Такі ж самі положення передбачені п.2.13 ПДР, мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт відносяться до категорії А1.

Характеристики транспортного засобу XIAOMI AM800DQT-K (електромопед), яким керував ОСОБА_1 згідно технічної характеристики складає потужність електродвигуна 800 Вт.

Відповідно до п.1.10 ПДР, терміни, що наведені у цих Правилах, мають таке значення:

водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії…;

транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

мопед - двоколісний транспортний засіб, який має двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт;

учасник дорожнього руху - особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин, велосипедист, а також особа, яка рухається в кріслі колісному;

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів» від 24.02.2023 року, зазначено:

- електричний колісний транспортний засіб - дво- і більше колісний транспортний засіб, оснащений виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) та системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка має технічні можливості заряджатися від зовнішнього джерела електричної енергії;

- низькошвидкісний легкий електричний транспортний засіб - колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома), системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, із двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість, що є меншою або дорівнює 50 кілометрів на годину та більшою за 10 кілометрів на годину, та споряджену масу не більше ніж 600 кілограмів;

Таким чином, право на керування транспортним засобом з електродвигуном потужністю до 4 кВт повинно підтверджуватися посвідченням на право керування транспортним засобом категорії А1, яке водій повинен мати при собі під час керування транспортним засобом і зобов`язаний пред`явити поліцейському на його вимогу.

За змістом статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, зокрема, справи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (в тому числі й щодо порушення ч.2 ст.126 КУпАП).

Відповідно до частини 2 статті 222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Суд вбачає, що Інспектор з`ясував всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, об`єктивно встановив чи вчинено ОСОБА_1 адміністративне правопорушення, а саме керування транспортним засобом XIAOMI AM800DQT-K (електромопед) без мотошолому та не маючи права керувати таким транспортним засобом, оскільки не має відповідної категорії, де згідно ч.2 ст.36 КУпАП розгляд справи буде здійснюється в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Під час розгляду справи, позивача було ознайомлено з його правами згідно ст.268 КУпАП.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, крім того чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона притягненню до адміністративної відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п.1 ч.1 Розділу І «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису» затвердженої наказам МВС №1026 від 18.12.2018 року, ця Інструкція регулює застосування органами, підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції автоматичної фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, доступ до відеозаписів працівників поліції та інших осіб, порядок зберігання, видачу та приймання технічних приладів і технічних засобів, а також зберігання, видалення та використання інформації, отриманої з цих приладів.

Відповідно до пп.6 п.3 Розділу І вищезазначеної Інструкції, портативний відеореєстратор це пристрій, призначений для запису, зберігання та відтворення відеоінформації, технічні характеристики та особливості конструкції якого дають змогу закріпити його на форменому одязі поліцейського.

Окрім того, відповідно до вищезазначеної Інструкції, відеореєстратор - пристрій, призначений для запису, зберігання та відтворення відеоінформації.

Згідно з пунктом 9 частини 1 статті 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до частини 1 статті 40 Закону України «Про Національну поліцію», визначено, що поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення:

1) фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень;

2) технічні прилади та технічні засоби з виявлення радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз;

3) безпілотні літальні апарати та спеціальні технічні засоби протидії їх застосуванню;

4) спеціальні технічні засоби перевірки на наявність стану алкогольного сп`яніння;

5) спеціалізоване програмне забезпечення для здійснення аналітичної обробки фото- і відеоінформації, у тому числі для встановлення осіб та номерних знаків транспортних засобів.

Технічні прилади та технічні засоби, передбачені пунктами 1 і 2 цієї частини, поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних літальних апаратах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель.

Тобто, положення «Про Національну поліцію» надають право поліції використовувати інформацію відеозапису в якості речового доказу наявності або відсутності факту правопорушення.

Відповідно до статті 252 КУпАП та пункту 10 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 р., поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Водночас, процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, що затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 №1395, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за № 1408/27853.

За приписами пункту 5 розділу IV Інструкції, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу XIII цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Зразок постанови про накладення адміністративного стягнення, наведений у додатку 5 до Інструкції, не передбачає внесення до нього відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис. Тому, суд приходить до висновку, що такі відомості зазначаються у постанові, що виноситься у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 14 лютого 2018 року у справі № 536/583/17.

Оскаржуючи постанову про адміністративне правопорушення, позивач не надав жодного належного і допустимого доказу, який би підтвердив, що дії посадової особи були неправомірними і такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства.

Відповідно до п.2 «Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженого Постановою КМУ № 340 від 08.05.1993 року, особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії, крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач повністю заперечує свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки він не є суб`єктом вчинення вказаних правопорушень, з огляду на те, що транспортний засіб XIAOMI AM800DQT-K (електромопед), не є механічним транспортним засобом і не підлягає державній реєстрації, адже має потужність двигуна 0,8 кВт.

Проте, відповідно до вищенаведених норм, на переконання суду, XIAOMI AM800DQT-K (електромопед), яким керував позивач, хоч і не є механічним, адже обладнаний електродвигуном потужністю менше 3 кВт, тобто потужністю до 4 кВт, та є двоколісним транспортним засобом, який за своїми технічними характеристиками прирівняний до категорії «мопед».

При цьому суд зазначає, що водіями вважаються не лише особи, які керують механічними транспортними засобами, тобто, які обладнані електродвигуном потужністю понад 3 кВт, а й тими транспортними засобами, які не перевищують таких параметрів потужності.

З огляду на вищевикладене, відповідно до п.2.13. ПДР, позивач для керування транспортним засобом, обладнаним електродвигуном потужністю до 4 кВт, зобов`язаний був мати посвідчення водія категорії «А1», та, у відповідності до п.2.4.а ПДР, ст.16 Закону України «Про дорожній рух», на вимогу поліцейського пред`явити для перевірки посвідчення водія.

У відповідності до ч.ч.1, 4 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

За приписами ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних до нього причин.

За таких обставин суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП прийнята у відповідності до вимог чинного законодавства України,відповідає вимогам ст.283 КУпАП у зв`язку з чим підстави для її скасування відсутні.

На переконання суду, відповідачем в порядку ч.2 ст.77 КАС України було доведено правомірність свого рішення, оскільки судом було встановлено, що позивачем було вчинено порушення п.2.1.а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст.126 КУпАП.

Твердження позивача про незаконність постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, відсутністю об`єктивних доказів скоєння адміністративного правопорушення, а також порушенням процесуальних норм при розгляді адміністративного провадження, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи.

За таких обставин, суд приходить до висновку що позов ОСОБА_1 є необґрунтований а тому не підлягає задоволенню, як і клопотання про стягнення з відповідача сплаченого судового збору.

У відповідності до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

На підставі ст.139 КАС України судові витрати слід залишити за позивачем.

Враховуючи вищевказане суд приходить до висновку, що при винесені постанови по справі про адміністративне правопорушення інспектор діяв на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачений діючим законодавством України, та правомірно притягнув правопорушника позивача до передбаченої законом адміністративної відповідальності, наклавши на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3 400,00 грн., а тому позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.19, 63 Конституції України, ст.ст.2-14, 19-20, 22, 72-77, 118, 192, ч.3 ст.194, ч.9 ст.205, 227-228, ч.4 ст.229, 241-246, 250, 286, 293, 295 КАС України, ст.ст.9, 23, 30, 33, ч.2 ст.126, 257, 258, 268, 278, 280, 283 КУпАП, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Інспектора 2 батальйону 3 роти взводу Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта Бондарчука Вадими Станіславовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення суду може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення виготовлено 19.06.2023 року.

Суддя: Домусчі Л.В.