Справа № 420/16223/21
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2023-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті касаційного провадження

16 червня 2023 року

м. Київ

справа № 420/16223/21

адміністративне провадження № К/990/19162/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Берназюка Я.О., Єзерова А.А.,

перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 січня 2022 року (суддя Катаєва Е.В.) та

постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2023 року (колегія у складі суддів Ступакової І.Г., Бітова А.І., Лук`янчук О.В.)

у справі № 420/16223/21

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.

УСТАНОВИВ:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернувся до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі - ГУ ПФ України в Одеській області; відповідач), у якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 09.11.2020 № 84 у частині перерахунку пенсії, виходячи з розрахунку 60 % суми місячної заробітної плати та із застосуванням обмеження максимальним розміром пенсії 10 прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність;

- зобов`язати ГУ ПФ України в Одеській області здійснити з 01.10.2020 перерахунок та виплату йому пенсії за вислугу років, виходячи з розрахунку 90 % суми місячної заробітної плати на підставі довідки Одеської обласної прокуратури від 30.10.2020 № 506 без обмеження максимального розміру пенсії з урахуванням раніше проведених виплат.

Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 31.01.2022, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11.04.2023, відмовив у задоволенні позову.

28.05.2023 ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій, із посиланням на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просив скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31.01.2022 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11.04.2023, направити справу до суду апеляційної інстанції на новий розгляд.

Як на підставу касаційного оскарження покликається на необхідність відступлення від висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні та наявність підстав, передбачених ч. 2, 3 ст. 353 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). Суд першої інстанції розглядав справу більше 30 днів з дня відкриття провадження у справі, мав перейти до розгляду у порядку загального позовного провадження та задовольнити його заяву про відвід судді Катаєвої Е.В. Зазначає, що зміни до ч. 15 ст. 50-1 Закону України від 05.11.1991 № 1789-XII «Про прокуратуру» (далі - Закон № 1789-XII) щодо обмеження пенсії максимальним розміром набрали чинність після призначення йому пенсії, не застосовуються до нього відповідно до ст. 58 Конституції України. Суди попередніх інстанцій безпідставно застосували Закон України від 14.10.2014 № 1697-VII «Про прокуратури» (далі - Закон № 1697-VII), який поширюється на прокурорів та слідчих органів прокуратури після набрання чинності цим Законом. Про незмінність відсоткового розміру вже призначеної пенсії вказав Верховний Суд у рішенні від 04.02.2019 у зразковій справі № 240/5401/18. Відповідач мав перерахувати йому пенсію з 01.10.2020, виходячи з розрахунку 90 % суми заробітної плати без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням раніше проведених виплат. У постанові Верховного Суду від 21.12.2021 у справі № 580/5962/20 сформульовано висновок лише щодо обмеження розміру пенсії працівників прокуратури, та не міститься висновків щодо інших категорій працівників, щодо яких таке обмеження не застосовуються. Також покликається на те, що Конституційний Суд України наразі розглядає справу щодо відповідності Конституції України, зокрема абз. 16 ч. 15 ст. 86 Закону № 1697-VII.

Скаржник пропустив строк на касаційне оскарження, передбачений ч. 1 ст. 329 КАС України, оскільки оскаржувана постанова П`ятого апеляційного адміністративного суду ухвалена (складена) 11.04.2023, строк на подання касаційної скарги закінчився 10.05.2023.

ОСОБА_1 клопоче поновити строк на касаційне оскарження. Клопотання обґрунтоване тим, що ознайомився з оскаржуваною постановою в електронному кабінеті 25.04.2023.

Вирішуючи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, Суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 3 ст. 329 КАС України строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.

ОСОБА_1 удруге подає до Суду касаційну скаргу на постанову суду апеляційної інстанції від 11.04.2023 після повернення Верховним Судом ухвалою від 25.05.2023 касаційної скарги на підставі п. 4 ч. 5 ст. 332 КАС України.

ОСОБА_1 усунув недолік, який слугував підставою для повернення попередньої касаційної скарги, без зволікання реалізації свого процесуального права, вдруге подав касаційну скаргу.

Тому, Суд вважає, що ОСОБА_1 слід поновити строк на касаційне оскарження відповідно до ч. 3 ст. 329 КАС України.

Перевіряючи наявність підстав для відкриття касаційного провадження, Суд виходить з такого.

Відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Згідно із п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

У цій справі оскаржуються дії Пенсійного фонду щодо перерахунку пенсії колишньому працівнику прокуратури.

Одеський окружний адміністративний суд в ухвалі від 27.12.2022 про відкриття провадження вирішив питання про розгляд цієї справи за правилами спрощеного позовного провадження.

У такому разі, ухвалені у цій справі судові рішення відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Доведення зазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.

Верховний Суд зауважує, що оцінка «виняткового значення», «значного суспільного інтересу» справи може бути зроблена виключно на підставі дослідження мотивів, відповідно до яких сам учасник справи вважає її такою, що має таке значення. Тому, особа, яка подає касаційну скаргу, має обґрунтувати наявність відповідних обставин у касаційній скарзі.

Для підтвердження фундаментального значення для формування єдиної правозастосовної практики скаржник має сформулювати проблемне правове питання, вирішення якого у випадку відкриття Верховним Судом касаційного провадження, впливатиме на широку масу спорів.

ОСОБА_1 покликається на наявність підстави касаційного оскарження, передбаченої п. 2 ч. 4 ст. 328 КАС України, проте не обґрунтовує, у чому саме полягає фундаментальне значення розгляду цієї справи для формування єдиної правозастосовної практики; не вказує приклади неоднакового застосування судами у інших справах у подібних правовідносинах Законів № 1789-XII та № 1697-VII, інших норм матеріального та / чи процесуального права. Також скаржник не обґрунтовує виняткове значення для нього цієї справи чи значний суспільний інтерес.

Суд відхиляє доводи ОСОБА_1 про помилковість віднесення цієї справи до категорії справ незначної складності, оскільки суди можуть розглянути за правилами спрощеного позовного провадження будь-яку справу, окрім тих, які визначені у ч. 4 ст. 257 КАС України.

Спір у цій справі до таких справ не відноситься, стосується оскарження рішень (дій) Пенсійного фонду щодо перерахунку пенсії (п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України), тому безумовних підстав для розгляду справи за правилами загального позовного провадження не було.

Таким чином, Суд не вбачає обставин, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, для відкриття касаційного провадження у справі, розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 21.12.2021 у подібній справі № 580/5962/20 сформулював правову позицію щодо питання визначення відсоткового значення розміру грошового забезпечення для перерахунку пенсії колишнім працівникам прокуратури та щодо обмеження пенсії максимальним розміром, яка зводиться до того, що: « до правовідносин щодо визначення відсоткового значення розміру пенсії, право на перерахунок якої виникло після набранням чинності Законом № 1697-VII, повинні застосовуватись виключно норми цього Закону, зокрема частини другої статті 86, якими встановлено, що пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати працівників прокуратури, а не норма, що визначає розмір місячного (чинного) заробітку у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

пункт 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 3668-VI не скасовує обмеження максимального розміру пенсії, призначеної працівнику прокуратури до набрання чинності цим Законом, а встановлює особливе регулювання щодо застосування такого обмеження до осіб, яким пенсія призначена до набрання чинності Законом № 3668-VI, і в яких розмір пенсії на момент набрання чинності цим Законом перевищував максимальний розмір. Зокрема, шляхом надання права на отримання пенсії у розмірі, який перевищує максимальний, без можливості її перерахунку до моменту, коли такий розмір відповідатиме максимальному розміру пенсії. Водночас з моменту відповідності розміру пенсії максимальному розміру пенсії, - поширення на її розмір загальних правил щодо обмежень, установлених статтею 50-1 Закону № 1789-ХІІ, а з 14.10.2014 - абзацом шостим частини п`ятнадцятої статті 86 Закону № 1697-VII.".

Суд апеляційної інстанції переглянув рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31.01.2022 відповідно до таких висновків Суду, виходив з того, що до перерахунку пенсії ОСОБА_2 після набранням чинності Законом №1697-VII має застосовуватись виключно норми цього Закону, а не норми, які діяли на момент призначення його пенсії (Закону № 1789-XII).

ОСОБА_1 на підтвердження підстав для відступу від такої правової позиції Суду не зазначає правових аргументів, які б створювали відмінний від минулого підхід до вирішення питання визначення відсоткового значення розміру грошового забезпечення для перерахунку пенсії колишнім працівникам прокуратури та щодо обмеження пенсії максимальним розміром.

Розгляд наразі Конституційним Судом України справи щодо відповідності Конституції України, зокрема абз. 16 ч. 15 ст. 86 Закону № 1697-VII не є визначеною КАС України підставою для відкриття касаційного провадження.

Доводи ОСОБА_1 щодо наявності підстав для відводу судді першої інстанції були оцінені П`ятим апеляційним адміністративним судом у постанові від 11.04.2023, визнані безпідставними.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За викладених обставин, ОСОБА_1 слід відмовити у відкритті касаційного провадження.

У зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження, Суд залишає без розгляду клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі.

Керуючись ст. 328, 333, 359 КАС України, Суд,-

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження. Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження.

2. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 січня 2022 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2023 року у справі № 420/16223/21.

3. Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя В.М. Кравчук

Суддя Я.О. Берназюк

Суддя А.А. Єзеров