Справа № 340/1721/23
Суддя: Г.П. КАЗАНЧУК
Дата ухвалення: 2023-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2023 року м. Кропивницький Справа № 340/1721/23

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Казанчук Г.П. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВИКЛАД ОБСТАВИН:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність суб`єкта владних повноважень - військової частини НОМЕР_1 (код НОМЕР_2 ) щодо ненаправлена ОСОБА_1 на проходження до військово-лікарської комісії;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (код НОМЕР_2 ) направити ОСОБА_1 на проходження до військово-лікарської комісії з метою виявлення придатності до несення військової служби, розташованої за адресою: військово-лікарська комісія Державна установа Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Кіровоградській області.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач зазначив, що його було мобілізовано з порушенням вимог Закону, оскільки не було проведено військо-лікарську комісію та не з`ясовано те, що він є інвалідом і його раніше було звільнено з армії внаслідок стану здоров`я згідно Наказу МОУ від 04.09.2007 року №844. Позивач вказує, що неодноразово звертався із рапортом до командира військової частини з метою отримання направлення на проходження медичного огляду, однак його рапорти не були розглянуті командиром військової частини НОМЕР_1 , а тому вважає, що така поведінка свідчить про наявність протиправної бездіяльності.

Від Військової частини НОМЕР_1 надійшов відзив на позов, в якому вказані заперечення проти позову. Командир військової частини вказує про хибність доводів позивача, оскільки військова частина НОМЕР_1 не отримувала рапортів про направлення позивача для проходження військо-лікарської комісії. Крім того, позивач вважається таким, що самовільно залишив місце несення служби в місці дислокації м.Лисичанськ.

Рух справи:

Ухвалою судді від 11.04.2023 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, сторонам встановлено строк на подання процесуальних заяв.

Ухвалою суду від 16.05.2023 року витребувані додаткові докази, якими підтверджуються доводи позову.

Дослідивши письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, надані докази, суд, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 ''Про введення воєнного стану в Україні'' був мобілізований та зарахований з 25.02.2022 року до списків особового складу Кропивницького РТЦК та СП (а.с.8).

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 16.05.2022 року №136 старшого лейтенанта ОСОБА_1 призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_3 від 06.05.2022 №175 на посаду командира ' стрілецького взводу 2 стрілецької роти 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 з 16.05.2022 року зарахувати до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 (а.с.26).

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 04.07.2022 року №185 старшого лейтенанта ОСОБА_1 , командира 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 вважати таким, що самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 в місці дислокації в АДРЕСА_1 та знято з усіх видів забезпечення (а.с.27).

ОСОБА_1 подав рапорт від 14.03.2023 року на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 про направлення його на обстеження до штатної військової лікарської комісії для визначення придатності до несення військової служби (а.с.34), який направив засобами поштового відправлення 06.03.2023 року.

Одночасно із поданням цього позову до суду, ОСОБА_1 знову подав рапорт від 06.04.2023 року на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 про направлення його на обстеження до штатної військової лікарської комісії для визначення придатності до несення військової служби (а.с.35), який направив засобами поштового відправлення 06.04.2023 року.

Зазначені рапорти не були розглянуті.

Отже наявність протиправної бездіяльності щодо не направлення ОСОБА_1 до військово-лікарської комісії є предметом спору переданого на вирішення адміністративного суду.

Дисциплінарний Статут Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV (надалі Дисциплінарний Статут ЗСУ) визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг.

Згідно частини 1 статті 1 Дисциплінарного Статуту ЗСУ військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.

Відповідно до частини 6 статті 5 Дисциплінарного Статуту ЗСУ право командира - віддавати накази і розпорядження, а обов`язок підлеглого - їх виконувати, крім випадку віддання явно злочинного наказу чи розпорядження. Наказ має бути виконаний сумлінно, точно та у встановлений строк.

Відповідальність за наказ несе командир, який його віддав.

У разі непокори чи опору підлеглого командир зобов`язаний для відновлення порядку вжити всіх передбачених статутами Збройних Сил України заходів примусу аж до притягнення його до кримінальної відповідальності.

Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України

від 24 березня 1999 року № 548-XIV (надалі Статут ВС ЗСУ) визначає загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах.

Статутом керуються всі військові частини, кораблі, управління, штаби, організації, установи і військові навчальні заклади Збройних Сил України (далі - військові частини).

Обов`язки посадових осіб, не зазначені в цьому Статуті, визначаються відповідними порадниками та положеннями.

Приписами пункту 14 Статуту передбачено, що із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити до наступного прямого начальника (загальний обов`язок військовослужбовця).

На виконання вказаної норми, позивач звернувся із рапортами до командира військової частини НОМЕР_1 про направлення його на військово-лікарську комісію.

Відповідач заперечує отримання ним рапортів позивача.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Позивач вказує про направлення ним рапорту 06.03.2023 року, надаючи в якості доказу ксерокопію рапорту із квитанцією про відправлення (а.с.33). При цьому відповідач заперечую про отримання ним рапорту про направлення позивача на ВЛК.

Досліджуючи вказані докази, суд зазначає про розбіжність між поясненнями позивача та наданими доказами, оскільки до ксерокопію рапорту прикріплена копія квитанції про оплату послуг пошти від 06.03.2023 року, натомість сам рапорт підписаний 14.03.2023 року. Тобто, рапорт датований календарною датою 14.03.2023 року, яка на день відправлення 06.03.2023 року іще не наступила. Вказані обставини свідчать про розбіжність між доводами та доказами, оскільки рапорт від 14.03.2023 року в об`єктивній дійсності не міг бути направлений за вісім днів до його складання.

Кожен військовослужбовець має право, щоб його звернення було розглянуто в межах розумних термінів, а відтак має бути належний доказ отриманням військовою частиною такого рапорту, який може бути направлений рекомендованим листом із повідомленням про вручення та описом вкладення на адресу військової частини.

Квитанція про поштове відправленням не містить опису вкладення.

Стосовно рапорту від 06.04.2023 року, суд зазначає наступне.

Вказаний рапорт був направлений засобами поштового зв`язку Укрпошти, що підтверджується копією рапорту із копією квитанції про оплату послуг поштового зв`язку (а.с.35). Згідно із роздруківкою Укрпошта відстеження поштового відправлення, рапорт позивача був отриманий військовою частиною 09.03.2023 року (а.с.37).

Чинним законодавством не передбачено чіткого строку, протягом якого командир зобов`язаний розглянути рапорт військовослужбовця про направлення його на військо-лікарську комісію.

Інструкцією про організацію розгляду звернень та проведення особистого прийому громадян у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України, затвердженої Наказом Міністерства оборони України 28.12.2016 № 735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 23 січня 2017 р. за № 94/29962 (далі Інструкція) визначений порядок розгляду, реєстрації, приймання, узагальнення та аналізу звернень військовослужбовців, членів їх сімей, працівників Збройних Сил України, а також інших громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які законно перебувають на території України (далі - громадяни), у структурних підрозділах апарату Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України, інших органів військового управління, з`єднаннях, військових частинах, військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів, установах та організаціях Збройних Сил України (далі - військові частини), а також визначає порядок контролю за його дотриманням.

Відповідно до цієї Інструкції в роботі з письмовими (електронними) та усними зверненнями громадян має забезпечуватись кваліфікований, неупереджений, об`єктивний і своєчасний розгляд звернень. Рапорт є аналогом заяви в цивільному документообігу. Рапорт це усне чи письмове звернення військовослужбовця до вищого по посаді чи званню з викладом питань службового або особистого характеру та це можливість для військового реалізувати власні права та інтереси.

Згідно пунктам 4-5 розділу ІІІ ''Розгляд звернень громадян'' Інструкції термін розгляду пропозицій, заяв та скарг обчислюється з дня, наступного за днем, з якого починається строк (таким днем є день їх надходження та реєстрації в органі військового управління, військовій частині), до дня направлення заявнику відповіді на його звернення. Якщо останній день терміну розгляду звернення припадає на неробочий день, то останнім днем терміну вважається перший після нього робочий день.

Термін розгляду пропозицій, заяв та скарг обчислюється від дня їхньої реєстрації у структурному підрозділі Міністерства оборони України, відповідальному за організацію розгляду звернень громадян.

Звернення розглядаються і вирішуються в термін не більше одного місяця від дня їх надходження, ураховуючи вихідні, святкові та неробочі дні, а ті, які не потребують додаткового вивчення та проведення перевірки за ними, - невідкладно, але не пізніше 15 днів від дня їх отримання.

Якщо в місячний термін розв`язати порушені у зверненні питання неможливо, то керівник відповідного органу військового управління, командир військової частини або особа, що тимчасово виконує його обов`язки, установлює термін, потрібний для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати 45 днів.

Отже, як на думку суду, рапорт позивача про направлення його на військо-лікарську комісію має бути розглянутий командиром протягом 30 днів з моменту його реєстрації в стройовій частині. Розглянутим вважається рапорт той, по якому прийнято рішення та це рішення чи відповідь доведена до військовослужбовця належним чином. Відповідь на рапорт має містити рішення з посиланням на акти законодавства та роз`ясненням порядку оскарження.

При цьому, відлік 30-денного строку розпочинається це день отримання військовою частиною рапорту позивача.

Як свідчить інформація ''Укрпошта відстеження'' рапорт, датований 14.03.2023 року відповідачем отримано 09.03.2023 року, а рапорт датований 06.04.2023 року отримано відповідачем 10.04.2023 року (а.с.36-37).

Тобто, відлік строку на розгляд рапорту позивача розпочався за першим рапортом 09.03.2023 року та мав кінцеву дату 09.04.2023 року, а кінцевий строк розгляду другого рапорту мав кінцеву дату 10.05.2023 року.

Позивач до суду звернувся 06.04.2023 року. Отже, на час звернення позивача до суду по першому рапорту 30 денний строк не сплинув, а щодо другого рапорту, то 30 денний строк на його розгляд саме на дату звернення із позовом до суду, взагалі не розпочався.

Вказане свідчить, що на дату звернення до суду відсутній правовий спір між сторонами щодо не розгляду рапорту позивача, тобто відсутнє порушене право, яка підлягає судовому захисту.

Відповідно до статті 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав та свобод і можливість оскаржити до суду рішення, дії та бездіяльність органів державної влади, місцевого самоврядування, громадських об`єднань і посадових осіб.

Свою позицію щодо застосування Конституції України при здійсненні правосуддя Верховний Суд України свого часу відобразив у постанові Пленуму ''Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя'' від 1 листопада 1996 року №9.

Згідно з частинами 1 і 2 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист; захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також у будь-який спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до правових позицій Великої Палати Верховного Суду, зокрема, у постановах від 28 листопада 2018 року у справі №607/6092/18, від 05 червня 2019 року у справі №607/6865/18, від 11 червня 2019 року у справі №917/1338/18, визначення предмета, підстав позову та відповідача у спорі - це право, яке належить позивачу; натомість установлення обґрунтованості позову - це обов`язок суду, який здійснюється під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

Суд з`ясовує про наявність публінчо-правового спору станом на день звернення до суду.

Верховний Суд у постанові по справі № 320/4559/19 підкреслив, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право, яке має існувати на час звернення до суду, а, по-друге, суб`єктний склад такого спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване в законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження про порушення прав було обґрунтованим. Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення (висновок, що сформований у постанові Верховного Суду України від 15 листопада 2016 року у справі №800/301/16).

Відсутність спору на день звернення позивача до суду, у свою чергу, взагалі виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту (висновок, сформований у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі №802/2474/17-а; провадження №11-1081апп18).

Враховуючи вищезазначене, суд констатує про відсутність порушеного права позивача щодо не розгляду його рапортів станом на день звернення позивача до суду. Вказане є беззаперечною підставою для відмови в позові, з огляду на передчасне звернення до суду із вказаним позовом.

Спеціальні норми законодавства про проходження військової служби не містять чіткого терміну щодо розгляду рапорту військовослужбовців, а тому суд вважає, що позивач звернувся до суду з позовом до спливу встановленого строку для розгляду його рапортів. Більш того, спір щодо рапорту від 06.04.2023 року взагалі відсутній станом на день звернення позивача до суду, оскільки цей рапорт військовою частиною отримано вже після звернення позивача до суду.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, з огляду на передчасність звернення позивача до суду, оскільки станом на день звернення позивача до суду 06.04.2023 року стосовно одного рапорту не закінчився 30-денний строк на його розгляд, а стосовно іншого рапорту від 06.04.2023 року, то строк розгляд цього рапорту, станом на день звернення до суду, взагалі не розпочався. Вказане свідчить про відсутність порушеного права позивача.

Судовому захисти підлягає лише право, яке було реально порушено, тобто порушення права мало б відбутись до звернення до суду.

З огляду на висновок суду про відмову в позові, судові витрати не розподіляються.

Керуючись статтями 9, 90, 139, 143, 242-246, 250, 251, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Копію рішення суду надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровоградський окружний адміністративний суд, у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.П. КАЗАНЧУК