Справа № 280/1027/23
Суддя: Сацький Роман Вікторович
Дата ухвалення: 2023-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

15 червня 2023 року Справа № 280/1027/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сацького Р.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощенного позовного провадження адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до - Головного управління ДПС у Запорізькій області

про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки),

ВСТАНОВИВ:

15 лютого 2023 року до Запорізького окружного адміністративного суду з позовною заявою звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі - відповідач) про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки), в якій позивач просить суд:

- визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Запорізькій області № Ф 6064-50 від 12.11.2020;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області на користь позивача сплачений судовий збір.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що оскаржувані вимоги є протиправними та такими, що прийняті всупереч приписів чинного законодавства України, оскільки не є платником єдиного внеску, зокрема підприємницьку діяльність не здійснює, як фізична особа-підприємець не зареєстрований, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Зазначає, що Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 05.01.2015 року по справі №808/8780/14 адміністративний позов Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області задоволено в повному обсязі. Припинено підприємницьку діяльність фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 . Постанова оскаржена не була та набрала законної сили. За таких обставин, у контролюючого органу були відсутні підстави для нарахування позивачу єдиного внеску, як фізичній особі - підприємцю та виставлення відповідної вимоги. Враховуючи той факт, що як суб`єкт господарювання не зареєстрований, відповідно до норм чинного законодавства, вважає оскаржувану вимогу протиправною та такою, що підлягає скасуванню. Беручи до уваги вищезазначене, просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою суду від 27.03.2023 продовжено розгляд справи.

Відповідач позов не визнав, 04.04.2023 надав до суду відзив на адміністративний позов, в якому зазначає, що з 30.03.2017 позивач зареєстрований як фізична особа-підприємець, у зв`язку з чим йому і було нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Позивач має обов`язок щодо сплати ЄСВ та перебуває на обліку в контролюючому органі на загальній системі оподаткування. На підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів, у зв`язку з невиконанням зобов`язання щодо сплати єдиного соціального внеску за 2017 - 2020 роки відповідачем винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 18.11.2020 № Ф-6171-50 на суму 34 180,74 грн. На підтвердження чого відповідачем надано витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 03.04.2023. Вважає позовні вимоги безпідставними та просить у задоволенні позову відмовити.

На підставі матеріалів справи, судом встановлено наступні обставини.

Судом встановлено, що згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець з 30.03.2017, номер запису 091966, КВЕД: 96.09 Надання інших індивідуальних послуг, н.в.і.у. (основний).

Відтак, в розумінні Закону № 2464 Позивач як фізична особа-підприємець є платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з 30.03.2017

Платники єдиного внеску зобов`язані своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок (пункт 1 частини другої статті 6 Закону 2464).

Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника (частина дванадцята статті 9 Закону 2464).

Платниками єдиного внеску відповідно до пунктів 4 та 5 частини першої статті 4 Закону №2464 є фізичні особи-підприємці, у тому числі ті,які обрали спрощену систему оподаткування, та особи, які провадять незалежну професійну діяльність.

Відповідно до п. 5 ст. 9 Закону № 2464 сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування, крім єдиного внеску, який сплачується в іноземній валюті розташованими за межами України підприємствами, установами, організаціями (у тому числі міжнародними) за працюючих у них громадян України та громадянами України, які працюють або постійно проживають за межами України, відповідно до договорів про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - договір про добровільну участь).

Законом України від 06 грудня 2016 року № 1774-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (далі Закон № 1774) внесено низку змін до Закону № 2464, які набули чинності з 01 січня 2017 року, зокрема щодо нарахування та сплати єдиного внеску фізичними особами підприємцями та особами, які провадять незалежну професійну діяльність.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону № 2464 базою нарахування єдиного внеску для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 Закону № 2464, є сума доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

З 2017 року у разі якщо такими платниками не отримано дохід (прибуток) у звітному році або окремому місяці звітного року, такі платники зобов`язані визначити базу нарахування, але не більше максимально величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Таким чином з 01.01.2017, у зв`язку зі змінами внесеними до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» у фізичних осіб-підприємців які перебувають на загальній системі оподаткування та осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, у тому числі і Позивача, виник обов`язок визначати базу нарахування та сплачувати єдиний внесок.

Так судом встановлено, що згідно даних Інформаційної системи «Податковий блок» у ФОП ОСОБА_1 обліковується недоїмка з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 34180,74 грн, яка складається з наступних нарахувань:

- за 2017 рік (з моменту реєстрації ФОП - 30.03.2017) по строку 09.02.2018 - 7040,00 грн (мінімальна заробітна плата 2017 року 3200 грн х 22 відсотки = 704 грн в місяць, за 10 місяців відповідно 704 грн х 10 = 7040,00 грн);

- за 1 квартал 2018 року по строку 19.04.2018 - 2457,18 грн (мінімальна заробітна плата 2018 року 3723 грн х 22 відсотки = 819,06 грн в місяць, за 3 місяці відповідно 819,06 грн х 3 = 2457,18 грн);

- за 2 квартал 2018 року по строку 19.07.2018 - 2457,18 грн (мінімальна заробітна плата 2018 року 3723 грн х 22 відсотки = 819,06 грн в місяць, за 3 місяці відповідно 819,06 грн х 3 = 2457,18 грн);

- за 3 квартал 2018 року по строку 19.10.2018 - 2457,18 грн (мінімальна заробітна плата 2018 року 3723 грн х 22 відсотки = 819,06 грн в місяць, за 3 місяці відповідно 819,06 грн х 3 = 2457,18 грн);

- за 4 квартал 2018 року по строку 21.01.2019 нараховано - 2457,18 грн (мінімальна заробітна плата 2018 року 3723 грн х 22 відсотки = 819,06 грн в місяць, за 3 місяці відповідно 819,06 грн х 3 = 2457,18 грн);

- за 1 квартал 2019 року по строку 19.04.2019 - 2754,18 грн (мінімальна заробітна плата 2019 року 4173 грн х 22 відсотки = 918,06 грн в місяць, за 3 місяці відповідно 918,06 грн х 3 = 2754,18 грн);

- за 2 квартал 2019 року по строку 19.07.2019 - 2754,18 грн (мінімальна заробітна плата 2019 року 4173 грн х 22 відсотки = 918,06 грн в місяць, за 3 місяці відповідно 918,06 грн х 3 = 2754,18 грн);

- за 3 квартал 2019 року по строку 21.10.2019 - 2754,18 грн (мінімальна заробітна плата 2019 року 4173 грн х 22 відсотки = 918,06 грн в місяць, за 3 місяці відповідно 918,06 грн х 3 = 2754,18 грн);

- за 4 квартал 2019 року по строку 20.01.2020 - 2754,18 грн (мінімальна заробітна плата 2019 року 4173 грн х 22 відсотки = 918,06 грн в місяць, за 3 місяці відповідно 918,06 грн х 3 = 2754,18 грн);

- за 1 квартал 2020 року по строку 21.04.2020 - 2078,12 грн (мінімальна заробітна плата 2020 року 4723 грн х 22 відсотки = 1039,06 грн в місяць, за квартал, з урахуванням карантину з березня 2020 року, відповідно 1039,06 грн х 2 = 2078,12 грн);

- за 2 квартал 2020 року по строку 20.07.2020 - 1039,06 грн (мінімальна заробітна плата 2020 року 4723 грн х 22 відсотки = 1039,06 грн за квартал, з урахуванням карантину);

- за 3 квартал 2020 року по строку 19.10.2020 - 3178,12 грн (мінімальна заробітна плата 2020 року 4723 грн х 22 відсотки 1039,06 грн в місяць, відповідно за 2 місяці (липень -серпень) 1039,6 грн х 2 = 2078,12 грн та мінімальна заробітна плата 2020 року 5000 грн х 22 відсотки = 1100,00 грн за вересень, за квартал відповідно 2078,12 грн + 1100,00 грн = 3178,12 грн).

Позивач оплату єдиного внеску не здійснював, докази сплати до суду не надавались.

Суд звертає увагу, що звільнення від обов`язку нарахування та сплати ЄСВ, або встановлення інших переваг, тобто пільг по нарахуванню/сплаті ЄСВ регулюється виключно Законом про ЄСВ.

Відповідно до частини 4 статті 4 Закону № 2464, що була чинна на час виникнення спірних правовідносин зазначено, що фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або є особами з інвалідністю та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Під час розгляду справи в порядку ч. 1 ст. 77 КАС України позивачем не надано доказів його належності до категорій таких осіб, які мають пільги щодо нарахування/сплати ЄСВ (звільняються від обов`язку).

Відтак, позивач не є особою яка відповідно до Закону про ЄСВ має пільги по нарахуванню та сплаті ЄСВ як фізична особа - підприємець, тобто не звільняється від його сплати.

Відповідно до пп. 6 п. 1 статті 1 Закону № 2464 недоїмкою вважається сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені Законом № 2464.

Позивачем належним чином не виконувались норми ст. 9 Закону України № 2464, а саме єдиний внесок на відповідні рахунки не сплачено.

Згідно з п. 12 ст. 9 Закону № 2464 єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Згідно п. 1 розділу VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування № 449 від 20.04.2015, затвердженої в Міністерстві юстиції України 07.05.2015 за № 508/26953, до платників, які не виконали визначені Законом обов`язки щодо нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, застосовуються заходи впливу та стягнення.

Згідно абз. 2 п. 2 розділу VI Інструкції № 449 у разі виявлення податковим органом своєчасно не нарахованих та/або не сплачених платником сум єдиного внеску такий податковий орган обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції в порядку і розмірах, визначених розділом VII цієї Інструкції.

Згідно з п. 4 ст. 25 Закону № 2464 податковий орган у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, надсилає в паперовій та/або електронній формі платникам єдиного внеску вимогу про сплату недоїмки з єдиного внеску.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Згідно з п. 3 розділу VI Наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» 20.04.2015 № 449 зі змінами та доповненнями (далі- Інструкція 449) Податкові органи надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску.

Відповідно до п. 3 розділу VІ Інструкції 449 вимога про сплату боргу (недоїмки) надсилається платникам фізичним особам протягом п`ятнадцяти робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій).

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційно-телекомунікаційних систем ДПС (далі - ІТС) на суму боргу, що перевищує 10 гривень.

Відповідно до п. 4 розділу VІ Інструкції 449 Вимога про сплату боргу (недоїмки) у паперовій формі вважається належним чином надісланою (врученою), якщо вона надіслана на адресу (місцезнаходження юридичної особи, місце проживання або останнього відомого місця перебування фізичної особи) платника єдиного внеску рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручена платнику єдиного внеску або його законному чи уповноваженому представникові.

Так, 18.11.2020 ГУ ДПС у Запорізькій області сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 18.11.2020 № Ф-6171-50 на суму 34 180,74 грн, яка була надіслана поштою та 28.11.2020 вручена боржнику особисто.

Позивачем у позовній заяві про факт працевлаштування на повідомлялось, надані індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (Форма ОК-5) до суду не надавались, від так відсутні відомості про отримання позивачем доходів як найманим працівником.

Зважаючи на те, що згідно з даними Єдиного державного реєстру позивач з 30.03.2017 є діючою фізичною особою підприємцем, який не є звільнений від сплати ЄСВ з жодних підстав, то вимога про сплату боргу (недоїмки) від 18.11.2020 № Ф-6171-50 на суму 34 180,74 грн сформована відповідно до частини четвертої статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та Наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 04.05.2018 № 469(449) є законною та обґрунтованою.

У статті 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що позовні вимоги є не обґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з відмовою позивачу в задоволенні позову понесені ним судові витрати, пов`язані зі зверненням до суду, не відшкодовуються.

Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 14, 90, 139, 143, 241 - 246, 250 та 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, просп. Соборний, буд. 166, код ЄДРПОУ ВП 44118663) про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) - відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписане суддею 15 червня 2023 року.

Суддя Р.В. Сацький