Справа № 160/6190/23
Суддя: Бухтіярова Марина Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 червня 2023 року Справа № 160/6190/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Бухтіярової М.М.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Військової частини НОМЕР_2 , про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,
29.03.2023 ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Дніпропетровського військового шпиталю Військово-медичного клінічного центру Східного регіону, в якій з урахуванням уточнень щодо позовних вимог та щодо відповідача від 05.04.2023, позивач просить:
- визнати письмову відмову Військової частини НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 , викладену у листі № 555-1085 від 03.03.2023 року, як відповідь на Рапорт позивача про надання направлення на проходження обов`язкової Військово-лікарської експертизи за місцем лікування у місті Дніпро протиправною;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 повторно розглянути рапорт позивача від 25.01.2023 року, в якій позивач просив видати йому письмове направлення для проходження Військово-лікарської комісії (ВЛК) за місцем лікування з моменту його виписки зі шпиталю;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 надати мені особисто направлення на проходження обов`язкової Військово-лікарської експертизи за місцем лікування у Дніпропетровський військовий госпіталь або до Амур-Нижньодніпровського Територіального центру комплектування та соціальної підтримки у місті Дніпро.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.04.2023 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачеві строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позову.
05.04.2023 позивачем усунено недоліки позову, подано позовну (уточнену) заяву, в якій відповідачем визначено Військову частину НОМЕР_1 та позовні вимоги викладені в новій редакції.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.04.2023 прийнято до розгляду позовну заяву (уточнену) та відкрито провадження в адміністративній справі №160/6190/23, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні), а також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання цієї ухвали.
Цією ж ухвалою суду залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Військову частину НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_2 ).
Копія ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.04.2023 направлена учасникам справи та отримано, що підтверджується матеріалами справи.
02.05.2023 від відповідача засобами поштового зв`язку подано відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог, вважає їх безпідставними та необґрунтованими, виходячи з наступного. Відповідно до пункту 1.2 розділу І Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України № 402 від 14.08.2008 військово-лікарська експертиза це медичний огляд допризовників, призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; зокрема визначення ступеня придатності до військової служби. Пунктом 2.1 розділу І Положення №402 передбачено, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця. Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання. Штатні ВЛК комплектуються лікарями із клінічною підготовкою за однією з лікарських спеціальностей (терапія, хірургія, неврологія, психіатрія, оториноларингологія, офтальмологія, організація охорони здоров`я тощо), з досвідом роботи у військових частинах та лікувальних закладах. Згідно з Положення №402 на військовослужбовців, які направляються на медичний огляд ВЛК, подаються: направлення із зазначенням військового звання, прізвища, імені та по батькові, дати народження, місяця та року призову (прийняття) на військову службу, військового комісаріату, яким призваний у Збройні Сили України (колишнього СРСР), попереднього діагнозу та мети огляду (направлення на огляд може бути підписане начальником штабу (від начальника штабу полку та вище) або начальником кадрового органу (від начальника управління роботи з особовим складом об`єднання та вище) із посиланням на рішення відповідного командира (начальника), зразок якого наведено в додатку 14 Положення № 402; службова характеристика та медична характеристика. Відповідач вважає, що для отримання направлення на ВЛК позивач має право звернутися по команді до вищестоящого командування з рапортом про направлення на обстеження, лікування чи проведення медичного огляду ВЛК для обстеження, лікування або визначення ступеню придатності до військової служби. З огляду на викладене, вважає, що підстави для задоволення позову відсутні.
Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Військової частини НОМЕР_2 , письмових пояснень щодо позову або відзиву на адресу суду не надходило.
Відповідно до частини п`ятої та восьмої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Згідно з частиною п`ятою статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення у порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи та надані докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянином України, що підтверджується паспортом номер НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .
Відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_2 від 06.02.2023 №181/060223К (а.с.20) солдат ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у Військовій частині НОМЕР_2 з 01.03.2022.
Відповідно до відомостей з військового квитка серії НОМЕР_5 (а.с.14-15) позивач 25.05.2022 призваний на військову службу по мобілізації та медичною комісією при АНД РТЦ та СП (25.05.2022 пр37/1458) визнаний придатним до військової служби за гр. ІІ розладу хвороб наказу Міноборони (СЗРУ) від 2008 №402.
27.06.2022 позивач подав рапорт командиру 2 стрілецької роти в/ч НОМЕР_2 про надання відпустки за сімейними обставинами у зв`язку з госпіталізацією дружини та відсутністю рідних поблизу для догляду за двома дітьми (а.с. 21).
06.07.2022 позивач пройшов МРТ-дослідження лівого колінного суглоба в Дніпропетровській обласній клінічній лікарні, за висновком якого виявлено «Пошкодження медіального утримувача надколінка, передньої хрестоподібної зв`язки. Новоутворення дистального диафізу стегнової кістки» (а.с. 23).
В липні 2022 року позивач пройшов у ТОВ «Євро сервіс Україна Дніпропетровськ» дослідження СКТ області нижніх стегон і колінних суглобів (товщина зрізу 0,5 мм ЕЕД 4мЗв.), за висновком якого «Енхондрома в діалізі лівої стегнової кістки» (а.с. 25-27).
За консультаційним висновком спеціаліста лікаря-онколога КП «Дніпропетровський обласний онкологічний диспансер» від 14.07.2022 позивачу рекомендовано звернутися за консультацією до лікаря-травматолога для вирішення питання верифікації шляхом проведення діагностичної біопсії (а.с. 28).
Згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №390 Центр сімейного здоров`я та реабілітації «Геліос», позивач 22.07.2022 перебував у стаціонарі щодо здійснення діагностичної біопсії правої стегнової кістки (а.с. 29-30).
22.11.2022 командиром в/ч НОМЕР_2 підполковником ОСОБА_2 за підписом начальника медичної служби в/ч НОМЕР_2 капітана медичної служби Віктора Повстяна видано направлення №313 на лікування в терапевтичне відділення в/ч НОМЕР_1 військовослужбовця ОСОБА_1 з діагнозом гіпертонічна хвороба ІІ ст.2 ст. МКХ зліва (а.с. 31).
Відповідно до висновку терапевта від 23.11.2022 встановлено діагноз «Гіпертонічна хвороба першої стадії», лікування в санаторії «Шпиталь ветеранів війни».
Відповідно до виписки №2545 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого Комунального підприємства «Дніпропетровський обласний госпіталь ветеранів війни» ДОР» позивач у період з 23.11.2022 по 08.12.2022 перебував на стаціонарному лікуванні Центру медичної реабілітації УБД; діагноз: «Тривожно-фобічна симптоматика з вегетативними пароксизмами та зниженням настрою в структурі тривожного розладу F41,0?. Наслідки повторних ЗЧМТ (VI, IX міс. 2022, під час бойових дій, зі слів), стійкий цефалгічний синдром, виражена вегетативна дисфункція, помірний вестибулоатактичний синдром, хронічна дизсомнія, синкопальний синдром; СКХ з наявністю каменів в нирках з двох сторін. ХНН 0ст. Вторинна ниркова артеріальна гіпертензія. Викривлення носової перегородки І-ІІ ст. Хронічна цервікалгія, люмбалгія, стійкий больовий, м`язово-тонічний синдром на фоні остеохондрозу». Рекомендовано: направити в ПНВ ОЛМ для подальшого лікування (а.с. 33-34).
Відповідно до виписки №2925 із з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого Комунального підприємства «Дніпропетровський обласний госпіталь ветеранів війни» ДОР» позивач у період з 26.12.2022 по 10.01.2023 перебував на стаціонарному лікуванні в Центрі медичної реабілітації УБД, зокрема, учасників АТО, за якою рекомендовано направити в ПНВ ОЛМ для подальшого лікування (а.с.38-39).
25.01.2023 позивач звернувся до Військово-медичного клінічного центру Східного регіону з рапортом на отримання направлення для проходження обов`язкової Військово-лікарської експертизи у місті Дніпро.
Згідно із листом №555-1085 від 03.03.2023 Військовою частиною НОМЕР_1 (а.с.54-55) розглянуто рапорт ОСОБА_1 щодо надання направлення на проходження обов`язкової Військово-лікарської експертизи та повідомлено, що відповідно до підпункту б пункту 6.1 статті 6 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України № 402 від 14.08.2008 року, направлення на медичний огляд проводиться військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби): прямими начальниками від командира окремої частини, йому рівних та вище, органами управління та підрозділів Військової служби правопорядку Збройних Сил України, прокуратурою, судом, начальниками гарнізонів, штатних ВЛК, військових лікувальних закладів за місцем лікування, військовими комендантами гарнізонів та військовими комісарами. На підставі пункту 6.4 статті 6 Положення начальник військового лікувального закладу приймає рішення про направлення військовослужбовця, який перебуває на лікуванні у цьому закладі, на медичний огляд для встановлення ступеня придатності до військової служби у разі виявлення під час обстеження або лікування у нього захворювання, наслідків травми (поранення, контузії, каліцтва), які зумовлюють зокрема у воєнний час - непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку.
Позивач, вважаючи протиправною відмову Військової частини НОМЕР_1 у наданні направлення на проходження військово-лікарської експертизи за місцем лікування у місті Дніпро, звернувся до суду із цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на наступне.
Згідно із положеннями частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 5 статті 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, визначені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-ХІІ (далі - Закон №2011-ХІІ).
Статтею 1 Закону №2011-XII передбачено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.
Турбота про збереження та зміцнення здоров`я військовослужбовців - обов`язок командирів (начальників). На них покладається забезпечення вимог безпеки при проведенні навчань, інших заходів бойової підготовки, під час експлуатації озброєння і військової техніки, проведення робіт та виконання інших обов`язків військової служби (абзац 2 частини перша статті 11 Закону №2011-XII).
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 12.03.1992 №2232-ХІІ (далі Закон №2232-ХІІ).
Згідно частини першої статті 1 Закону № 2232-XI захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями (частина друга статті 1 цього Закону).
За змістом частини третьої статті 1 Закону № 2232-XI військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Відповідно до частин першої, третьої та шостої статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.
Одним із видів військової служби є військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.
Громадяни України, які приписуються до призовних дільниць, направляються для підготовки до військової служби, особи, які призиваються або приймаються на військову службу, приймаються на службу у військовому резерві, та військовозобов`язані, призначені для комплектування посад за відповідними військово-обліковими спеціальностями та іншими спеціальностями в Службі безпеки України під час проведення мобілізації, проходять обов`язковий медичний огляд. Порядок проходження медичного огляду затверджується відповідно Міністерством оборони України, центральними органами виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють керівництво військовими формуваннями, Службою безпеки України, Службою зовнішньої розвідки України за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я. Перелік військово-облікових спеціальностей затверджується Міністерством оборони України (частина 13 статті 2 Закону № 2232-XI).
За змістом статті 3 цього Закону правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України «Про оборону України», «Про Збройні Сили України», «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
За змістом абзацу 13 частини першої статті 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Згідно із статтею 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 №3543-XII мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.
Згідно з частиною 5 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади або командири військових частин.
Особливості проходження медичного обстеження військовозобов`язаними та резервістами під час мобілізації, на особливий період визначаються Міністерством оборони України спільно з Міністерством охорони здоров`я України.
Відповідно до частини десятої статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі - Положення №402).
Відповідно до пункту 1.1. глави 1 розділу І Положення №402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Серед основних завдань військово-лікарської експертизи, згідно з пунктом 1.3. глави 1 розділу І Положення №402, є аналіз результатів медичного огляду, визначення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва) у військовослужбовців; визначення ступеня придатності військовослужбовців до військової служби у зв`язку з їх звільненням.
У розумінні пункту 1.2 глави 1 розділу І Положення №402 військово-лікарська експертиза це зокрема: медичний огляд військовослужбовців та членів їхніх сімей; визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом; установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів.
Пунктом 2.1 глави 2 розділу І Положення №402 визначено, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця.
Судом встановлено, що станом на час спірних правовідносин позивач є військовослужбовцем, що проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 .
Медичний огляд військовослужбовців регламентується положеннями глави 6 розділу ІI Положення №402.
Відповідно до пункту 6.1 глави 6 розділу ІІ Положення №402 направлення на медичний огляд проводиться:
а) військовослужбовців строкової служби: командирами військових частин, начальниками гарнізонів, штатних ВЛК, військових лікувальних закладів за місцем лікування, військовими комісарами, органами управління та підрозділів Військової служби правопорядку Збройних Сил України, прокуратурою, судом, а осіб, які перебувають на обстеженні та лікуванні у цивільному лікувально-профілактичному закладі психіатричного профілю, крім того, - головними лікарями цих закладів;
б) військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби): прямими начальниками від командира окремої частини, йому рівних та вище, органами управління та підрозділів Військової служби правопорядку Збройних Сил України, прокуратурою, судом, начальниками гарнізонів, штатних ВЛК, військових лікувальних закладів за місцем лікування, військовими комендантами гарнізонів та військовими комісарами.
Пунктом 6.4 глави 6 розділу II Положення №402 визначено, що у разі виявлення під час обстеження або лікування у військовому лікувальному закладі у військовослужбовця захворювання, наслідків травми (поранення, контузії, каліцтва), які зумовлюють у мирний час непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку або непридатність до військової служби у мирний час, обмежену придатність у воєнний час (пункти «а», «б» статей Розкладу хвороб, без індивідуальної оцінки), у воєнний час - непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку, ці особи направляються на медичний огляд для встановлення ступеня придатності до військової служби за рішенням начальника військового лікувального закладу на підставі подання начальника лікувального відділення, у якому обстежується (лікується) військовослужбовець, про що робиться запис в історії хвороби (медичній книжці), який завіряється підписом начальника військового лікувального закладу.
На осіб, які проходять медичний огляд амбулаторно, заводиться Картка обстеження та медичного огляду, при стаціонарному огляді - історія хвороби. Огляд військовослужбовців обов`язково проводиться хірургом, терапевтом, невропатологом, окулістом, оториноларингологом (військовослужбовців-жінок - гінекологом), а за медичними показаннями - і лікарями інших спеціальностей. Обов`язково виконуються загальні аналізи крові та сечі, ЕКГ-дослідження, флюорографічне дослідження органів грудної клітини. Потребу в додатковому обстеженні визначають лікарі за медичними показаннями (пункт 6.8. глави 6 розділу II Положення №402).
Медичний огляд військовослужбовців, які отримали захворювання, травми (поранення, каліцтва, контузії), з метою визначення ступеня придатності до військової служби проводиться при визначеному лікарсько-експертному наслідку (результаті) захворювання, травми (поранення, каліцтва, контузії). Визначений наслідок (результат) захворювання, поранення, травми, контузії, каліцтва - це такий стан здоров`я, коли результати обстеження та лікування дають підстави ВЛК (ЛЛК) винести постанову про ступінь придатності до військової служби (служби за військовою спеціальністю), а подальше лікування не призведе до відновлення придатності до військової служби (пункт 6.10. глави 6 розділу II Положення №402).
За нормами статей 12 - 14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24.03.1999 № 548-XIV, про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові, крім тих обставин, щодо надання яких є пряма заборона у законі (таємниця сповіді, лікарська таємниця, професійна таємниця захисника, таємниця нарадчої кімнати тощо).
Військовослужбовець зобов`язаний додержуватися вимог безпеки, вживати заходів до запобігання захворюванню, травматизму, повсякденно підвищувати фізичну загартованість і тренованість, утримуватися від шкідливих для здоров`я звичок.
Із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.
Відповідно до пункту 2.1.6 Інструкції з діловодства у Збройних Силах України, затвердженої наказом Генерального штабу Збройних Сил України 07.04.2017 №124, рапорт (заява) - письмове звернення військовослужбовця (працівника) до вищої посадової особи з проханням (надання відпустки, матеріальної допомоги, поліпшення житлових умов, переведення, - звільнення тощо) чи пояснення особистого характеру.
Також згідно з пунктом 3.11.6 Інструкції з діловодства у Збройних Силах України, документи, в яких не зазначено строк виконання, повинні бути виконані не пізніше ніж за 30 календарних днів із моменту реєстрації документа у військовій частині (установи), до якої надійшов документ.
Отже, спеціальними законодавчими нормами, що регламентують порядок здійснення медичного огляду військовослужбовців, передбачено, що направлення на такий огляд здійснюється прямим начальником від командира військової частини, в якій такий військовослужбовець проходить військову службу, або начальником військового лікувального закладу, у якому обстежується (лікується) військовослужбовець. При цьому, наведені положення передбачають право військовослужбовця на проходження військово-лікарської комісії за наявності достатніх підстав, а також ініціювання цих питань та подання рапортів з питань, що виникають під час проходження військової служби.
В ході судового розгляду встановлено та матеріалами справи підтверджено, 22.11.2022 командиром в/ч НОМЕР_2 підполковником ОСОБА_2 за підписом начальника медичної служби в/ч НОМЕР_2 капітана медичної служби Віктора Повстяна видано направлення №313 на лікування в терапевтичне відділення в/ч НОМЕР_1 військовослужбовця ОСОБА_1 з діагнозом гіпертонічна хвороба ІІ ст. 2 ст. МКХ зліва (а.с. 31-32).
У період з 23.11.2022 по 24.01.2023 позивач перебував на стаціонарному лікуванні, що підтверджується виписками з медичної картки позивача.
Отже, 24.01.2023 позивач направлений для подальшого обстеження, лікування та визначення військової придатності до військового шпиталю в/ч НОМЕР_1 , а не за місцем служби в/ч НОМЕР_6 .
Водночас, оформлення направлення на медичний огляд військовослужбовця ОСОБА_1 з метою визначення придатності до військової служби відповідачем не здійснено і такі обставини не заперечуються в/ч НОМЕР_1 .
При цьому, доводи відповідача у листі №555-1085 від 03.03.2023 та у відзиві про те, що для отримання направлення на ВЛК позивач має звернутись по команді до вищестоящого командування з рапортом про направлення на обстеження, лікування чи проведення медичного огляду ВЛК, не враховують спірних відносин, оскільки за змістом підпункту б) пункту 6.1., пункту 6.4. глави 6 розділу II Положення №402 направлення на медичний огляд військовослужбовців проводиться не лише прямим начальником від командира військової частини, а й начальником військового лікувального закладу за місцем лікування, яким у спірному випадку є військовий шпиталь в/ч НОМЕР_1 , куди позивач був направлений для подальшого обстеження, лікування та визначення військової придатності та не спростовано відповідачем.
За наведених обставин, відмовляючи в оформленні позивачу направлення на медичний огляд для встановлення ступеня придатності до військової служби, відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, що визначений чинним законодавством.
При цьому, суд зауважує, що права позивача у даному випадку порушено саме вказаною протиправною відмовою відповідача, оформленою листом №555-1085 від 03.03.2023.
За змістом положення частин першої, другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Керуючись приписами частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, а також враховуючи викладені обставини, суд вважає за необхідне вийти за межі заявлених позовних вимог і визнати протиправною та скасувати відмову відповідача в оформленні направлення на медичний огляд військовослужбовця ОСОБА_1 для встановлення ступеня придатності до військової служби, викладену у листі в/ч НОМЕР_1 №555-1085 від 03.03.2023, оскільки саме такий спосіб захисту порушеного права позивача у даному випадку є належним та це необхідне для ефективного захисту цього порушеного права.
Позовні вимоги про зобов`язання відповідача повторно розглянути рапорт від 25.01.2023 року та надати особисто направлення на проходження обов`язкової військово-лікарської експертизи за місцем лікування у Дніпропетровський військовий госпіталь або до Амур-Нижньодніпровського Територіального центру комплектування та соціальної підтримки у місті Дніпро, підлягають частковому задоволенню з наступного.
Відповідно до положень частини першої статті 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.
У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункт 4 частини другої статті 245 КАС України).
Відповідно до частини четвертої статті 245 КАС України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Нормами частини другої статті 5 КАС України передбачено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Перевіряючи законність під час реалізації відповідної владної компетенції відповідача в цій справі стосовно розгляду рапорту, судом встановлено факт прийняття ним рішення по суті рапорту від 25.01.2023 в цілому, яке визнано судом вчиненим не у відповідності до положень законодавства та скасовано як протиправне.
З огляду на викладене, з урахуванням наведених судом законодавчих норм та встановлених обставин, а також з метою відновлення порушеного права, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача повторно розглянути рапорт позивача від 25.01.2023 та вирішити питання про надання направлення на медичний огляд військовослужбовця ОСОБА_1 для встановлення ступеня придатності до військової служби з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
При цьому, суд не вбачає підстав для втручання у владні повноваження відповідача щодо прийняття рішення про надання направлення «за місцем лікування у Дніпропетровський військовий госпіталь або до Амур-Нижньодніпровського Територіального центру комплектування та соціальної підтримки у місті Дніпро», оскільки такі дії являтимуть собою перебирання та підміну компетенції відповідача та виходять за межі предмету спору.
Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
За змістом положень частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідачем не доведено правомірності своїх дії (рішення) у спірних правовідносинах.
Враховуючи викладене, на підставі наданих доказів у їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню.
Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Зважаючи на викладене, судові витрати зі сплати судового збору, понесені позивачем при зверненні до суду з цією позовною заявою у розмірі 1073,60 грн., підлягають стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача.
Керуючись ст.ст.9, 72-74, 77, 241-246, 250, 260-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_7 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ) до Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_8 , місцезнаходження: АДРЕСА_4 ), за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_2 ), про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.
Визнати протиправною та скасувати відмову Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_8 , місцезнаходження: АДРЕСА_4 ) в оформленні направлення на медичний огляд військовослужбовця ОСОБА_1 для встановлення ступеня придатності до військової служби, викладену у листі №555-1085 від 03.03.2023.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_8 , місцезнаходження: АДРЕСА_4 ) повторно розглянути рапорт ОСОБА_1 від 25.01.2023 та вирішити питання про надання направлення на медичний огляд військовослужбовця ОСОБА_1 для встановлення ступеня придатності до військової служби з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_8 , місцезнаходження: АДРЕСА_4 ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_7 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок).
Рішення суду набирає законної сили до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду оскаржується шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя М.М. Бухтіярова