Справа № 804/8678/15
Суддя: Васильєва І.А.
Дата ухвалення: 2023-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2023 року

м. Київ

справа № 804/8678/15

адміністративне провадження № К/9901/26243/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

Судді-доповідача - Васильєвої І.А.,

суддів - Хохуляк В.В., Юрченко В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження

касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.07.2015 року (суддя Кононенко О.В.)

та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.10.2015 року (головуючий суддя Чепурнов Д.В., судді: Сафронова С.В., Поплавський В.Ю.)

у справі № 804/8678/15

за позовом Приватного акціонерного товариства «Євраз Дніпровський металургійний завод»

до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників подаитків у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС

про встановлення відсутності повноважень, зобов`язання утриматись від вчинення певних дій, скасування податкового повідомлення-рішення,

У С Т А Н О В И В:

У липні 2011 року Публічне акціонерне товариство «Євраз-Дніпропетровський металургійний завод (далі - позивач, Товариство) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Дніпропетровську (після реорганізації - Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС) (далі - відповідач, податковий орган), в якому просило встановити відсутність повноважень податкового органу по зобов`язанню позивача на списання кредиторської заборгованості по підприємствах, які не ліквідовані; зобов`язати податковий орган утриматись від вчинення певних дій, а саме, щодо збільшення валового доходу позивача, визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення яким зменшено суми грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств.

Позивач надіслав на адресу суду касаційної інстанції клопотання про заміну позивача його правонаступником Приватним акціонерним товариством «Євраз Дніпровський металургійний завод», яке задоволено судом.

Дніпропетровський окружний адміністративний суд постановою від 29.07.2015 року, яка залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.10.2015 року, адміністративний позов задовольнив частково.

Визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення від 15.07.2011 року № .

В іншій частині позовних вимог відмовив.

При розгляді справи суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято не у спосіб, встановлений чинним законодавством, а отже, є протиправним та підлягає скасуванню.

Не погоджуючись із прийнятими рішеннями судів попередніх інстанцій, податковий орган звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення судів попередніх інстанцій та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Відповідач стверджує, що за 2010 рік необхідно збільшити валовий дохід на суму кредиторської заборгованості по підприємствах, які ліквідовані, та зменшити валові витрати на суму винагороди за виконання договору доручення.

У запереченні на касаційну скаргу товариство наводить доводи, аналогічні викладеним у позові, просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що на підставі п.п. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України та на підставі наказу № 189 від 25.03.2011 року податковим органом проведено позапланову виїзну перевірку Товариства з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства України при здійсненні фінансових операцій з ТОВ «Міларіс» за договором доручення від 31.03.2008 року, за результатами якої складений акт №172/08-02/3-05393056 від 21.06.2011 року.

Висновками акта перевірки встановлено порушення:

- п. 1.32 ст. 1, пп. 4.1.6 п. 4.1 ст. 4, п. 5.1, пп. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5, та пп. 12.1.5 п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», в результаті чого занижено податок на прибуток за 2008 рік на загальну суму 257 682 грн;

- пп. 7.4.1, 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», а саме позивачем завищено значення рядку 26 (залишок від`ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду) декларації з ПДВ за квітень 2008 року на загальну суму 20 000 грн.

На підставі акта 15.07.2011 року прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким зменшено суму грошового зобов`язання позивача за платежем - податок на прибуток приватних підприємств в розмірі 919 764 грн.

Листом податкового органу №29806/10/08-02/3-12 від 28.07.2011 року «Про надання інформації щодо внесення доповнень до податкового повідомлення-рішення» повідомлено, що у зв`язку з помилкою програмного забезпечення у оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні замість слів «… зменшено суму грошового зобов`язання …. на суму 919764 грн» слід читати « … зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 919 764 грн».

За приписами частини 1 статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Ухвалою Арбітражного суду Дніпропетровської області від 19.03.2001 року порушено провадження у справі № Б26/15/118/01 про банкрутство ВАТ «Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського».

25.04.2005 року між комітетом кредиторів та боржником укладено Мирову угоду по справі № Б26/15/118/01, якою встановлено, що боржник зобов`язаний почати здійснювати розрахунки з Кредиторами через 10 (десять) років після набрання чинності цією Угодою. Відповідно до п.п. 4.2 Мирової угоди від 25.04.2005 року боржник зобов`язаний повністю задовольнити вимоги Кредиторів протягом 20 (двадцяти) років з дати початку розрахунків, передбаченої у п.п. 4.1 цієї Угоди.

Зазначена мирова угода 24.04.2005 року затверджена ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області у справі про банкрутство від 19.12.2005 року.

31.03.2008 року між Товариством (довіритель) та ТОВ «Міларіс» (повірений) укладено договір доручення за яким повірений зобов`язався за винагороду здійснювати комплекс заходів, пов`язаних з організацією погашення заборгованості юридичним особам (надалі кредиторам), яка визнана господарським судом Дніпропетровської області у справі про банкрутство № Б26/15/118/01. Зазначений договір визнаний недійсним за рішенням Господарського суду м. Києва від 13.09.2010 року.

Судами попередніх інстанції встановлено, що ТОВ «Міларіс» перераховано наступним кредиторам заборгованість:

1. в розмірі - 104 955,73 грн ТОВ «Дакат» відповідно до договору № 143 ДУ відступлення права вимоги від 14.11.2005 року, укладеного між ЧП «Гірничо - шахтна асоціація» та ТОВ «Дакат», що підтверджується звітом від 31.12.2008 року.

2. в розмірі - 509 601,13 грн ТОВ «ПТП «Укрпромсервіс» за договором відступлення права вимоги від 01.07.2004 року, укладеного між ТОВ «Фобос» та ТОВ «ПТП «Укрпромсервіс», що підтверджується звітом від 31.12.2008 року.

3. в розмірі - 606 321,46 грн ТОВ «Металургійні технологічні системи» за договором № 2 відступлення права вимоги від 19.01.2007 року, укладеного між ТОВ «Витим» та ТОВ «Металургійні технологічні системи», що підтверджується звітом від 31.12.2008 року.

4. в розмірі - 39 821,69 грн ВАТ «ВТП «Укренергочермет» за договором № 07/91 від 14.12.2007 року відступлення права вимоги, укладеного між КП «Укренергочермет» та ВАТ «ВТП «Укренергочермет», що підтверджується звітом від 30.09.2008 року.

5. в розмірі - 39 997,85 грн ВАТ «ВТП «Укренергочермет» за договором № 07/88 від 12.12.2007 року відступлення права вимоги, укладеного між КП «Укренергочермет» та ВАТ «ВТП «Укренергочермет», що підтверджується звітом від 30.09.2008 року.

6. в розмірі - 202 284,85 грн ТОВ «Металургійні технологічні системи» за договором № 1 відступлення права вимоги від 16.01.2008 року, укладеного між ЗАТ «НВО «Еней» та ТОВ «Металургійні технологічні системи», що підтверджується звітом від 30.09.2008 року.

7. в розмірі - 2 000 000,00 грн ТОВ «Комекс» за договором б/н відступлення права вимоги від 03.06.2007 року, укладеного між ТОВ «Інтермет» та ТОВ «Комекс», що підтверджується звітом від 19.01.2009 року.

Суд погоджується з доводом судів попередніх інстанцій, що вказані договори є окремими правочинами, їх недійсність судом не визнавалась, а тому податковий орган безпідставно зробив висновок про збільшення валового доходу на суму погашеної заборгованості.

Крім того правомірність перерахування зазначених сум було визнано рішенням господарського суду міста Києва від 13.09.2010 року та постановою Київського апеляційного господарського суду від 07.12.2010 року у справі 45/380.

В свою чергу, договір доручення від 31.03.2008 року, укладений між TOB «Міларіс» та Товариством, визнаний недійсним рішенням Господарського суду міста Києва від 13.09.2010 року на підставі ст. 229 ЦК України.

Суд погоджується з висновком судів попередніх інстанцій, що коригування податкового кредиту з податку на додану вартість в розмірі 20 000 грн товариство мало здійснити після отримання постанови Київського апеляційного господарського суду від 07.12.2010 року, після винесення якої рішення Господарського суду міста Києва від 13.09.2010 року в цій частині набуло чинності.

Проте, як встановлено судами попередніх інстанцій, податковим органом при здійсненій перевірці податкове зобов`язання з податку на додану вартість не визначалося.

Судами попередніх інстанцій встановлено невідповідність висновків акта перевірки прийнятому рішенню, а саме відповідачем зазначено про заниження податку на прибуток за 2008 рік на загальну суму - 257 682 грн, а податковим повідомленням - рішенням зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 919 764 грн. При цьому, у висновках розділу 3.2.1 «валові доходи» акта перевірки податковим органом зазначено, що склад валового доходу Товариства підлягає збільшенню на суму 930 727,63 грн.

Пояснень вказаної розбіжності податковий орган в касаційній скарзі не наводить.

Суд погоджується з висновком судів попередніх інстанцій, що виходячи із змісту акта перевірки та листа податкового органу №29806/10/08-02/3-12 від 28.07.2011 року «Про надання інформації щодо внесення доповнень до податкового повідомлення-рішення», відповідач повинен був винести податкове повідомлення рішення за формою «П» згідно з додатком 9 про зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток, що податковим органом здійснено не було.

Крім того, Суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що перевірку проведено на підставі пп. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України.

Підпунктом 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла на момент перевірки) встановлено, що документальна позапланова виїзна перевірка здійснюється за наявності такої обставини - отримано постанову суду (ухвалу суду) про призначення перевірки або постанову органу дізнання, слідчого, прокурора, винесену ними відповідно до закону у кримінальних справах, що перебувають у їх провадженні.

За приписами п. 86.9 ст. 86 Податкового кодексу України у разі якщо грошове зобов`язання розраховується органом державної податкової служби за результатами перевірки, призначеної відповідно до кримінально-процесуального закону або закону про оперативно-розшукову діяльність, податкове повідомлення-рішення за результатами такої перевірки не приймається до дня набрання законної сили відповідним рішенням суду. Матеріали перевірки разом з висновками органу державної податкової служби передаються правоохоронному органу, що призначив перевірку. Статус таких матеріалів перевірки та висновків органу державної податкової служби визначається кримінально-процесуальним законом або законом про оперативно-розшукову діяльність.

Оскільки предметом даної справи є податкові повідомлення-рішення, прийняті за результатами перевірки, призначеної в рамках статті 78.1.11 Податкового кодексу України, податковий орган (на час дії норми) не мав права виносити податкове повідомлення-рішення до набрання законної сили відповідним рішенням в кримінальній справі.

Враховуючи викладене, Суд погоджується з висновком судів першої та апеляційної інстанцій, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято не у спосіб, встановлений чинним законодавством, а отже, є протиправним та підлягає скасуванню.

Доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваних рішень судами першої та апеляційної інстанцій порушено норми матеріального чи процесуального права.

Згідно частини 1 статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Верховний Суд, переглянувши постанову суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги

Суд дійшов висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій виконано всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевірено обставини справи, вирішено справу у відповідності до норм матеріального права, постановлено обґрунтовані рішення, в яких повно відображені обставини, що мають значення для справи. Порушень норм матеріального права, які могли призвести до зміни чи скасування рішень судів попередніх інстанцій не встановлено.

Керуючись статтями 243, 246, 250, 341, 343, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.07.2015 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.10.2015 року у справі № 804/8678/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.А. Васильєва
Судді: В.В. Хохуляк
В.П. Юрченко