Справа № 932/3412/23
Суддя: Кудрявцева Т. О.
Дата ухвалення: 2023-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 932/3412/23
Провадження №2а/932/118/23
Р І Ш Е Н Н Я
19 червня 2023 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, у складі судді Кудрявцевої Т.О., розглянувши у приміщенні суду у м. Дніпрі за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради, третя особа - інспектор з паркування відділу контролю за стоянкою і зупинкою Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Мороз Валерія Володимировича, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -
06 квітня 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом, у якому просить поновити йому строк на звернення до суду із позовом про скасування постанови; скасувати постанову серії ІД № 01108874 від 05.01.2023 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП з одночасним закриттям провадження по справі; судові витрати покласти на відповідача.
В обґрунтування вимог посилається на те, що інспектором з паркування 05.01.2023 року винесено постанову серії ІД№01108874 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.122 КУпАП, якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 680 грн. Зазначену постанову вважає незаконною та протиправною, оскільки майже 15 років здійснює на цьому місці паркування біля свого офісу на пл. Героїв Майдану м. Дніпро. Всі вказані в оскаржуваній постанові порушення вигадані і сфальсифіковані інспектором з паркування та не мають будь-якого підтвердження, оскільки там взагалі не має пішохідної зони. По даній дорозі ніколи не їздять автівки, тому що там заблокований під`їзд. Дана постанова є спотвореною і не відповідає дійсності на вигаданих обставинах інспектором з паркування. Крім того будь-якої перешкоди дорожньому руху або загрози безпеці руху з його сторони не було. Оскаржувана постанова підлягає скасуванню як така, що винесена з грубими порушеннями норм процесуального права. Окрім цього, інспектором з паркування при розгляді адміністративної справи та винесенні постанови допущено інші грубі порушення норм процесуального права, а саме ст.ст. 278 та 279 КУпАП. Будь-яких попереджень чи квитанцій про його нібито адміністративне правопорушення на лобовому склі авто взагалі не було, оскаржувана постанова ним була отримана поштовим зв`язком тільки 04.04.2023 року. Будь-яких інших повідомлень не надходило.
В позові ОСОБА_1 також просить поновити йому строки для оскарження постанови серії ІД №01108874 від 05.01.2023 року та зазначає, що 05 січня 2023 року відносно нього була складена постанова про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП. Постанова виносилась без його присутності та була направлена йому поштовим зв`язком лише 10.03.2023 року, а отримав її тільки 04.04.2023 року. Таким чином вважає, що строк на оскарження постанови був пропущений з поважних причин.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.04.2023 року справу передано для розгляду судді Кудрявцевій Т.О.
Ухвалою суду від 07.04.2023 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
27.04.2023 року на електронну адресу суду, а 05.05.2023 року поштовим зв`язком на адресу суду від представника відповідача Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради надійшов відзив на адміністративний позов, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. У відзиві представник відповідача зазначив, що 05.01.2023 року інспектором з паркування було виявлено адміністративне правопорушення, яке передбачено частиною 3 статті 122 КУпАП, а саме: стоянка транспортного засобу Vоlkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 , що створює перешкоди для руху пішоходів, в районі будинку, за адресою м. Дніпро, пл. Героїв Майдану, 1, чим порушено вимоги п.п. «д» п. 15.10 розділу 15 ПДР України. У відповідності до положень статті 14-2 КУпАП інспектором з паркування було здійснено фотофіксацію обставин порушення правил стоянки в режимі фотозйомки, шляхом створення зображень транспортного засобу в момент вчинення правопорушення, на яких було зафіксовано: дату порушення 05.01.2023 року; місце розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомого об`єкта: м. Дніпро, пл. Героїв Майдану, 1; географічні координати: 48.4630524 35.045042; час вчинення порушення: 12:15 (12 год. 15 хв.). Враховуючи, що було проведено фотофіксацію обставин порушення в режимі фотозйомки та через відсутність технічних можливостей встановити особу, зазначену у частині другій статті 14-2 КУпАП на місці вчинення правопорушення (яка є суб`єктом правопорушення), інспектором з паркування, у повній відповідності до вимог ст. 279-1 КУпАП, було розміщено повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності до постанови серія ІД № 01108874 на лобовому склі транспортного засобу позивача. Після встановлення відповідальної особи у відповідності до вимог ст. 279-1 та 14-2 КУпАП за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, інспектором з паркування було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серія РАП № 00276451 від 28.02.2023 року згідно з ч.5 ст.279-1, ст.ст. 283, 284 КУпАП - без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Вказана постанова не була надіслана відповідальній особі рекомендованим листом у відповідності до ч.7 ст. 279-1 КУпАП, оскільки штраф був сплачений в розмірі 50% у день скоєння адміністративного правопорушення; до Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради чи інспектора з паркування позивач з метою отримання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності не звертався. Щодо визначення предмету спору представник відповідача пояснив наступне. Позивач в адміністративному позові просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ІД №01108874 від 28.02.2023 року, проте за таким номером і серією постанови про накладення адміністративного стягнення не існує, за цим номером існує повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності, що носить виключно інформативний характер та не є актом суб`єкта владних повноважень, а тому не підлягає оскарженню. Таким чином, вимоги позивача в частині скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ІД №01108874 від 28.02.2023 року є необґрунтованим та безпідставним. Представник відповідача також зазначив, що з матеріалів фотофіксації чітко вбачається, що позивачем розташовано транспортний засіб з порушенням пп. «Д» п.15.9 ПДР. Зазначена фотофіксація у відповідності до вимог ст. 283 КУпАП розміщена на вебсайті ipkp.dniprorada.gov.ua та є належним та допустимим доказом, який підтверджує факт вчинення адміністративного правопорушення позивачем. Місце розташування транспортного засобу не має жодних ознак спеціально відведеного майданчика для паркування. Окрім того, позивач в позові не заперечує, а навпаки підтверджує, що його автомобіль був припаркований в районі будинку АДРЕСА_1 з порушенням пп. «Д» п.15.9 ПДР.
Третя особа інспектор з паркування відділу контролю за стоянкою і зупинкою Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Мороз В.В. не скористався своїм правом на надання пояснення на позовну заяву.
Дослідивши докази у справі, суд дійшов до наступного висновку.
Відповідно до ч.2 ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).
Згідно з ч.1 ст.121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Як вбачається з матеріалів справи, 28.02.2023 року головним спеціалістом-інспектором з паркування відділу контролю за стоянкою і зупинкою Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Мороз В.В. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії РАП № 00276451 по справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 122 КУпАП, та постановлено накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680,00 грн. Позивач в позовній заяві просить поновити йому строк на оскарження вищезазначеної постанови та зазначає, що Постанова виносилась без його присутності та була направлена йому поштовим зв`язком лише 10.03.2023 року, а отримав її тільки 04.04.2023 року. Таким чином, вважає, що строк на оскарження постанови був пропущений ним з поважних причин, тому просить його поновити.
Як вбачається з матеріалів справи, позовна заява була подана до суду позивачем 06.04.2023 року, отже, з наведених обставин суд вважає, що строк на оскарження постанови позивачем пропущено з поважних причин, тому цей строк підлягає поновленню.
Згідно зі статтею 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Відповідно до частини першої статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною другою статті 2 цього Кодексу передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 4 КАС України, адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.
Відповідно до вимог ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Як вбачається з матеріалів справи, головним спеціалістом-інспектором з паркування відділу контролю за стоянкою і зупинкою Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Мороз В.В. 28.02.2023 року було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серія РАП №00276451 якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП за порушення вимог пп. «д» п.15.10 Правил дорожнього руху, що виразилося у здійсненні стоянки у місці, де транспортний засіб, що стоїть створить перешкоду для руху пішоходів та мало місце 05.01.2023 о 12:15 годині за адресою: м.Дніпро, пр.Героїв Майдану, 1, транспортний засіб Vоlkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 , у зв`язку з чим накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680,00 грн.
Згідно п. 1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Пунктом 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватися у спеціально відведених місцях чи на узбіччі (п. 15.1 ПДР України).
Разом з тим, відповідно до п. 15.10 (д) ПДР України зупинка забороняється у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів.
Порушення правил зупинки, стоянки є адміністративним порушенням, відповідальність за вчинення якого передбачено ч. 3 ст. 122 КУпАП.
Так, відповідно до ч. 3 ст. 122 КУпАП, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Частинами 1, 3 ст. 14-2 КУпАП встановлено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів - приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото-, відеофіксації, які функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів з функціями запису, зберігання, відтворення і передачі фото-, відеоінформації), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.
Режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів, а в разі фіксації порушення, що полягає у неоплаті вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування в межах населеного пункту, в якому не впроваджена автоматизована система контролю оплати паркування, обов`язковою є наявність додаткового зображення (зображень), що фіксує відсутність документа про оплату послуг з користування майданчиком для платного паркування під лобовим склом транспортного засобу (примітка до статті 14-2 КУпАП).
Згідно зі статтею 279-1 КУпАП, у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу. Якщо адміністративне правопорушення, передбачене частинами першою, третьою та сьомою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки), частинами першою, другою та восьмою статті 152-1 цього Кодексу, зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування зобов`язані розмістити на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення) або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості не дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення).
Постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Встановлено, що під час складання постанови про накладення адміністративного стягнення відповідачем було здійснено фотофіксацію місця порушення, відповідні фотознімки розміщено на веб-сторінці: dniprorada.gov.ua.

Як встановлено ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення. Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена в адміністративно правових нормах відповідною статтею Особливої частини КУпАП сукупність ознак, які визначають громадську небезпечність, винність, протиправність вчинку, що призводить до застосування адміністративно правових санкцій. До складу правопорушення входять: об`єкт правопорушення; об`єктивна сторона правопорушення; суб`єкт правопорушення; суб`єктивна сторона правопорушення. Відсутність хоча б одного з елементів складу виключає правову відповідальність.

В свою чергу, згідно пункту 1 статті 247 КУпАП України, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За визначенням ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, тощо.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 1995 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи та було зазначено вище, головним спеціалістом-інспектором з паркування відділу контролю за стоянкою і зупинкою Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Мороз В.В. 05 січня 2023 року о 12 годині 15 хвилин в м. Дніпро на пл. Героїв Майдану, 1 було виявлено стоянку транспортного засобу марки Vоlkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 , в місці, що створює перешкоду для руху пішоходів.

Вказане порушення зафіксовано технічним засобом, матеріали справи містять фотодокументи на яких зафіксовано 05.01.2023 у період часу з 12:03 годин до 12:15 годині за адресою: м.Дніпро, пл.Героїв Майдану, 1, транспортний засіб Vоlkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 , GPS координати: 48.4630524, 35.045042.

Фотофіксацію місця порушення було здійснено за допомогою технічного приладу LOGIK INSTRUMENT FIELDBOOK K80V2, про що зазначено у постанові серії РАП №00276451 від 28.02.2023.

Тобто, наявні в матеріалах справи фотодокази дають можливість достеменно встановити, що позивачем було порушено правила стоянки, що суттєво створює перешкоду для руху пішоходів.

Отже, проаналізувавши викладене, та враховуючи те, що тягар доказування у даній категорії справ покладається на відповідача, а всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь, суд вважає, що позивач, як відповідальна особа, дійсно скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП, оскільки матеріалами справи встановлено, що транспортний засіб марки Vоlkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 , був припаркований з порушенням п.п. «д» п. 15.10 розділу 15 ПДР України.

Факт порушення позивачем правил стоянки підтверджується роздрукованими фотознімками, що розміщені на веб-сторінці: dniprorada.gov.ua, із відображенням: дати та часу фотофіксації; розташування транспортного засобу; координат місця порушення. Отже, порушення, яке допустив позивач згідно із приписами ПДР України є порушенням правил стоянки, що створюють перешкоди для руху пішоходів.

Суд не приймає до уваги доводи позивача, оскільки твердження останнього не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи та спростовуються матеріалами справи.

За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, на думку суду, є доведеним.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що адміністративний позов є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на те, що позивач звільнений від сплати судового збору та з урахуванням відмови в задоволенні позовних вимог, судові витрати слід віднести за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 6-11, 77, 121-123, 143, 243-246, 250-251, 286, 293, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовом до Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради, третя особа - інспектор з паркування відділу контролю за стоянкою і зупинкою Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Мороз Валерія Володимировича, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

У задоволені позову ОСОБА_1 до Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради, третя особа - інспектор з паркування відділу контролю за стоянкою і зупинкою Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Мороз Валерія Володимировича, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду згідно з вимогами ч. 4 ст. 286 КАС України протягом десяти днів із дня його проголошення особами, що брали участь у судовому засіданні, а особами, які не брали участь у судовому засіданні протягом десяти днів зо дня отримання ними його копії.

Рішення набирає законної сили протягом десяти днів із дня його проголошення, або десяти днів зо дня отримання його копії учасниками процесу, які не брали участь у судовому засіданні, якщо не буде оскаржено у встановленому порядку.

Суддя Т.О. Кудрявцева