Справа № 460/511/22
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий суддя у першій інстанції: Зозуля Д.П.

07 червня 2023 рокуЛьвівСправа № 460/511/22 пров. № А/857/6045/23
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

головуючого судді: Бруновської Н.В.

суддів: Хобор Р.Б., Шавеля Р.М.

за участю секретаря судового засідання: Василюк В.Б.

представника апелянта: Кадигроб А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Міатерра" на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2023 року у справі № 460/511/22 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Міатерра" до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

05.01.2022р. позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Міатерра" (надалі - ТзОВ «Міатерра») звернувся з позовом до Головного управління ДПС у Рівненській області, у якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення форми «Р» № 703 від 28.10.2021р., яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 1243898,75 грн. (995119,00 грн. - основний платіж, 248779,75 грн. - штрафна санкція); форми «В4» № 703 від 28.10.2021р., яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість за серпень 2021 року на 294901,00 грн.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 13.02.2023р. в позові відмовлено.

Не погоджуючись із даним рішенням, апелянт ТзОВ "Міатерра" подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Апелянт просить суд, рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 13.02.2023р. скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Представник апелянта, Кадигроб А.С. в судовому засіданні підтримала апеляційну скаргу з підстав у ній зазначених.

Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомленні про дату, час і місце розгляду справи в порядку ст.126 КАС України, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ст.313 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ТзОВ "Міатерра" зареєстроване 29.02.2016р. в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України за №31 із місцезнаходженням: вул.Київська,200,м.Корець,Рівненська область,34700, код ЄДРПОУ - 40307206 та перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Рівненській області.

Основним видом діяльності ТзОВ «Міатерра» є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур i насіння олійних культур, інших однорічних i дворічних культур.

22.09.2021р. наказом Головного управління ДПС у Рівненській області №1831-п та направлень від 22.09.2021р. №2768/17-00-07-03, №2769/17-00-07-03 відповідно до ст.ст. 19, 20, 75, 78 ПК України, посадовими особами Головного управління Державної податкової служби у Рівненській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТзОВ «Міатерра» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за липень та серпень 2021 року від`ємного значення з податку на додану вартість, яке визначене з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх звітних періодах.

05.10.2021р. за результатами проведеної перевірки контролюючий орган склав акт №6615/17-00-07-03/40307206.

Із змісту висновків акту перевірки видно, що ТзОВ «Міатерра» порушив вимоги податкового законодавства, а саме:

- пп. 14.1.71, пп. 14.1.219 п. 14.1 ст. 14, п. 188.1 ст. 188, п. 189.1 ст. 189, п.198.5 ст. 198, п.200.1, п. 200.4 ст. 200 ПК України. занижено податкові зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 1290020 грн., що призвело до заниження суми податку на додану вартість, яка підлягає сплаті до бюджету за серпень 2021 року на суму ПДВ 995 119 грн. та до завищення залишку від`ємного значення за звітний період на суму ПДВ 294901 грн.

- п.201.1, п.201.10 ст.201 ПК України; не складено та не зареєстровано в єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні на операції з постачання товарно-матеріальних цінностей на суму ПДВ 1290020,40 грн.

За результатами проведеної позапланової виїзної перевірки та виявлених порушень податкового законодавства, контролюючий орган прийняв податкові повідомлення-рішення:

- форми «Р» № 703 від 28.10.202р., яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 1243898,75 грн. (995119,00 грн. - основний платіж, 248779,75 грн. - штрафна санкція);

- форми «В4» № 703 від 28.10.2021р., яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість за серпень 2021 року на 294901,00 грн.

Не погодившись із прийнятими податковими повідомленнями - рішення, 12.11.2021р. позивач оскаржив такі в адміністративному порядку до Державної податкової служби України.

22.12.2021р. за результатами розгляду скарги Державна податкова служба України прийняла рішення №28867, яким скаргу ТзОВ "Міатерра" - залишила без задоволення, а податкові повідомлення - рішення форми «Р» № 703 від 28.10.2021р. та форми «В4» № 703 від 28.10.2021р. - без змін.

ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Щодо заниження податкових зобов`язань в розмірі 129 928 грн.

В п. 189.1 ст. 189 ПК України видно, що у разі здійснення операцій відповідно до п. 198.5 ст. 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової ( залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції ( у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.

Відповідно до п.198.5. ст. 198 ПК України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до п. 189.1 ст. 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до ст.196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених п.п.196.1.7 п.196.1 ст.196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до ст.197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених п.п.197.1.28 п.197.1 ст.197 цього Кодексу та операцій, передбачених п. 197.11 ст. 197 цього Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених п.189.9 ст.189 цього Кодексу).

В ході проведення перевірки на підставі наданих позивачем договорів поставки, договору про надання сільськогосподарських послуг, актів виконаних робіт, технологічних карток сільськогосподарських культур: соняшника та кукурудзи, накладних на відпуск (внутрішнє переміщення матеріалів, оборотно-сальдових відомостей по рахункам 23 «Виробництво», 208 «Матеріали сільськогосподарського призначення») податковий орган встановив що ТзОВ «МІАТЕРРА» занижено податкові зобов`язання з ПДВ у липні 2021 року за рахунок не включення до бази оподаткування вартості ТМЦ (засобів захисту рослин, добрив), які не було використано в господарській діяльності.

Судом першої інстанції встановлено, що ТзОВ «МІАТЕРРА» здійснює вирощування зернових культур, а саме, кукурудзи та соняшнику на орендованих земельних ділянках. Власних трудових та виробничих потужностей у ТзОВ «МІАТЕРРА» не достатньо для обробітку наявних земель, у зв`язку із чим ТзОВ «МІАТЕРРА» (Замовник) та ТзОВ «Агропрайм Ін» (Виконавець () уклали договір про надання сільськогосподарських послуг №01 від 05.04.2021р.

ТзОВ «МІАТЕРРА» в ході проведення перевірки надав контролюючому органу Додаток до Договору про надання сільськогосподарських послуг №01 від 05.04.2021р., згідно якого попередня вартість послуг складає 13 395 947 грн., в т.ч. ПДВ 1 749 611,56 грн.

Із змісту додатку до договору видно, що роботи включають: підготовку посівної площі, посів сільськогосподарських культур; внесення мінеральних добрив, засобів захисту рослин та регуляторів росту рослин передбачено здійснювати, виходячи з агротехнологічним процесом, з квітня 2021 року по червень 2021 року, збір урожаю починаючи з жовтня 2021 року.

Крім того, ТзОВ «МІАТЕРРА» та ТОВ «Агропрайм Ін» уклали договори на поставку насіння, добрива та засобів захисту рослин.

Із акту перевірки, видно, що у липні 2021 року ТзОВ «МІАТЕРРА» списано у виробництво засоби захисту рослин, добрива на загальну суму 649641,23 грн., ПДВ у сумі 129 928,25 грн.

В обліку відображено записом Дт-23 Кт-208 - 649 641,23 грн. без документального підтвердження.

До перевірки надано технологічні картки сільськогосподарських культур, відповідно до яких передбачено внесення добрива та засобів захисту рослин у липні 2021 року.

Проте, податковий орган встановив, що у ТзОВ «МІАТЕРРА» у липні 2021 року відсутні отримання послуг з внесення мінеральних добрив, засобів захисту рослин та регуляторів росту рослин тощо.

Факт відсутності отримання послуг з внесення мінеральних добрив, засобів захисту рослин та регуляторів росту рослин у липні 2021 року підтверджується відомостями Єдиного реєстру податкових накладних.

Відомості ЄРПН підтверджено даними які обліковуються на рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками», що наданий платником в ході проведення перевірки.

Також, контролюючий орган встановив та матеріалами справи підтверджено, що у ТзОВ «МІАТЕРРА», крім ТзОВ «Агропрайм Ін», відсутні інші постачальники, які надавали сільськогосподарські послуги, роботи.

Згідно відомостей ЄРПН ТзОВ «МІАТЕРРА» у липні 2021 року у ТзОВ «Агропрайм Ін» придбавались лише наступні послуги: оренда приміщення; абонентська плата за надання доступу до мережі Інтернет та зберігання відходів кукурудзи.

Отже, у липні 2021 року відсутній факт надання послуг з внесення мінеральних добрив, засобів захисту рослин та регуляторів росту рослин від ТзОВ «Агропрайм Ін» для ТзОВ «МІАТЕРРА», відсутні податкові накладні та як результат не задекларовано податкові зобов`язання від наданих послуг, що не спростував апелянт.

Одночасно, суд апеляційної інстанції звертає увагу апелянта і на те, що специфіка даного виду робіт (сільськогосподарські роботи по вирощуванні зернових культур) характеризується властивостями, які потребують використання сільськогосподарської техніки та значного обсягу трудовитрат, які не співвідносні з наявними трудовими ресурсами ТзОВ «МІАТЕРРА». Оскільки, кількість працюючих за червень 2021 року - серпень 2021 року становить 4 особи, що підтверджено податковим розрахунком форми 4ДФ № від 09.08.2021р.

При цьому, позивач в ході перевірки та підчас розгляду справи не надав будь - яких доказів, які свідчать про залучення стороннього трудового ресурсу, відсутні контрагенти - постачальники виконання робіт з внесення мінеральних добрив, засобів захисту рослин та регуляторів росту рослин, відсутні постачальники, що надавали в оренду сільськогосподарську техніку.

Тобто, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що контролюючий орган обґрунтовано встановив неможливість виконання оформлених господарських операцій наявними у ТзОВ «МІАТЕРРА» трудовими та виробничими ресурсам. Зокрема, використання придбаного добрив, засобів захисту рослин позивачем в негосподарській діяльності (з огляду на відсутність документального підтвердження використання в господарській діяльності).

Таким чином, ТзОВ «МІАТЕРРА» порушив вимог п.189.1 ст.189, п.198.5 ст.198, п.200.1, п.200.4 ст.200 ПК України шляхом заниження податкового зобов`язання за липень 2021 року на суму 129 928 грн., за рахунок не включення до складу податкових зобов`язань ПДВ, нарахованого на вартість засобів захисту рослин та добрив, використаних не в господарській діяльності товариства.

Щодо заниження податкових зобов`язань в розмірі 1160 092 грн. колегія суддів зазначає наступне.

п.188.1 ст.188 ПК України передбачено, що база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

При цьому, база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін. а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), за винятком: товарів (послуг), ціни на які підлягають державному регулюванню; газу, який постачається для потреб населення.

В пп.14.1.71 п.14.1 ст.14 ПК України видно, що звичайна ціна - ціна товарів (робіт, послуг), визначена сторонами договору, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Якщо не доведено зворотне, вважається, що така звичайна ціна відповідає рівню ринкових цін. Це визначення не поширюється на операції, що визнаються контрольованими відповідно до ст. 39 цього Кодексу.

Згідно пп.14.1.219 п.14.1 ст.14 ПК України ринкова ціна - ціна, за якою товари (роботи, послуги) передаються іншому власнику за умови, що продавець бажає передати такі товари (роботи, послуги), а покупець бажає їх отримати на добровільній основі, обидві сторони є взаємно незалежними юридично та фактично, володіють достатньою інформацією про такі товари (роботи, послуги), а також ціни, які склалися на ринку ідентичних (а за їх відсутності - однорідних) товарів (робіт, послуг) у порівняних економічних (комерційних) умовах.

пп.14.1.218 п.14.1 ст.14 ПК України встановлено, що ринок товарів (робіт, послуг) - сфера обігу товарів (робіт, послуг), що визначається виходячи з можливості покупця (продавця) без значних додаткових витрат придбати (реалізувати) товар (роботи, послуги) на найближчій для покупця (продавця) території.

Відповідно пп.14.1.80 п.14.1 ст.14 ПК України ідентичні товари (роботи, послуги) - товари (роботи, послуги), що мають однакові характерні для них основні ознаки. При цьому під ідентичними розуміються товари, що мають однакові ознаки з оцінюваними товарами, у тому числі такі, як: фізичні характеристики; якість та репутація на ринку; країна виробництва (походження).

Для визначення товарів (робіт, послуг) однорідними (подібними) слід користуватися пп. 14.1.131 п.14.1 ст.14 ПК України, із змісту якої видно, що - це товари (роботи, послуги), які не є ідентичними, але мають схожі характеристики і складаються із схожих компонентів, у результаті чого виконують однакові функції порівняно з послугами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними.

Тобто, ринковою ціною вважається передача товарів (робіт, послуг): між сторонами, що є взаємонезалежними юридично та фактично; при відсутності примусової реалізації, отже тільки на основі добровільних договірних відносин; з актуальних на момент проведення передачі, цінами на ринку таких або однорідних товарів, робіт або послуг.

Системний аналіз вказаних норм дає підстави для висновків, що оподаткування ПДВ операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін; прирівнює звичайну ціну до ціни договору, а ринкову ціну до ціни передачі (постачання), тобто теж до ціни договору (при відповідності ціни постачання ціні договору), тим самим встановлює зв`язок між договірною, звичайною та ринковою цінами; встановлює ряд обов`язкових умов відповідності ціни поставки (договірної ціни) ринковій ціні, однією з яких є володіння сторонами достатньою інформацією про ціни, які склалися на ринку ідентичних (а за їх відсутності - однорідних) товарів (робіт, послуг) у порівнянних економічних (комерційних) умовах; передбачає можливість доведення невідповідності рівню ринкових цін звичайної ціни, що відповідає договірній.

В ході проведення перевірки контролюючий орган проаналізувавши договори складського зберігання, оборотно-сальдові баланси, первинні документи встановив, що ТзОВ «МІАТЕРРА» здійснив реалізацію готової продукції, а саме: кукурудзи 3 класу в кількості 1420, 521 тонн без відображення в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зокрема, податковий орган встановив, що основним видом діяльності ТзОВ «МІАТЕРРА» є вирощування зернових культур ( крім рису), бобових культур і насіння олійних культур, інших однорічних та дворічних культур. У 2020р. підприємство вирощувало кукурудзу, яка після збору урожаю передана на елеватори для очистки і подальшого зберігання згідно укладених договорів.

25.11.2020р. ТзОВ «МІАТЕРРА» (далі - Поклажодавець) та ТзОВ «Традекс Агрі» (далі - Зерновий Склад) уклали Договір №ТСЗ-77/2020, предметом якого є надання Зерновим складом за плату послуг по доведенню Товару, що передається Поклажодавцем, до відповідних кондицій, згідно ДСТУ, ГОСТ, параметрів, державних стандартів, послуг зі зберігання, сушки, очистки, прийомки та завантаження Товару і повернення Товару останньому (чи особі, зазначеній ним як одержувач) у кількості та на умовах визначених цим Договором.

10.12.2020 р. ТзОВ «МІАТЕРРА» (далі - Поклажодавець) та ТзОВ «Фаворит-Агро» (далі - Зберігач) уклали Договір №01/10-12/20, за умовами якого Зберігачу передається на відповідальне зберігання сільськогосподарська продукція: кукурудза в кількості згідно актів приймання-передачі. Зберігач зобов`язується прийняти цю Продукцію для зберігання на визначених цим Договором умовах і в установлений строк повернути її Поклажодавцю або особі, зазначеній ним як одержувач. Загальний обсяг Продукції, що передається за цим Договором на зберігання, не може перевищувати 5000 (п`ять тисяч) метричних тон.

Податковий органом в ході проведення перевірки встановив, що залишки кукурудзи урожаю 2020 року знаходилися на зберіганні у ТзОВ «ТРАДЕКС АГРІ» та ТзОВ «Фаворит-Агро» про це свідчать дані бухгалтерського обліку. Зокрема за даними бухгалтерського обліку, на рахунку « 271», станом на 01.06.2021 року обліковується готова продукція в загальній кількості 1 879,956 тонн:

-побічний продукт кукурудзи (Фаворит агро) у кількості 13,536 тонн;

-кукурудза 3 клас у кількості 1420,521 тонн;

-кукурудза 3 клас (Традекс агрі) у кількості 445,899 тонн.

Станом на 30.06.2021р. обліковується готова продукція в загальній кількості 1731,796 тонн загальною вартістю 3 509 054,34 грн., а саме:

-побічний продукт кукурудзи (Фаворит агро) у кількості 13,536 тонн;

-кукурудза 3 клас у кількості 1420,521 тонн;

-кукурудза 3 клас (Традекс агрі) у кількості 297,739 тонн.

У липні 2021року проведено списання з рахунку 271, по номенклатурі «Кукурудза 3 клас (Традекс агрі)» у кількості у 297,739 тонн.

У липні 2021 року та серпні 2021 року обліковується готова продукція у кількості 1434,057 тонн, в т.ч.:

-побічний продукт кукурудзи (Фаворит агро) у кількості 13,536 тонн.;

З оборотно-сальдових відомостей, договорів зберіганні та специфікації до них, складських квитанції, оборотно-сальдових відомостей по рахунку 271 «Продукція рослинництва», податковий орган встановив розбіжності щодо фактичної кількості готової продукції - кукурудзи 3 класу.

Для підтвердження фактичної наявності залишків товарно-матеріальних цінностей на складах підприємства (місцях зберігання), податковий орган вручив платнику запит №3034/17-00-07-03 від 22.09.2021р. про надання документів та зобов`язав провести інвентаризацію товарно-матеріальний цінностей.

Згідно наданих інвентаризаційних описів, ТзОВ «МІАТЕРРА» 24.09.2021р. комісія у складі: директора - Магур Н.І., завідувача виробництва - Коваленко А.М., та головного бухгалтера - Степури Л.П., провели інвентаризацію готової продукції.

Відповідно до наданого інвентаризаційного опису, виконано зняття фактичних залишків, які обліковуються на рахунку 271 «Продукція рослинництва», встановлено наявність готової продукції «Побічний продукт кукурудзи» у кількості 13,536 тонн., який фактично зберігаються на елеваторі ТОВ «Фаворит-Агро».

Отже, контролюючий орган в ході проведення перевірки встановив відсутність реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) за період липень - серпень 2021 року на реалізацію кукурудзи 3 класу урожаю 2020 року у кількості 1420,521 тонн та відсутність на залишках готової продукції при проведенні інвентаризації, що не спростував апелянт.

Тобто, ТзОВ «МІАТЕРРА» реалізував на території України кукурудзу 3 класу урожаю 2020 року без реєстрації податкових накладних в ЄРПН.

З відомостей про об`єкти оподаткування, а також даними рахунку 10 «Основні засоби» (підтверджені за результатами проведеної інвентаризації 24.09.2021р., інвентаризаційний опис №б/н по рахунках 103, 104) контролюючий орган встановив, що у ТзОВ «МІАТЕРРА» відсутні зерносушарки, зерносепаратори, техніка для переміщення зерна, зерносховища тощо.

Відомості щодо наявних основних засобів у ТзОВ «МІАТЕРРА» детально зазначені на а.с. 14-15 акту перевірки №6615/17-00-07-03/40307206 від 05.10.2021р.

Крім того, у ТзОВ «МІАТЕРРА» відсутні договори щодо придбання електроенергії, необхідної для підтримання необхідних умов у приміщеннях, відсутні послуги охорони, в ЄРПН відсутні податкові накладні на послуги зберігання.

Згідно п.4 П(С)БО 30 «Біологічні активи», затвердженого наказом Міністерства Фінансів України від 18.11.2005р. №790, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.12.2005р. №1456/11736 (далі - П(С)БО 30 «Біологічні активи») сільськогосподарська продукція - актив, одержаний в результаті відокремлення від біологічного активу, призначений для продажу, переробки або внутрішньогосподарського споживання.

В п.12 П(С)БО 30 «Біологічні активи» визначено, що сільськогосподарська продукція при її первісному визнанні оцінюється за справедливою вартістю, зменшеною на очікувані витрати на місці продажу або за виробничою собівартістю відповідно до Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 31.12.1999р. №318, зареєстрованого в Міністерстві Юстиції України 19.01.2000р. №27/4248. Первісне визнання сільськогосподарської продукції відображається у тому звітному періоді, у якому вона відокремлена від біологічного активу.

Сільськогосподарську продукцію після її первісного визнання оцінюють та відображають відповідно до Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 9 «Запаси», затвердженого наказом Міністерства фінансів України 20.10.1999 року №246, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.11.1999 року за №751/4044.

При цьому, згідно п.13 П(С)БО 30 «Біологічні активи» визначення справедливої вартості біологічних активів і сільськогосподарської продукції ґрунтується на цінах активного ринку.

Враховуючи вищенаведене, реалізація сільськогосподарської продукції здійснюється за ціною не нижче звичайних цін, які відповідають біржовим цінам на зернові культури на дату реалізації продукції. (ІПК від 11.09.2018р. № 3923/ІПК/04-36-12-01-16 «Про визначення бази оподаткування ПДВ по операціях з постачання сільськогосподарської продукції (пшениці) в частині застосування ціни реалізації»).

З огляду на вищенаведене, для встановлення відповідності ринковим цінам реалізації кукурудзи 3 класу контролюючий орган використав: аналітичні дані аграрної біржі. Здійснено аналіз та моніторинг ринкових цін на зернові культури на території Рівненської області; дані про закупівельні ціни ПАТ «НІБУЛОН» в розрізі видів культур у відповідних періодах по регіонах; дані ДП «Держзовнішінформ» про закупівельні оптові ціни на зернові культури; дані про середню ціну на кукурудзу в Україні.

Джерела податкової інформації визначено 72.1.6 п.72.1 ст. 72 ПК України, який передбачає використання іншої оприлюдненої або одержаної за запитом інформації.

Право на використання податкової інформації щодо ринкових цін та результатів її опрацювання (порівняння із ціною постачання, застосованою платником податків), визначено в п.71.1 ст.71, пп.83.1.2 п.83.1 ст.83 ПК України.

п.74.3 ст.74 ПК України встановлено, що зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики.

За результатми моніторингу цін, контролюючий орган встановив, що ринкові ціни на зернові культури на території Рівненської області, що розміщені на сайті agrex.gov.ua найбільш відповідають однорідності виду реалізованої сільгосппродукції ТзОВ «МІАТЕРРА», здійснені в одному періоді, на одному ринку (внутрішні ціни по Україні Рівненська область), між непов`язаними особами, а отже є співставними.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що в порушення пп. 14.1.71, пп. 14.1.219 п. 14.1 ст. 14, п. 188.1 ст. 188 ПК України, ТзОВ «Міатерра» занизив податкові зобов`язання з ПДВ у серпні 2021 року за ставкою 14% в розмірі - 1 160 092,15 грн.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки суб`єкт владних повноважень в особі Головного управління ДПС у Рівненській області діяв в межах повноважень та у спосіб визначений законами та Конституцією України.

Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також, п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

ст.316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Міатерра" - залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2023 року у справі № 460/511/22- без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, виключно у випадках передбачених ч.4 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н. В. Бруновська
судді Р. Б. Хобор
Р. М. Шавель
Повне судове рішення складено 19.06.2023р.