Справа № 340/4809/21
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2023-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

01 червня 2023 року м. Дніпросправа № 340/4809/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22.02.2023 року (головуючий суддя Пасічник Ю.П.)

в адміністративній справі №340/4809/21 за позовом ОСОБА_1 до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання дій протиправними та зобов`язати вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21.09.2021року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 03.02.2022 року, позов задоволено:

- визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 згідно з Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" компенсації за втрату частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати на суму пенсії 19076,81 грн.;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , згідно з Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159, компенсацію за втрату частини доходів за період з 01.01.2018 по 31.05.2021 року, у зв`язку з порушенням строків виплати суми недоотриманої пенсії в розмірі 19076,81 грн.

19.08.2022 на виконання рішення суду, згідно відомостей КП «Діловодство спеціалізованого суду», ОСОБА_1 видано виконавчий лист, на підставі якого, за інформацією ОСОБА_1 , Управлінням забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) відкрито виконавче провадження НОМЕР_1 (а.с.169).

27.01.2023 на адресу суду від ОСОБА_1 надійшла заява про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі №340/4809/21 в порядку ст.382 КАС України (а.с.159-161).

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22.02.2023 року у в задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення в справі №340/4809/21 відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що ОСОБА_1 19.08.2022 отримав виконавчий лист по справі та пред`явив його до примусового виконання і за ним відкрито виконавче провадження. Судом не встановлено, що загальний порядок виконання судового рішення визначений Законом України «Про виконавче провадження» не дасть очікуваного результату, або що відповідач буде створювати перешкоди для його (рішення) виконання і позивачем не надано жодних доказів на спростування зазначеної обставини.

Не погодившись з ухвалою суду про відмову у встановленні судового контролю, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та прийняти нове судове рішення, яким заяву задовольнити. Вказує, що не відновлено право позивача на отримання компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати недоотриманої пенсії, не зважаючи на рішення суду.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Посилається на те, що питання судового контролю не порушувалися в позовній заяві та не були предметом судового розгляду у справі №340/4809/21, тому вважає, що відсутні підстави для задоволення заяви про встановлення судового контролю. Також зазначає, що невиконання судового рішення в частині виплати коштів за відсутності фінансування не може вважатися невиконанням рішення суду без поважних причин (постанови ВС від 07.11.2019 справа №420/70/19, від 23.04.2020 справа №560/523/19).

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції ухвали, якою відмовлено у задоволенні заяви про встановлення судового контролю, колегія суддів апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Зазначеній нормі відповідають також і положення п.1 ч.6 ст.246 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з яким у разі необхідності у резолютивній частині також вказується про порядок і строк виконання рішення.

Однак вказана норма не визначає перешкод для встановлення судового контролю, в разі якщо з такою заявою (про встановлення судового контролю) позивач звернувся вже після ухвалення рішення суду, при цьому, в ході розгляду справи по суті не розглядалося питання про встановлення судового контролю.

Тобто позивач може реалізувати своє право на встановлення судового контролю за виконанням рішення суду шляхом звернення з такою заявлю після ухвалення рішення.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до вимог ст. 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи.

Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Судовий контроль у формі зобов`язання подати звіт (ст. 382 КАС України), також є формою забезпечення виконання судових рішень.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення, є правом, а не обов`язком суду.

Так, суд, виходячи з фактичних обставин справи, може приймати рішення про наявність або відсутність підстав для зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення.

Водночас, ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Матеріалами справи підтверджується, що головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) відкрите виконавче провадження НОМЕР_1 від 22.08.2022 року (а.с. 139).

Слід зазначити, що виконавче провадження НОМЕР_1 за виконавчим листом №340/4809/21 від 19.08.2022 не закінчено та триває, отже головним державним виконавцем здійснюються дії в рамках повноважень, наданих ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження».

Аналіз зазначених обставин дає підстави для висновку, що органом державної виконавчої служби вживаються заходи щодо примусового виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21.09.2021 року у справі №340/4809/21.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції, оскільки примусове виконання судового рішення здійснюється відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», враховуючи те, що встановлення зазначеного зобов`язання є правом суду, а не його обов`язком, а позивачем не доведено необхідності застосування заходів судового контролю по даній справі, колегія суддів апеляційної інстанції вбачає обґрунтованими висновки суду першої інстанції про відмову у встановленні судового контролю та зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення.

Водночас, колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що у відповіді відповідача на звернення позивача зазначено, що невиплачена грошова компенсація втрати частини доходів на виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20.09.2022 року та окрему ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20.09.2022 року буде виплачена за наявності цільових бюджетних асигнувань для здійснення таких виплат (а.с.164-165).

Отже, з перерахуванням бюджетних коштів на рахунки відповідача буде виконане рішення суду в повному обсязі.

При цьому слід зазначити, що невиконання судового рішення в частині виплати коштів за відсутності фінансування не може вважатися невиконанням рішення суду без поважних причин (постанови ВС від 07.11.2019 справа №420/70/19, від 23.04.2020 справа №560/523/19).

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.02.2023 року.

Керуючись ст. 311, 370, 382 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22.02.2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття 01.06.2023 та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня її прийняття шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом 30-ти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова