Справа № 240/39747/21
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2023-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2023 року м. Житомир справа № 240/39747/21

категорія 112010203

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Черняхович І.Е., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у призначенні їй пільгової пенсії відповідно до статті 55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" - протиправними;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити їй пенсію відповідно до статті 55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 28.04.2021.

В обґрунтування заявлених позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що вона є особою потерпілою від Чорнобильської катастрофи, що підтверджується відповідним посвідченням (категорія 4), та в період з червня 1987 року по 20.06.1989 проживала в селі Калинівка Коростенського району Житомирської області, а в період з 20.06.1989 по 31.12.2014 у селі Ушомир Коростенського району Житомирської області, які відповідно до Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 23 липня 1991 року №106, відносились до зони посиленого радіологічного контролю. З огляду на зазначене, позивач вважає, що вона має право на призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на 5 років відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Однак, Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області відмовило їй у призначенні пенсії, зазначаючи при цьому, що документально підтверджений період її проживання на території радіоактивного забруднення станом на 01.01.1993 становить 3 роки 6 місяців 11 днів, що є недостатнім для виникнення у неї права на призначення пенсії, оскільки згідно із абзацом 7 пункту 2 частини 1 статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" для призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку такий період проживання в зоні посиленого радіологічного контролю станом на 01.01.1993 повинен становити не менше 4 років. Відтак, за відсутності необхідного періоду постійного проживання на території зони посиленого радіологічного контролю Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зробило висновок про відсутність у неї права на призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на 5 років відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Вважаючи рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про відмову у призначенні йому пенсії протиправним, ОСОБА_1 звернулась з даним позовом до суду.

Ухвалою суду провадження в адміністративній справі №240/39747/21 за позовом ОСОБА_1 було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області подало до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечувало проти задоволення заявлених позовних вимог у зв`язку з їх безпідставністю та необґрунтованістю. Аргументуючи свою позицію та правомірність прийнятого рішення про відмову в призначенні позивачу пенсії відповідач зазначив, що умови надання пенсій за віком особам, які працювали або прожили на території радіоактивного забруднення, визначені в статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Вказана стаття передбачає, що потерпілі від Чорнобильської катастрофи особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю мають право на пенсію зі зниженням пенсійного віку за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років. Згідно наданих позивачем документів підтверджується, що станом на 01.01.1993 ОСОБА_1 постійно проживала в зоні радіологічного контролю 3 роки 6 місяців 11 днів. Відтак, враховуючи відсутність у позивача необхідного періоду проживання (роботи) на території зони радіологічного контролю - станом на 01 січня 1993 року не менше 4 років, управлінням було прийнято правомірне рішення про відмову у призначенні їй пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на 5 років відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Вказане рішення відповідач вважає правомірним та вмотивованим, а тому просить відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

Відповідно до норм ст.ст. 257, 262 КАС України дана адміністративна справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 має статус потерпілої від Чорнобильської катастрофи, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією її посвідчення громадянки, яка постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю (категорія 4) серії НОМЕР_1 , виданого 15.05.2009 Житомирською обласною державною адміністрацією взамін посвідчення серії НОМЕР_2 від 24.03.1994 (а.с.7).

З метою реалізації свого права на пенсійне забезпечення, ОСОБА_1 11 травня 2021 року, після досягнення нею 55-річного віку, звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про призначення їй пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку на 5 років відповідно до абзацу 6 пункту 2 частини першої статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", як особі, яка постійно проживала у зоні посиленого радіоекологічного контролю.

Для підтвердження факту постійного проживання в зоні посиленого радіоекологічного контролю до заяви про призначення пенсії ОСОБА_1 додала довідку Ушомирської сільської ради Коростенського району Житомирської області від 08.04.2021 №590, згідно якої вона в період з 20.06.1989 по 31.12.2014 була зареєстрована та фактично проживала в с. Ушомир Коростенського району Житомирської області, яке згідно постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.1991 №106, відноситься до зони посиленого радіоекологічного контролю (IV зона) внаслідок аварії на ЧАЕС (а.с.13).

За наслідками розгляду поданих позивачем заяви та документів, Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області прийняло рішення, яким відмовило ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із зниженням пенсійного віку на 5 років (а.с.45).

Про прийняте рішення Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повідомило позивача листом від 21.05.2021 №0600-0211/В/37949 (а.с.35-36).

У вказаному листі Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зазначило, що відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" право на пенсію зі зниженням пенсійного віку мають особи потерпілі від Чорнобильської катастрофи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років. Відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, за документ, що засвідчує особливий статус особи, подається посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, яка видається органами місцевого самоврядування. Згідно з архівним витягом про роботу від 02.04.2021 №01-19/268-К у період з 18.09.1984 по 04.08.1995 ОСОБА_1 працювала в Житомирському виробничому об`єднанні хлібопекарської промисловості "Хлібзавод №3", який знаходиться за адресою м. Житомир. Відтак, документально підтверджений період проживання ОСОБА_1 на території радіоактивного забруднення станом на 01.01.1993 становить 3 роки 6 місяців 11 днів, що не відповідає вимогам статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Відтак, оскільки ОСОБА_1 не проживала та не працювала станом на 01.01.1993 у зоні посиленого радіологічного контролю 4 роки, визначені статтею 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" підстави для призначення пенсії відсутні, а тому управлінням було прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії.

Таким чином, зі змісту листа Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 21.05.2021 №0600-0211-8/37949 вбачається, що фактичною підставою для відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку на 5 років стала відсутність у неї необхідного періоду проживання (роботи) на території зони посиленого радіологічного контролю станом на 1 січня 1993 року не менше 4 років).

Вказана відмова у призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на 5 років відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" стали підставою для звернення ОСОБА_1 з даним позовом до суду.

Вирішуючи публічно-правовий спір та надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Умови призначення пенсії за віком встановлено статтею 26 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-IV).

Зокрема, частиною 1 статті 26 Закону №1058-IV передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року не менше 28 років.

Водночас, основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначає Закон України від 28.02.1991 №796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Закон №796-ХІІ).

Статтею 49 Закону №796-ХІІ визначено, що пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді а) державні пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення визначені в статті 55 Закону № 796-XII.

Абзацом першим частини першої статті 55 Закону № 796-XII передбачено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

Відповідно до абзацу 6 пункту 2 частини 1 статті 55 Закону № 796-XII потерпілі від Чорнобильської катастрофи особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років, мають право на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на 2 роки та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.

При цьому, початкова величина зниження пенсійного віку (в даному випадку 2 роки) встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Зі змісту вищезазначеної норми вбачається, що особа отримує право на призначення їй пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до абзацу 6 пункту 2 частини 1 статті 55 Закону № 796-XII у випадку дотримання таких умов:

- наявності у неї статусу потерпілої від Чорнобильської катастрофи;

- наявності у неї необхідного періоду проживання (роботи) у зоні посиленого радіологічного контролю, який станом на 1 січня 1993 року повинен становити не менше 4 років.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 № 13-1) (далі - Порядок № 22-1).

Відповідно до абзацу дев`ятого підпункту 5 пункту 2.1 розділу II Порядку №22-1, при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи, які засвідчують особливий статус особи, зокрема посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями).

Під час розгляду справи судом встановлено, що на виконання вимог п. 2.1 Порядку №22-1 та для підтвердження наявності у неї права на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до абзацу 6 пункту 2 частини 1 статті 55 Закону № 796-XII ОСОБА_1 до заяви про призначення їй пенсії додала наступні документи:

- посвідчення громадянки, яка постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю (категорія 4) серії НОМЕР_1 , видане 15.05.2009 Житомирською обласною державною адміністрацією взамін посвідчення серії НОМЕР_2 від 24.03.1994 (а.с.7);

- довідку Ушомирської сільської ради Коростенського району Житомирської області від 08.04.2021 №590 (а.с.13).

Відповідно до статті 9 Закону №796-ХІІ (в редакції, чинній на момент встановлення позивачу статусу потерпілої від Чорнобильської катастрофи) особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є, зокрема:

1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків;

2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

При цьому, пунктом 4 статті 11 Закону №796-ХІІ (в редакції, чинній станом на 24.03.1994 - дату встановлення позивачу статусу потерпілої від Чорнобильської катастрофи та видачі їй посвідчення серії НОМЕР_2 від 24.03.1994) було передбачено, що до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать, зокрема, особи, які постійно проживають або постійно працюють на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше чотирьох років.

Згідно зі статтею 65 Закону №796-ХІІ документами, які підтверджують статус громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи та надають право користуватися пільгами, встановленими цим Законом, є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи".

Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій. Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 1992 року №501 (в редакції, чинній станом на 24.03.1994 - дату встановлення позивачу статусу потерпілої від Чорнобильської катастрофи та видачі їй посвідчення серії НОМЕР_2 від 24.03.1994) (далі - Порядок №501) було передбачено, що посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до пункту 6 Порядку № 501 громадянам, які постійно проживають або постійно працюють на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше чотирьох років, і віднесеним до категорії 4, видається посвідчення коричневого кольору, серія В.

З наведеної норми вбачається, що посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (категорія 4) видається особам, які станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали на території зони посиленого радіоекологічного контролю не менше чотирьох років.

Таким чином, суд вважає, що наявність у ОСОБА_1 посвідчення потерпілої від Чорнобильської катастрофи (категорія 4) серії НОМЕР_1 , виданого 15.05.2009 Житомирською обласною державною адміністрацією взамін посвідчення серії НОМЕР_2 від 24.03.1994, надає їй права користуватися пільгами, в тому числі й щодо пенсійного забезпечення, передбаченими Законом №796-ХІІ, а також є достатнім підтвердженням того, що вона станом на 01.01.1993 вона проживала на протязі не менше 4 років у зоні посиленого радіоекологічного контролю, оскільки згідно п. 6 Порядку №501 факт проживання у зоні посиленого радіоекологічного контролю станом на 01.01.1993 не менше 4 років був підставою для видачі їй такого посвідчення. З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 має право на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Крім того, під час розгляду справи судом встановлено, що для підтвердження наявності необхідного для призначення пенсії строку проживання в зоні посиленого радіоекологічного контролю ОСОБА_1 надавала до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області довідку Ушомирської сільської ради Коростенського району Житомирської області від 08.04.2021 №590, згідно якої вона в період з 20.06.1989 по 31.12.2014 була зареєстрована та фактично проживала в с. Ушомир Коростенського району Житомирської області (а.с.13).

Судом встановлено, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів Української РСР №106 від 23.07.1991 "Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" та "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи", село Ушомир Коростенського району Житомирської області дійсно відноситься до зони посиленого радіоекологічного контролю.

Таким чином, відповідно до вищезазначеної довідки Ушомирської сільської ради Коростенського району Житомирської області від 08.04.2021 №590 загальний період проживання ОСОБА_1 в зоні посиленого радіоекологічного контролю становить 25 років 6 місяців 12 днів, що згідно з абзацом 6 пункту 2 частини 1 статті 55 Закону № 796-XII надає їй право на призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку 5 років.

В свою чергу, доводи відповідача про відсутність у ОСОБА_1 необхідного для призначення пенсії строку проживання в зоні посиленого радіоекологічного контролю ( не менше 4 років станом на 01.01.1993), оскільки в період з 18.09.1984 по 04.08.1995 вона працювала в Житомирському виробничому об`єднанні хлібопекарської промисловості "Хлібзавод №3" (м. Житомир), а за інформацією, вказаною в довідці Ушомирської сільської ради Коростенського району Житомирської області від 08.04.2021 №590, станом на 01.01.1993 проживала в селі Ушомир Коростенського району Житомирської області лише 3 роки 6 місяців 11 днів (з 20.06.1989 по 01.01.1993), суд оцінює критично та відхиляє з наступних підстав.

Записами в трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 (а.с.8-12) підтверджується, що з 21.09.1984 по 30.08.1995 позивач працювала на Житомирському хлібзаводі №3.

Водночас, в поданій до суду позовній заяві ОСОБА_1 пояснила тим, що під час роботи на Житомирському хлібзаводі №3 вона перебувала у декретній відпустці у зв`язку з народження дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і в період вказаної відпусти проживала в селі Калинівка Коростенського району Житомирської області.

Дослідивши під час розгляду справи наявну у матеріалах справи копію свідоцтва про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд встановив, що місцем його народження є село Калинівка Коростенського району Житомирської області. Крім того, з наявної у матеріалах справи довідки Ушомирської сільської ради Коростенського району Житомирської області від 01.09.2021 №1208 та копії форми 16 (А) вбачається, що перед здійсненням 20.06.1989 реєстрації її місця проживання в селі Ушомир Коростенського району Житомирської області, проживала в селі Калинівка Коростенського району Житомирської області (а.с.14-15).

Вказані докази підтверджують доводи позивача про її проживання під час декретної відпустки у зв`язку з народження дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та по 20.06.1989 в селі Калинівка Коростенського району Житомирської області.

Крім того, факт наявності у ОСОБА_1 не менше 4-х років проживання на території зони посиленого радіоекологічного контролю встановлювався відповідною обласною державною адміністрацією при встановлення їй статусу потерпілої від Чорнобильської катастрофи, та знайшов своє підтвердження, оскільки їй було видано посвідчення громадянки, яка постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю (категорія 4) серії НОМЕР_2 від 24.03.1994.

Відтак, у контексті наведеного суд приходить до висновку, що відповідачем було зроблено хибний висновок про не проживання ОСОБА_1 станом на 01.01.1993 у зоні посиленого радіологічного контролю не менше 4 років, та відсутність у неї права на призначення пенсії.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на 5 років відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Вирішуючи спірні правовідносини в частині позовних вимог щодо зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити ОСОБА_1 з 28.04.2021 пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку на 5 років відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", суд зазначає наступне.

Згідно абзацу 6 пункту 2 частини 1 статті 55 Закону №796-XII потерпілі від Чорнобильської катастрофи особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років, мають право на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на 2 роки та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.

Матеріалами справи підтверджується, що загальний строк проживання ОСОБА_1 в селі Ушомир Коростенського району Житомирської області, яке відноситься до зони посиленого радіоекологічного контролю становить 25 років 6 місяців 12 днів, що надає їй право на призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку на 5 років.

Крім того, згідно з абзацом першим частини першої статті 55 Закону № 796-XII особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

Частиною 1 статті 26 Закону №1058-IV передбачено, що в період з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року пенсія за віком призначається за наявності страхового стажу не менше 28 років.

Враховуючи вищезазначене правове регулювання, для призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на 5 років відповідно до статті 55 Закону № 796-XII необхідний страховий стаж повинен становити не менше 23 років.

Згідно інформації, зазначеної Головним управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у листі від 21.05.2021 №0600-0211-8/37949, страховий стаж ОСОБА_1 становить 34 роки 6 місяців 12 днів, що є достатнім для призначення їй пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на 5 років відповідно до статті 55 Закону №796-XII.

Станом на дату звернення із заявою про призначення пенсії (11.05.2021) ОСОБА_1 досягла 55-річного віку.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 45 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", якою врегульовано питання строків призначення (перерахунку) та виплати пенсії, пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, зокрема: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Під час розгляду справи судом було встановлено, що ОСОБА_1 досягла 55-річного пенсійного віку 27 квітня 2021 року, а до Головного управління Пенсійного фонду України із заявою про призначення їй пенсії вона звернулась 11.05.2021, тобто в межах трьох місяців з дня досягнення пенсійного віку.

Відтак, згідно положень пункту 1 частини 1 статті 45 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" позивач має право на призначення їй пенсії з 28.04.2021 - з дня наступного за днем досягнення пенсійного віку.

Таким чином, зважаючи на встановлену судом протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії, застосовуючи механізм захисту права порушеного суб`єктом владних повноважень та його відновлення, керуючись повноваженнями, наданими ч. 2 ст.245 КАС України, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача призначити ОСОБА_1 з 28.04.2021 пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку на 5 років відповідно до абзацу 6 пункту 2 частини 1 статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Покладення такого обов`язку на відповідача не є перебиранням функції іншого суб`єкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб`єкта та зобов`язанням його приймати рішення, які входять до його компетенції чи до компетенції іншого органу, з огляду на обов`язковість ефективного механізму захисту порушеного права.

З огляду на викладене та встановлені обставини справи, які перевірені зібраними доказами у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

З наявної у матеріалах справи квитанції вбачається, що позивачем під час звернення до суду з вказаними позовом було сплачено судовий збір у розмірі 908,00 гривень.

Таким чином, беручи до уваги норми ч. 1 ст. 139 КАС України, суд приходить до висновку, що понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору в повному обсязі підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 6-9, 77, 90, 139, 242-246, 255, 257, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О.Ольжича, 7, м. Житомир, 10003; ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на 5 років відповідно до абзацу 6 пункту 2 частини 1 статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити ОСОБА_1 з 28 квітня 2021 року пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку на 5 років відповідно до абзацу 6 пункту 2 частини 1 статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.Е.Черняхович