Справа № 200/1317/23
Суддя: Аляб'єв І.Г.
Дата ухвалення: 2023-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2023 року Справа№200/1317/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Аляб`єва І.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження (за правилами спрощеного позовного провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача НОМЕР_3 прикордонний загін імені князя Володимира Великого про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ), третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача 105 прикордонний загін імені князя Володимира Великого в якому просить

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі 30 000, гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на військовій службі на період дії воєнного стану, за період з 28.02.2022 по 12.04.2022;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі 30 000 гривень, в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на військовій службі на період дії воєнного стану, за період з 28.02.2022 по 12.04.2022;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі 70 000 гривень, в розрахунку на місяць пропорційно дням участі Позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, за період з 01.09.2022 по 28.02.2023.

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі 70 000 гривень, в розрахунку на місяць пропорційно дням участі Позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, за період з 01.09.2022 по 28.02.2023.

В обґрунтування позову зазначає, що у період з 28.02.2022 по 28.02.2023 позивач проходив службу у Військовій частині НОМЕР_2 однак відповідачем не виплачувалася додаткова винагорода за участь у бойових діях. Вважаючи свої права порушеними в частині не проведення нарахування та виплати додаткової винагороди згідно із Постановою №168 позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 03.04.2023 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви. Позивачем усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 13.04.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.(без виклику сторін до судового засідання).

Ухвалою суду від 02.05.2023 залучено до участі у справі за позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) про визнання бездіяльність протиправною та зобов`язання вчинити певні дії третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - 105 прикордонний загін імені князя Володимира Великого. Витребувано у третьої особи, ІНФОРМАЦІЯ_1 прикордонного загону імені князя Володимира Великого, наступні докази: інформацію з приводу того, чи розповсюджується на ОСОБА_1 пункт 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану щодо отримання додаткової винагороди за період з 28.02.2022 по 28.02.2023; належним чином завірені докази, які підтверджують безпосередню участь ОСОБА_1 у бойових діях або заходах у з 28.02.2022 по 28.02.2023 (якщо це не є інформацією з обмеженим доступом); всі інші докази, які стали підставою для допущення спірної бездіяльності, вчинення спірних дій та прийняття рішень, та не являють собою інформацію з обмеженим доступом.

Відповідач подав відзив на позов, в якому повідомив про те, що із вимогами позивача не погоджується та просить відмовити у задоволенні позовних вимог останнього. Зазначає, що у період з лютого 2022 року по квітень 2022 року позивачу нараховувалася та виплачувалася додаткова винагорода передбачена Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі 30 000 гривень за період з 28.02.2022 по 12.04.2022 оскільки позивач приймав участь у здійснені заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації у Донецькій області., що підтверджено архівною відомістю №14573 ОСОБА_1 .

З вересня 2022 позивача було направлено у відрядження до 31 прикордонного загону м.Чернівці. У жовтні 2022 позивача направлено у службове відрядження до 105 прикордонного загону імені князя Володимира Великого.

Підвищена додаткова винагорода за період перебування позивача у відрядженні на дільниці НОМЕР_3 прикордонного загону імені князя Володимира Великого не нараховувалась та не виплачувалась Військовою частиною НОМЕР_2 , оскільки начальником НОМЕР_3 прикордонного загону на підтвердження безпосередньої участі позивача у бойових діях та заходах не надано документів, передбачених пунктом 2 наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30.07.2022 № 392-АГ «Про реалізацію вимог постанови КМУ від 28 лютого 2022 року № 168». Зокрема, передбачених додатками до зазначеного вище наказу довідок.

Звертає увагу, що у зв`язку з не отриманням довідок до 5 числа щомісячно військовою частиною НОМЕР_2 з метою реалізації вимог постанови КМУ від 28.02.2022 № 168 та наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30.07.2022 №392-АГ на адресу начальника НОМЕР_3 прикордонного загону імені князя Володимира Великого відповідачем направлявся лист від 25.11.2022 №22/2811-22-вих з клопотанням про надання інформації щодо відрядження військовослужбовців військової частини НОМЕР_2 про їх безпосередню участь у бойових діях або заходах за встановленою формою (у виді довідок), визначених наказом № 392-АГ.

На адресу Військової частини НОМЕР_2 від начальника НОМЕР_3 прикордонного загону імені князя Володимира Великого надійшов лист від 04.12.2022, в якому зазначено, що НОМЕР_3 прикордонний загін не вбачає підстав надання довідок для виплати підвищеної додаткової винагороди підрозділам (військовослужбовцям) Військової частини НОМЕР_2 за час їх перебування у відрядженні на ділянці НОМЕР_3 прикордонного загону. Так, військовослужбовці, які знаходяться у межах Чернігівської і Сумської областей, не виконують бойові завдання на лінії бойового зіткнення.

Стосовно тверджень позивача про відсутність державної реєстрації в Міністерстві юстиції України наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30.07.2022 № 392-АГ зазначає, що він ніким не був визнаний нечинним у встановленому законодавством порядку. Крім того, наказ Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30.07.2022 № 392-АГ та виданий на його заміну наказ від 09.12.2022 №628-АГ не є актами, які регулюють господарські відносини, а також адміністративні відносини між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб`єктами господарювання. Тому посилання позивача на Закон України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» є хибним.

Накази командира відповідач вважає обов`язковими до виконання незалежно від необхідності їх реєстрації як нормативно-правових актів в силу Закону України Про Дисциплінарний Статут Збройних Сил України та Закону України Про Статут Внутрішньої служби Збройних Сил України.

До суду від представника третьої особи надійшли письмові пояснення стосовно позовних вимог, згідно яких, зокрема, зазначено, що ОСОБА_1 у відповідності до бойового наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 16.09.2022 року №165 гриф у складі комендатури швидкого реагування НОМЕР_1 прикордонного загону (вч НОМЕР_2 ) було направлено в оперативне підпорядкування НОМЕР_3 прикордонного загону імені князя Володимира Великого. Звертає увагу суду, що сержант ОСОБА_1 в період з 27.09.2022 року по 07.01.2021 року перебував у оперативному підпорядкуванні (у відрядженні) ІНФОРМАЦІЯ_1 , у складі ІНФОРМАЦІЯ_1 не перебував. Надати документи, які підтверджуюсь його відрядження до вч НОМЕР_4 немає можливості, оскільки вони знаходяться за місцем його служби вч НОМЕР_2 , яка є їх володільцем.

За приписами частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.

Дослідивши докази, що містяться у матеріалах справи, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянином України, що підтверджено паспортом серії НОМЕР_5 .

Відповідно до витягу з наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 24.05.2022 №115-ВВ сержант ОСОБА_1 направлений у службове відрядження до Головного навчального центру Державної прикордонної служби України з 24.05.2022.

Наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 03.06.2022 №123-ВВ призупинено службове відрядження сержанта ОСОБА_1 з 02.06.2022.

Згідно з наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 03.06.2022 №123-ВВ сержанту ОСОБА_1 надана відпустка за сімейними обставинами із збереженням грошового забезпечення з 04.06.2022.

Наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 14.06.2022 №130-ВВ сержант ОСОБА_1 14.06.2022 прибув з відпустки за сімейними обставинами із збереженням грошового забезпечення.

Відповідно до витягу з наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 09.07.2022 №152-ВВ сержант ОСОБА_1 вибув у службове відрядження до НОМЕР_6 прикордонного загону (в/ч НОМЕР_7 ) АДРЕСА_1 .

Згідно з витягу з наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 09.09.2022 №372-ОС сержанта ОСОБА_1 призначено на посаду інспектора прикордонної служби 1 категорії.

Відповідно до витягу з наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 06.12.2022 №272-ВВ сержанту ОСОБА_1 надана відпустка за сімейними обставинами із збереженням грошового забезпечення з 13.12.2022.

Згідно з наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 20.12.2022 №287-ВВ сержант ОСОБА_1 20.12.2022 прибув з відпустки за сімейними обставинами із збереженням грошового забезпечення.

Витягом з наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 13.02.2023 №37-ВВ підтверджено, що сержант ОСОБА_1 вибув у службове відрядження з 13.02.2023.

Відповідно до витягу з наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 16.02.2023 №40-ВВ сержант ОСОБА_1 16.02.2023 прибув із службового відрядження.

Згідно з витягу з наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 10.01.2023 №8-ВВ сержант ОСОБА_1 09.01.2023 прибув із службового відрядження.

У 08.02.2023 року позивач, через свого уповноваженого представника, звернувся до Військової частини НОМЕР_2 із запитом в якому просив:

- надати обґрунтовану відповідь про підстави і причини ненарахування та невиплати щомісячної доплати у вигляді додаткової винагороди, передбаченою Постановою КМУ №168 від 28.02.2022р., військовослужбовцю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за його безпосередню участь у бойових діях та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за період з 24.02.2022 по теперішній час;

- у разі якщо такі ненарахування та невиплати відбулися через службове розслідування або накладене стягнення судом за порушення (вживання алкоголю або інше) військового порядку та несення військової служби військовослужбовцем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , надати копії таких документів (матеріали службового розслідування з додатками до нього, витяги із наказу командира військової частини про притягнення до відповідальності та витяг із наказу командира 4 військової частини про позбавлення додаткової грошової винагороди, які стали підставою для позбавлення такого виду грошового забезпечення);

- Надати обгрунтовану відповідь про підстави і причини ненарахування та невиплати щомісячної доплати у вигляді додаткової винагороди, передбаченою Постановою КМУ №168 від 28.02.2022р., військовослужбовцю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період перебування у відпустці з 13.12.2022 по 19.12.2022.

- надати довідку про грошове забезпечення (додаткові виплати, компенсації) здійсненні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у період з 24.02.2022 р. по теперішній час включно.

- надати довідку командира військової частини про безпосередню участь військовослужбовця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії.

- якщо довідки немає, то надати документи, які підтверджують безпосередню участь ОСОБА_1 у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії.

- надати витяги із наказу командира військової частини щодо проходження військової служби та місця перебування ОСОБА_1 , в період з 24.02.2022 року по теперішній час, а саме про вибуття (прибуття із) у відрядження для виконання службових обов`язків в зону проведення бойових дій, витяг із журналів бойових дій (журнал ведення оперативної обстановки), витяги з наказів про залучення військовослужбовця до несення служби на блокпостах.

- надати інформацію щодо можливого дисциплінарного провадження (кримінального провадження, службового розслідування тощо, притягнення до адміністративної відповідальності) відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з наданням копій документів (наказів, актів, висновків тощо) цього провадження (розслідування).

У 08.02.2023 року позивач, через свого уповноваженого представника, звернувся до Військової частини НОМЕР_8 із запитом в якому просив:

- надати обґрунтовану відповідь про підстави і причини ненарахування та невиплати щомісячної доплати у вигляді додаткової винагороди, передбаченою Постановою КМУ №168 від 28.02.2022р., військовослужбовцю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за його безпосередню участь у бойових діях та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за період з 28.02.2022 по 12.04.2022;

- у разі якщо такі ненарахування та невиплати відбулися через службове розслідування або накладене стягнення судом за порушення (вживання алкоголю або інше) військового порядку та несення військової служби військовослужбовцем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , надати копії таких документів (матеріали службового розслідування з додатками до нього, витяги із наказу командира військової частини про притягнення до відповідальності та витяг із наказу командира військової частини про позбавлення додаткової грошової винагороди, які стали підставою для позбавлення такого виду грошового забезпечення);

- надати довідку про грошове забезпечення (додаткові виплати, компенсації) здійсненні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у період з 28.02.2022 р. по січень 2023 р. включно;

- надати довідку командира військової частини про безпосередню участь військовослужбовця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії.

- якщо довідки немає, то надати документи, які підтверджують безпосередню участь ОСОБА_1 у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії.

- надати витяги із наказу командира військової частини щодо проходження військової служби та місця перебування ОСОБА_1 , в період з 28.02.2022 року по теперішній час, а саме про вибуття (прибуття із) у відрядження для виконання службових обов`язків в зону проведення бойових дій, витяг із журналів бойових дій (журнал ведення оперативної обстановки), витяги з наказів про залучення військовослужбовця до несення служби на блокпостах.

- надати інформацію щодо можливого дисциплінарного провадження (кримінального провадження, службового розслідування тощо, притягнення до адміністративної відповідальності) відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з наданням копій документів (наказів, актів, висновків тощо) цього провадження (розслідування).

Листом відповідача від 18.03.2023 №21-2094/1-23 вих повідомлено позивача: що збільшена додаткова винагорода Позивачу не нараховувалась у зв`язку з відсутністю підстав здійснення такої виплати. Також, надано архівну відомість, із зазначенням заробітної плати Позивача (пункт 2), та зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_4 ) не було надано документи, які підтверджують безпосередню участь у бойових діях Позивача за спірний період.

Зважаючи на відсутність у відповідача передбачених Наказом №392 документальних підстав відмовлено у внесенні позивача в наказ про збільшення розміру виплати додаткової грошової винагороди до 100000 гривень в період перебування його у відрядженні.

Листом військової частини НОМЕР_8 від 14.02.2023 №14/511-23-вих повідомлено, що ОСОБА_1 у період з 28.02.2022 по 12.04.2022 не був прикомандирований та не проходив військоу службу у військовій частині НОМЕР_8 у зв`язку з чим надати запитувана інформація відсутня.

Відповідно до архівних відомостей ОСОБА_1 № НОМЕР_9 за період з січня 2022 по грудень 2022 року підтверджено, що позивачу нараховувалася додаткова винагорода відповідно до Постанови КМУ від 28.02.2022 №168 (30 000 грн) в наступних розмірах: в березні 2022 року- 29550,69 грн, в квітні 2022 року 5806,45 грн, в травні 2022 року 30 000 грн, в червні 2022 року 30 000 грн, в липні 2022 року 30 000 грн, в серпні 2022 року 30 000 грн; в вересні 2022 року 20 322,58 грн; в жовтні 2022 року 30 000 грн; в листопаді 2022 року 30 000 грн; в грудні 2022 року 53 225,81 грн. додаткова винагорода відповідно до Постанови КМУ від 28.02.2022 №168 (70 000 грн) в наступних розмірах: , в квітні 2022 року 82500,00 грн, в травні 2022 року 70 000 грн, в червні2022 року 51935,48 грн, в липні 2022 року 30333,33 грн, в серпні 2022 року 22580,65 грн.

У період з січня 2023 року по березень 2023 року позивачу нараховувалася додаткова винагорода відповідно до Постанови КМУ від 28.02.2022 №168 в наступних розмірах: січень 2023 року 27096,77 грн, лютий 2023 року 30 000 грн, березень 2023 року 21428,57 грн

Листом третьої особи від 16.02.2023 року за №22/1066-23-вих було надано відповідь, в якій підтверджено, що Позивач перебуває в оперативному підпорядкуванні ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_4 ),та проходить службу ти виконує завдання відповідно до бойових розпоряджень начальника НОМЕР_3 прикордонного загону імені князя Володимира Великого від 19.09.2022 № 276/гриф (скасоване), від 25.09.2022 № 1348/ гриф (скасоване) та від 25.10.2022 № 1697/дск та продовжує здійснювати відповідні завдання по теперішній, перебуваючи в оперативному підпорядкуванні 105 прикордонного загону імені князя Володимира Великого. Довідка про безпосередню участь в бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської області сержантом ОСОБА_1 від 08.01.2023 №3941 105 прикордонним загоном видана керівництву прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_1 прикордонного загону в одному примірнику.

Матеріали справи містять адресований відповідачеві лист НОМЕР_3 прикордонного загону Держприкордонслужби (м.Чернігів). В контексті спірних у даній справі питань військовою частиною за місцем відрядження позивача зазначено, що підрозділи Держприкордонслужби, які знаходяться в межах Чернігівської та Сумської областей, не виконують бойові завдання на лінії зіткнення, з посиланням на роз`яснення Держприкордонслужби НОМЕР_3 прикордонний загін Держприкордонслужби зазначив, що збільшення додаткової винагороди військовослужбовцям здійснюється лише за дні безпосереднього виконання бойових завдань з відбиття атак (вогневого ураження, бойового контакту з ворогом), збройного нападу на об`єкти, які охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення (вогневого ураження), у тому числі безпосередньому перебуванні цих об`єктів під бомбардуванням, артелерийським, ракетним обстрілами.

Зі змісту заяв сторін по суті справи вбачається, що між ними відсутній спір щодо фактичних обставин справи. Причиною виникнення даного спору є різне тлумачення сторонами порядку нарахування та виплати додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 постанови КМУ №168.

При вирішенні даного спору суд виходить з наступного.

Згідно зі статтею 16 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» умови грошового забезпечення військовослужбовців та оплати праці працівників Державної прикордонної служби України визначаються законодавством.

Частиною 2 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011) передбачено, що до складу грошового забезпечення входять:

- посадовий оклад, оклад за військовим званням;

- щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);

- одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до частини 4 статті 9 Закону №2011 грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Пунктом 3 постанови КМ України від 30 серпня 2017 р. № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб встановлено, що виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації.

Адміністрація Держприкордонслужби відсутня у цьому переліку.

З урахуванням цього, а також віднесення МВС до органів, якими спрямовується і координується діяльність Держприкордонслужби, Інструкція про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України затверджена наказом саме Міністерства внутрішніх справ України від 25.06.2018 №558, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 23.07.2018 за № 854/32306 (далі - Наказ МВС №558).

Цей наказ містить загальні положення щодо правил та умов виплати грошового забезпечення відповідача та аналогічно із Законом №2011 передбачає у його структурі таку складову, як одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 постановлено ввести в Україні воєнний стан із 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Цей строк неодноразово продовжувався аналогічними Указами та наразі триває.

28 лютого 2022 року на виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України була прийнята постанова №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Пункт 1 постанови КМУ №168 передбачає, що на військовослужбовцям Державної прикордонної служби виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

З 18.10.2022 редакція цього пункту постанови КМУ №168 діяла у редакції, яка додатково передбачила, що виплата вказаної додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Положення пункту 1 постанови КМУ №168 прямо не визначають ознак районів безпосередньо у яких має перебувати військовослужбовець під час забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії для отримання додаткової винагороди. Раніше у тесті вказаного пункту слово район застосовується у словосполученні район проведення воєнних (бойових) дій. Тому суд виходить з того, що вказівку на перебування у районах слід розуміти як перебування у районах воєнних (бойових) дій.

Аналіз змісту пункту 1 постанови КМУ №168 дозволяє виявити обов`язкові умови виплати передбаченої нею додаткової винагороди військовослужбовцями Держприкордонслужби у розмірі до 100000 грн: період дії воєнного стану; безпосередня участь у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів; наявність наказу командира.

Якщо перша з цих умов не потребує доказування через свій правовий характер, то наявність інших умов має встановлюватися судом на підставі зібраних у справі доказів.

Відповідно до частини 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підтвердження відсутності у позивача права на отримання спірної винагороди відповідач посилався на листи НОМЕР_3 прикордонного загону Держприкордонслужби від 29.11.2022 року №22/4820-22 вих. та від 09.02.2023 №21/5748/23 вих., в яких зазначено про відсутність інформації щодо безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій.

Позивачем такі твердження не спростовані.

У позовній заяві позивач прямо не вказує, що приймав участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів безпосередньо в районах ведення бойових дій. Позовна заява містить загальні твердження про наявність у позивача права на спірні виплати через виконання бойових наказів.

Водночас, конкретних періодів часу участі у бойових діях або заходах позивач не наводить не зважаючи на необхідність їх визначення для застосування пропорційності, що передбачена пунктом 1 постанови КМУ №168.

Перелік територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 23.08.2022 був затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 № 75, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25.04.2022 за № 453/37789 (з подальшими змінами).

На його заміну наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23.12.2022 за № 1668/39004, затверджений Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією.

У цих переліках зазначені райони (у тому числі окремі райони Чернігівської та Сумської області), де мали місце воєнні (бойові) дії. Структура цього списку з часом змінювалася. Проте визначити, чи перебував позивач безпосередньо у період здійснення заходів та/або бойових дій у цих районах неможливо через неповідомлення позивачем даних про періоди такого перебування.

За правилами статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом на підставі наявних в матеріалах справи доказів не встановлені обставини безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів. Відтак відсутня обов`язкова умова виникнення права на спірні виплати, що виключає задоволення позовних вимог.

Стосовно доводів позивача про документальне оформлення процедури виплат, суд звертає увагу, що пунктом 2-1 постанова КМУ №168 було встановлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

При наданні таких повноважень Кабінет Міністрів України не зазначив інших ознак посадових осіб міністерств та державних органів, крім відповідних.

Що стосується військовослужбовців Держприкордонслужби судом вже зазначалося, що пунктом 3 постанови КМ України від 30.08.2017 № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб Адміністрація Держприкордонслужби не передбачена як орган, який уповноважений визначати порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям.

Загальні правила та умови виплати грошового забезпечення Держприкордонслужби затверджені наказом МВС №558, відтак порядок та умови виплати однієї із складових такого грошового забезпечення також мав затвержувати той самий орган, тобто МВС України.

На виконання п. 2-1 постанови КМУ №168 наказом Міністра внутрішніх справ України від 26.01.2023 № 36, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 31.01.2023 за №196/39252, затверджений Порядок та умови виплати на період дії воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України. Цей порядок розповсюджується на виплати, передбачені як пунктом 1, так і пунктом 2 постанови КМУ №168.

Прийняття цього Порядку саме МВС підтверджує, що керівником відповідного міністерства відносно Держприкордонслужби є Міністр внутрішніх справ.

До спірних правовідносин цей наказ не підлягає застосуванню в силу вказівки у ньому про набрання чинності з дня офіційного опублікування і застосування з 01.02.2023. Проте його затвердження саме МВС є свідоцтвом наявності у цього органу відповідної компетенції.

До цього часу призначення і виплата військовослужбовцям Держприкордонслужби одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 постанови КМУ №168, здійснювалося відповідно до Інструкції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 22.06.2022 № 383, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 05.07.2022 за №741/38077.

Що стосується додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 постанови КМУ №168, з метою встановлення порядку і умов її виплати 30.07.2022 Адміністрацією Держприкордонслужби був виданий наказ №392-/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168» (далі Наказ №392).

На зміну цього наказу Адміністрацією Держприкордонслужби прийнятий наказ №628/0/81-22-АГ від 09.12.2022 «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168» (далі Наказ №628). Цим наказом встановлені незначні відмінності від Наказу №392 у правовому регулюванні того самого питання.

Таким чином з метою регулювання правовідносини щодо різних виплат, передбачених постановою КМУ №168 для військовослужбовців Держприкордонслужби, впродовж 2022-2023 років нормативно-правові акти однакової юридичної сили (накази) приймалися різними центральними органами виконавчої влади - як МВС України (від 22.06.2022 №383, від 26.01.2023 № 3), так і Адміністрацією Держприкордонслужби (30.07.2022 року №392-/0/81-22-АГ, від 09.12.2022 року №628/0/81-22-АГ).

Предмети правового регулювання даних наказів у спірному періоді (вересень - грудень 2022 року) формально не співпадали, хоча правових підстав для їх розподілу у 2022 році та перерозподілу у 2023 році між МВС та Адміністрацією Держприкордонслужби не існувало.

Вирішуючи питання про можливість застосування до спірних правовідносин наказів Адміністрації Держприкордонслужби від 30.07.2022 року №392-/0/81-22-АГ та від 09.12.2022 року №628/0/81-22-АГ суд погоджується з доводами позивача про необхідність їх державної реєстрації як нормативно-правових актів.

Так, пунктом 1 Указу Президента України Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади від 03.10.1992 року N 493/92 установлено, що з 01.01.1993 року нормативно-правові акти, які видаються міністерствами, іншими органами виконавчої влади, органами господарського управління та контролю і які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян або мають міжвідомчий характер, підлягають державній реєстрації.

Відповідно до пунктів 2 та 3 того самого Указу державна реєстрація провадиться в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України. Нормативно-правові акти, зазначені в статті 1 цього Указу, набувають чинності через 10 днів після їх реєстрації, якщо в них не встановлено пізнішого строку надання їм чинності.

Згідно з п.2 Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади, що затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.1992 № 731, державній реєстрації підлягають нормативно-правові акти, які містять одну або більше норм, що зачіпають права, свободи, законні інтереси і стосуються обов`язків громадян та юридичних осіб, встановлюють новий або змінюють, доповнюють чи скасовують організаційно-правовий механізм їх реалізації, або мають міжвідомчий характер, тобто є обов`язковими для інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, а також юридичних осіб, що не належать до сфери управління суб`єкта нормотворення.

Пунктом 15 того самого Положення визначено, що міністерства, інші центральні органи виконавчої влади направляють для виконання нормативно-правові акти лише після їх державної реєстрації та офіційного опублікування. У разі порушення зазначених вимог нормативно-правові акти вважаються такими, що не набрали чинності, і не можуть бути застосовані.

Враховуючи, що накази Адміністрації Держприкордонслужби від 30.07.2022 №392-/0/81-22-АГ та від 09.12.2022 №628/0/81-22-АГ містять норми, які зачіпають права громадян - військовослужбовців на отримання додаткової винагороди, встановлюють організаційно-правовий механізм реалізації таких прав, ці накази підлягають державній реєстрації в Міністерстві юстиції України.

Судом не встановлений факт такої реєстрації, відтак зазначені накази не можуть вважатися такими, що набрали чинності та підлягають застосуванню.

Зважаючи на це, а також викладені раніше висновки щодо відсутності у Адміністрації Держприкордонслужби повноважень з визначення порядку виплати одноразових додаткових видів грошового забезпечення, зокрема винагороди, передбаченої пунктом 1 постанови КМУ №168, суд не приймає до уваги посилання відповідача на накази Адміністрації Держприкордонслужби від 30.07.2022 №392-/0/81-22-АГ та від 09.12.2022 №628/0/81-22-АГ. Ці накази не є обов`язковими для виконання, а тому не можуть змінювати правове регулювання відносин щодо вказаної вище додаткової винагороди.

За приписами частин 2, 6 статті 7 КАС України суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України. У разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.

Частина 2 статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За відсутності у спірний період затвердженого МВС України порядку і умов виплати додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 постанови КМУ №168, нечинності наказів Адміністрації Держприкордонслужби від 30.07.2022 №392-/0/81-22-АГ та від 09.12.2022 року №628/0/81-22-АГ, єдиним нормативно-правовим актом, що визначає підстави та порядок виплати відповідачем спірної додаткової винагороди є постанова КМ України №168.

Враховуючи попередні висновки суду про відсутність передбачених пунктом 1 постанови КМУ №168 фактичних підстав виплати додаткової винагороди, таке обумовлює відмову у задоволенні позовних вимог.

Доводи позивача про наявність у вищезазначених наказів Адміністрації Держприкордонслужби статусу регуляторного акту та недодержання при їх прийнятті передбачених Законом України Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності процедур не впливає на висновок суду про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки суд при цьому не застосовує вказані вище накази.

Суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що виконання ним бойових розпоряджень керівника 105 прикордонного закону Держпогранслужби надає йому безумовне право на одержання додаткових виплат, передбачених постановою КМУ №168. Як вже зазначалося, однією з умов виникнення права на одержання спірних виплат є перебування безпосередньо в районах бойових дій у період здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії. Судом дотримання позивачем даної умови не встановлено.

Крім того, виконання бойових розпоряджень та участь у бойових діях або забезпечені здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії не є тотожніми поняттями. Суду не надано доказів на підтвердження конкретних проміжків часу, в яких позивач приймав участь у бойових діях та заходах, що передбачені пунктом 1 постанови КМ України №168. Визнання того, що позивач весь час приймав участь у зазначених діях та заходах не відповідає встановленому постановою КМУ №168 пропорційному підходу до визначення розміру додаткової винагороди.

Зважаючи на наведене суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до положень статті 139 КАС України судові витрати не підлягають стягненню.

Керуючись статтями 32, 139, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_10 ) до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) (код ЄДРПОУ: НОМЕР_11 ) третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача НОМЕР_3 прикордонний загін імені князя Володимира Великого () про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Рішення набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 255 КАС України, і може бути оскаржене до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення судом складено 16 червня 2023 року.

Суддя І.Г. Аляб`єв