Справа № 420/17409/22
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2023-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/17409/22

Перша інстанція: суддя Хурса О. О.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Турецької І. О.,

суддів Шевчук О. А., Шеметенко Л. П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 28 березня 2023 року про залишення без розгляду позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

01 грудня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом до Військової частини НОМЕР_1 в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність щодо ненадання публічної інформації за запитом;

- зобов`язати надати повну інформацію, що запитувалася згідно інформаційного запиту.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2022 року відкрито провадження у справі та вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

28 лютого 2023 року, керуючись вимогами частини 13 статті 171 КАС України, Одеський окружний адміністративний суд прийняв ухвалу про залишення позову ОСОБА_1 без руху.

Дане рішення обґрунтовувалося тим, що станом на день звернення позивача до суду (01.12.2022) розпорядник публічної інформації, в особі Військової частини НОМЕР_1 не отримав його запит про надання публічної інформації, що свідчить про відсутність порушення прав позивача на отримання запитуваної інформації.

На думку суду першої інстанції, позивачем не дотримано пункт 5 частини 5 статті 160 КАС України, згідно з яким, в позовній заяві зазначаються, зокрема, виклад обставин, якими обґрунтовуються вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

За таких обставин, суд вважав, що позивачу необхідно надати докази, які підтверджують отримання розпорядником інформації запиту про надання публічної інформації, станом на день звернення до суду з даним позовом (01.12.2022).

Надано позивачу п`ять днів із дня отримання цієї ухвали для усунення недоліку позову та роз`яснено, що в іншому випадку позов буде повернутий.

01 березня 2023 року, через систему «Електронний суд», ОСОБА_1 звернувся із заявою про усунення недоліку поданого позову.

Так, у цій заяві позивач зазначив, що у зв`язку із введенням воєнного стану на території України, деякі військові частини фактично не знаходяться за своєю юридичною адресою і отримати дані про їх місцезнаходження, можливо лише за запитом судді.

Окрім того, позивач, покликаючись на лист Державної судової адміністрації України від 24.01.2018 №10-2141/18, вважав, що для з`ясування цього спірного питання є підстави викликати до суду відповідача Військову частину НОМЕР_1 , через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.

Також позивач звернув увагу, що на підставі посвідчення Військової частини НОМЕР_1 про відрядження №4 від 03.02.2023 він перебуває у зоні виконання бойових завдань та немає можливості та часу усунути недоліки, вказані в ухвалі від 28.02.2023.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 28 березня 2023 року позов ОСОБА_1 залишено без розгляду на підставі пункту 7 частини 1 статті 240 КАС України.

Підставою для прийняття такого рішення зазначено, відкриття провадження в адміністративній справі за позовною заявою, яка не відповідає вимогам статей 160, 161, 172 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у строк, встановлений судом.

В якості доводів указано неусунення позивачем у встановлений судом строк недоліків позовної заяви, а саме: ненадання доказів, що підтверджують отримання відповідачем запиту про надання публічної інформації станом на день звернення до суду (01.12.2022).

Вважаючи, що ухвала суду про залишення позову без розгляду не відповідає нормам матеріального та процесуального права, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Обґрунтування доводів апеляційної скарги зводиться до того, що Військова частина НОМЕР_1 не знаходиться за своєю юридичною адресою (пункті постійної дислокації), однак в її обов`язках, при переміщенні до іншої адреси без зміни юридичної адреси, є отримання кореспонденції за відповідною юридичною адресою.

Тому, на думку скаржника, у спірних правовідносинах копія поштової накладної №677 та копія поштового опису вкладення від 10.11.2022 про направлення запиту є належними доказами.

Військова частина НОМЕР_1 не скористалась правом подання відзиву на апеляційну скаргу.

Враховуючи, що відсутні клопотання від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, суд апеляційної інстанції, відповідно до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, розглянув справу в порядку письмового провадження.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для її задоволення, з огляду на таке.

Так, положеннями статей 160, 161 КАС України визначено форму та зміст позовної заяви, а також визначено документи, що до неї додаються.

За правилами пункту 5 частини 5 статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Так, у позовній заяві позивач виклав обставини та зазначив докази, що їх підтверджують, а саме: запит від 10.11.2022 та докази його направлення на адресу Військової частини НОМЕР_1 рекомендованим повідомленням про вручення.

Тобто, позовна заява відповідала вимогам статей 160, 161 КАС України, що також підтверджується відкриттям провадження у справі.

Колегія суддів вважає, що у суду першої інстанції були відсутні підстави для залишення позову ОСОБА_1 без руху, на підставі частини 13 статті 171 КАС України.

Окрім того, слід звернути увагу на те, що позивач в заяві про усунення недоліків зазначив про неможливість самостійно надати докази враховуючи введення воєнного стану та засекречення інформації про місцезнаходження Військових частин.

Так, стаття 9 КАС України встановлює обов`язок суду вживати визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Тобто, зміст принципу офіційного з`ясування всіх обставин у справі зобов`язує адміністративний суд до активної ролі у судовому засіданні.

Аналізуючи вимогу суду щодо обов`язку позивача надати докази отримання відповідачем запиту про надання інформації, колегія суддів дійшла висновку, що вона не вказує на недоліки позовної заяви, а містить судження, що стосуються суті позовних вимог, які тягнуть за собою ухвалення судового рішення.

За таких умов, відсутні підстави вважати, що позивач мав можливість усунути недоліки позову, але цим не скористався.

Колегія суддів вважає, що відсутність або наявність отримання відповідачем запиту на інформацію може свідчити про обґрунтованість позовних вимог або про наявність підстав для відмови в їх задоволенні.

Резюмуючи викладене, колегія суддів зазначає, що при зверненні до суду позивачем дотримано вимоги статей 160, 161 КАС України, а саме: надано всі докази, які були в нього в розпорядженні та наведено підстави неможливості подання додаткових доказів зазначених судом в ухвалі про залишення позовної заяви без руху.

Європейський Суд з прав людини у своїй практиці наголошує на тому, що право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому, особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя. Перешкоди у доступі до правосудді можуть виникати як через особливості внутрішнього процесуального законодавства, так і через передбачені матеріальним право обмеження. Для суду природа перешкод у реалізації права на доступ до суду не має принципового значення.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 320 КАС України підставою для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення питання.

Враховуючи наведене, ухвала суду першої інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 311, 312, 315, 320, 321, 325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 28 березня 2023 року про залишення без розгляду позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії скасувати.

Справу направити до Одеського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя доповідач: І. О. Турецька

Суддя: О. А. Шевчук

Суддя: Л. П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 15.06.2023.