Справа № 580/5983/22
Суддя: Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ
Дата ухвалення: 2023-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2023 року справа № 580/5983/22

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кульчицького С. О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі позивач) з позовом до військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач), в якому просить:

- визнати бездіяльність командира військової частини НОМЕР_1 щодо не розгляду рапорту від 23.11.2022 солдату резерву взводу резерву роти резерву солдатського складу - ОСОБА_1 ;

- зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 розглянути по суті рапорт військовослужбовця ОСОБА_1 та довести до нього прийняте рішення щодо розгляду рапорту.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що 23.11.2022 звернувся до командира взводу щодо звернення до вищого командування про направлення на проходження ВЛК, у зв`язку із погіршенням стану здоров`я. Однак, його про наслідки розгляду рапорту не повідомлено, направлення на ВЛК ним не отримано. При цьому, відповідач здійснив запис у військовому квитку позивача 24.11.2022 про направлення його для подальшого проходження служби в іншу частину. 25.11.2022 представник позивача звернувся до відповідача із адвокатським запитом, у якому просив невідкладно розглянути рапорт ОСОБА_1 щодо направлення його на ВЛК. Позивач, вважаючи бездіяльність відповідача неправомірною, звернувся до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 08.12.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач проти позовних вимог заперечив, надавши до суду 09.02.2023 відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що дійсно 23.11.2022 позивач звернувся до керівництва військової частини НОМЕР_1 з рапортом про направлення його для проходження військово-лікарської комісії у зв`язку з «проблемним станом здоров`я». Однак, наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 22.11.2022 № 125-РС позивача було направлено в розпорядження командира військової частини НОМЕР_3 . 24.11.2022 наказом командиром військової частини НОМЕР_1 № 212 позивача виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та знято із усіх видів забезпечення. Того ж дня позивач вибув у складі команди до військової частини НОМЕР_3 . Також відповідач вказав, що на адвокатський запит адвоката Макеєва В. Ф. від 25.11.2023 щодо розгляду рапорту Холода О. А. від 23.11.2022 відповідач 30.11.2022 надав на адресу адвоката відповідь із зазначенням причин неможливості задоволення вимог рапорту військовослужбовця.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає таке.

ОСОБА_1 проходить військову службу в Збройних Силах України та наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 06.11.2022 № 118-РС призначений на посаду солдата резерву взводу резерву роти резерву солдатського складу військової частини НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 22.11.2022 № 125-РС позивача призначено в розпорядження командира військової частини НОМЕР_3 .

23.11.2022 позивач звернувся до керівництва військової частини НОМЕР_1 із рапортом про направлення його для проходження військово-лікарської комісії у зв`язку з проблемним станом здоров`я.

24.11.2022 наказом командиром військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 212 позивача виключено із списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та всіх видів забезпечення.

Представник позивача адвокат Макеєв В. Ф. звернувся до відповідача із адвокатським запитом від 25.11.2022 № 363/11/22, в якому просив невідкладно розглянути рапорт позивача щодо направлення його на ВЛК та повідомити представника позивача про результати розгляду зазначеного рапорту.

Відповідач листом від 30.11.2022 № 4724 повідомив адвоката Макеєва В. Ф. про те, що рапорт позивача розглянуто, однак задоволення вимог рапорту неможливо у зв`язку з тим, що позивача, призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 22.11.2022 № 125-РС в розпорядження командира військової частини НОМЕР_3 та наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 24.11.2022 № 112 виключено із списків особового складу та всіх видів забезпечення військової частини НОМЕР_1 . У зв`язку з тим, що позивача було переведено для подальшого проходження військової служби до іншої військової частини неможливо задовольнити вимоги його рапорту. Рекомендовано звернутися позивачу з відповідним рапортом до командира військової частини НОМЕР_3 для вирішення питання про направлення його для проходження ВЛК.

Уважаючи таку бездіяльність протиправною, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі Закон № 2232-XII, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Статтею 2 Закону № 2232-XII встановлено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до частини першої статті 19 Закону № 2232-XII військовослужбовці, які проходять кадрову або строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, громадяни призовного віку, які мають вищу, професійно-технічну, повну або базову загальну середню освіту і не проходили строкової військової служби, військовозобов`язані, а також жінки, які не перебувають на військовому обліку, укладають контракт про проходження військової служби за контрактом з додержанням умов, передбачених статтею 20 цього Закону.

Підпунктом «б» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону № 2232-XII встановлено, що контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби на підставах під час дії особливого періоду (крім періодів з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації): за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби в мирний час або обмежену придатність у воєнний час, за винятком випадків, визначених положеннями про проходження громадянами України військової служби.

Відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону № 2232-XII закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України. Із списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) військовослужбовець не виключається та контракт не припиняється (не розривається) у разі, зокрема, перебування на лікуванні.

Відповідно до частини 7 статті 26 Закону № 2232-XII звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008, визначається порядок проходження громадянами України (далі - громадяни) військової служби у Збройних Силах України та регулюються питання, пов`язані з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі. Це Положення застосовується також до відносин, що виникають у зв`язку з проходженням у Збройних Силах України кадрової військової служби особами офіцерського складу до їх переходу в установленому порядку на військову службу за контрактом або звільнення з військової служби.

Відповідно до п. 6 Положення передбачено, що початок і закінчення проходження військової служби, строки військової служби, а також граничний вік перебування на ній визначено Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Згідно з п. 12 цього Положення встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку, призупинення контракту та військової служби тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.

Продовження дії контрактів із військовослужбовцями, які звільняються, у випадках, визначених законодавством, затвердження військовослужбовців на посади за мобілізаційним планом, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, призупинення військової служби або звільнення з військової служби осіб, які проходять строкову військову службу, оформлюється письмовими наказами по стройовій частині. Також наказами по стройовій частині в особливий період оформлюється продовження військової служби та дії контракту понад встановлені строки до термінів, визначених частиною дев`ятою статті 23 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Порядок підготовки та видання наказів з питань проходження військової служби встановлюється Міністерством оборони України.

Відповідно до п. 33-1 Положення дія контракту про проходження військової служби з військовослужбовцями під час звільнення з військової служби у зв`язку із закінченням строку контракту продовжується: до закінчення щорічної основної відпустки, час якої повністю або частково перевищує строк контракту; на час перебування на стаціонарному лікуванні в медичному закладі чи у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою, а також на час увільнення від виконання службових обов`язків у зв`язку із захворюванням.

Дія контракту з військовослужбовцями під час звільнення продовжується наказом командира військової частини по стройовій частині.

Згідно з п. 34 цього Положення Контракт припиняється (розривається): у день закінчення строку контракту; у день набрання чинності новим контрактом - у разі зміни військовослужбовцем одного виду військової служби на інший; у день, зазначений у наказі командира (начальника) військової частини по стройовій частині про виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (у разі дострокового припинення (розірвання) контракту, звільнення з військової служби або направлення для проходження військової служби до іншого військового формування з виключенням зі списків особового складу Збройних Сил України); у день набрання чинності контрактом про навчання у разі вступу особи рядового складу, сержантського та старшинського складу, яка проходить військову службу за контрактом, до вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти; у день, що настає після дня смерті (загибелі) військовослужбовця або дня визнання його судом безвісно відсутнім чи оголошення померлим; у день видачі свідоцтва про смерть військовослужбовця на підставі проведеної генетичної експертизи, якщо військовослужбовця не було визнано судом безвісно відсутнім чи оголошено померлим.

Відповідно до п. 35 Положення Контракт припиняється (розривається), а військовослужбовець звільняється з військової служби (крім випадку, передбаченого пунктом 195 цього Положення): 1) за рішенням командування військової частини за наявності підстав, передбачених підпунктами "а" - "г", "д", "е", "є", "з" - "й", "л" та "о" пункту 1 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу"; під час дії особливого періоду контракт припиняється (розривається), а військовослужбовець звільняється з військової служби за рішенням командування військової частини у період: після закінчення строку проведення мобілізації та до моменту введення воєнного стану - на підставах, передбачених пунктом 2 (крім підстав, передбачених підпунктами "ґ", "й" та "к") частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу"; протягом строку проведення мобілізації та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації - на підставах, передбачених пунктом 3 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу"; 2) за бажанням військовослужбовця - за наявності підстав, передбачених підпунктами "а", "б", "в", "ґ", "ж", "к" пункту 1, а в особливий період (крім строку проведення мобілізації та дії воєнного стану) - за наявності підстав, передбачених підпунктами "а", "б", "в", "ґ", "й" та "к" пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Як встановив суд, позивач 23.11.2022 звернувся до відповідача із рапортом про направлення його для проходження військово-лікарської комісії у зв`язку з проблемним станом здоров`я.

Представник позивача адвокат Макеєв В. Ф. звернувся до відповідача із адвокатським запитом від 25.11.2022 № 363/11/22, в якому просив невідкладно розглянути рапорт позивача щодо направлення останнього на ВЛК та повідомити представника позивача про результати розгляду зазначеного рапорту.

Відповідач листом від 30.11.2022 № 4724 повідомив адвоката Макеєва В. Ф. про те, що рапорт позивача розглянуто, однак задоволення вимог рапорту неможливо у зв`язку з тим, що позивача, призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 22.11.2022 № 125-РС в розпорядження командира військової частини НОМЕР_3 , наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 24.11.2022 № 112 виключено із списків особового складу та всіх видів забезпечення військової частини НОМЕР_1 . Тому, у зв`язку з тим, що позивача було переведено для подальшого проходження військової служби до іншої військової частини неможливо задовольнити вимоги його рапорту. Рекомендовано звернутися позивачу з відповідним рапортом до командира військової частини НОМЕР_3 для вирішення питання про направлення його для проходження ВЛК.

При цьому, суд врахував, що позивача призначено в розпорядження командира військової частини НОМЕР_3 наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 22.11.2022 № 125-РС. Тобто за день до подання позивачем рапорту про направлення його для проходження військово-лікарської комісії.

На виконання наказу від 22.11.2022 № 125-РС наказом командиром військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 24.11.2022 № 212 позивача виключено із списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та всіх видів забезпечення.

Відповідно до п. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV, необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки, зокрема, беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини.

Згідно з пунктами 35, 36 зазначеного Статуту накази віддаються, як правило, в порядку підпорядкованості. За крайньої потреби командир (начальник), старший за службовим становищем, ніж безпосередній начальник, може віддати наказ підлеглому, минаючи його безпосереднього начальника, про що повідомляє безпосереднього начальника підлеглого чи наказує підлеглому особисто доповісти своєму безпосередньому начальникові.

Наказ можна віддавати одному чи групі військовослужбовців усно або письмово, у тому числі з використанням технічних засобів зв`язку. Наказ повинен бути сформульований чітко і не може допускати подвійного тлумачення.

Командир (начальник) відповідає за відданий наказ, його наслідки та відповідність законодавству, а також за невжиття заходів для його виконання, за зловживання, перевищення влади чи службових повноважень. За віддання і виконання явно злочинного наказу (розпорядження) винні особи притягаються до відповідальності згідно із законом.

Тому, суд врахував, що на підставі наказу від 22.11.2022 № 125-РС позивача зараховано в розпорядження командира військової частини НОМЕР_3 та 24.11.2022 наказом № 212 виключено із списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .

Враховуюче зазначене, суд вважає, що відповідач, розглянувши рапорт позивача від 23.11.2022 та повідомивши його представника листом від 30.11.2022 № 4724 про неможливість задоволення вимог зазначеного рапорту у зв`язку з тим, що позивача було переведено для подальшого проходження військової служби до іншої військової частини, діяв на підставі, у межах повноважень та у визначений законом спосіб.

При цьому, як вірно звернув увагу відповідач у відзиві, у листі на адвокатський запит командир військової частини НОМЕР_1 рекомендував звернутися позивачу з відповідним рапортом до командира військової частини НОМЕР_3 для вирішення питання про направлення його для проходження ВЛК.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а вимоги такими, що задоволенню не підлягають.

У силу положень ст. 139 КАС України судові витрати не підлягають стягненню.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 14, 72, 76 - 79, 90, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційного суду за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання судового рішення.

Суддя Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ