Справа № 307/1828/23
Суддя: Бряник М. М.
Дата ухвалення: 2023-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

5274/23-Вих
Справа № 307/1828/23
Провадження № 2-а/307/16/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2023 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - Бряник М.М.

секретар судового засідання Немеш Д.І,

за участю представника позивача, адвоката Петрик В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Тячів у режимі відеоконференцзв`язку у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Петрик В.В. до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції у Львівській області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Петрик В.В. діючи в інтересах позивача ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції у Львівській області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

В позові зазначає, що постановою інспектора взводу 1 роти 3 батальйону 1 УПП у Львівській області старшого лейтенанта поліції Магурчак Р.І. серії ГАБІ №599245 від 24.04.2023 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 85 гривень за ч.1 ст.178 КУпАП.

У вказаній постанові зазначається, що позивач 24.04.2023 року о 23 год. 00 хв. за адресою м. Львів, вул. В. Великого, 61 поблизу дитячого майданчику знаходився в п`яному вигляді з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, почервоніння шкірного покриву обличчя) та розпивав алкогольне пиво «Закарпатське».

Стверджує, що постанову інспектора взводу 1 роти 3 батальйону 1 УПП у Львівській області старшого лейтенанта поліції Магурчак Р.І. серії ГАБІ №599245 від 24.04.2023 року за адресою місця проживання не отримував. З вищезазначеною постановою ознайомився та отримав таку 03.05.2023 року безпосередньо в Управлінні патрульної поліції у Львівській області, а тому просить поновити йому строк оскарження, як такий що пропущений з поважних причин.

З даною постановою не погоджується, вважає, що інспектор взводу 1 роти 3 батальйону 1 УПП у Львівській області ДПП старший лейтенант поліції Магурчак Р.І. не повно з`ясував усі фактичні обставини справи, що потягло за собою необґрунтоване застосування стягнення, як вид покарання за адміністративне правопорушення, а тому постанова не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною та необґрунтованою.

Вважає, що сам факт перебування особи у стані алкогольного сп`яніння в громадському місці не породжує для останнього відповідальності за частиною 1 статті 178 КУпАП у разі, якщо така поява не ображає людську гідність і громадську мораль. З Постанови Інспектора взводу 1 роти 3 батальйону 1 УПП у Львівській області ДПП старшого лейтенанта поліції Магурчак Романа Ігоровича Серії ГАБІ №599245 від 24.04.2023 року не вбачається, які саме конкретні фактичні дії, що свідчили б про непристойність поведінки та ображання людської гідності і громадської моралі у громадському місці, вчиняв позивач.

Разом з цим зазначає, що огляд на стан сп?яніння не проводився, відповідних підтверджуючих фактів стану сп?яніння позивача чи документів до постанови додано не було. Також, відсутні будь-які інші належні та допустимі докази, які підтверджували б вину позивача у вчиненні правопорушення, яке йому інкримінують, а відтак вважає, що сам факт того, що позивач розпивав алкогольні напої, зокрема алкогольне пиво Закарпатське не підтверджено.

Посилаючись на положення ст. 62 Конституції України, ст.ст. 70, 71, 72, 77, 245, 251, 280 КУпАП, просить, поновити строк оскарження постанови серії ГАБІ №599245 від 24.04.2023 року та скасувати постанову серії ГАБІ №599245 від 24.04.2023 року, якою притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 178 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 85 гривень.

16.06.2023, від представника відповідача Департаменту патрульної поліції Забродської Я., надійшов відзив на позовну заяву. В обгрунтування заперечень щодо позовних вимог, представник зазначає, що оскаржувана постанова виносилась з дотриманням вимог наказу МВС України «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінезйомки, відеозапису» від 18.12.2018 №1026. Строк зберігання відеозаписів з портативних та відеореєстраторів, установлених у службових транспортних засобах, БпЛА становить 30 діб, а тому такий не збережений.

Представник вказує, що виходячи з цього, відеозапис не є збереженим. Управлінню патрульної поліції не були відомі наміри позивача скасовувати постанову, та про необхідність збереження відеозапису з відеореєстраторів того дня. Постанову було надіслано позивачу засобами поштового зв`яку, про що свідчить запис із зазначенням вихідного номера рекомендованого повідомлення (№3994) та дати 25.04.2023.

Просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Правом подання відповіді на відзив, сторона позивач не скористалася та такий не подала.

Ухвалою судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 15.05.2023 року позовну заяву ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Петрик В.В. до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції у Львівській області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, залишено без руху.

Ухвалою судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 29.05.2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі за вказаною позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, які беруть участь у справі. Копію даної ухвали надіслано сторонам та запропоновано відповідачу надати суду відзив на позовну заяву та копію відзиву одночасно надіслати позивачеві.

Позивач будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився та забезпечив участь в судовому засіданні свого представника.

Представник позивача, в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити, посилаючись на викладені в ньому доводи вказавши, що загальновідомою є та обставина, що пиво під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_1 » є також і безалгольним, що спростовує твердження про вживання ОСОБА_1 алкогольних напоїв. Додатково зауважив, що втрата відповідачем відеозапису на який він посилається у відзиві на позовну заяву, не підтверджує вини його довірителя у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 178 КУпАП. Звертає увагу, що твердження відповідача про необізнаність намірів позивача оскаржити постанову та не збереження з цих підстав цього відеозапису, спростовується датою складення оскаржуваної постанови (24.04.2023) та датою отримання відповідачем до електронного кабінету Корситувача ЄСІСТ позову (12.05.2023).

Відповідач в судове засідання не з`явився. У відзиві представник Департаменту патрульної поліції, просив розглянути справу без участі сторони відповідача в порядку письмового провадження.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов наступного висновку.

Вирішуючи даний спір суд виходив з таких мотивів та норм права.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно частини першої статті 178 КУпАП, розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в інших заборонених законом місцях, крім підприємств торгівлі і громадського харчування, в яких продаж пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв на розлив дозволена відповідним органом місцевого самоврядування, або поява в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль - тягне за собою попередження або накладення штрафу від одного до п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, під час розгляду даної категорії справи необхідно встановити чи розпивав алкогольне пиво позивач в забороненому законом місці або появлявся у п`яному вигляді, що ображало людську гідність і громадську мораль.

При цьому підлягає встановленню, не просто перебування особи в стані сп`яніння, а те що ОСОБА_1 в такому стані своєю поведінкою чи зовнішнім виглядом ображав людську гідність і громадську мораль, оскільки сам факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння в громадському місці не породжує для останнього відповідальності за ч. 1 ст.178 КУпАП у разі, якщо така поява не ображає людську гідність і громадську мораль.

З матеріалів справи вбачається, що постановою інспектора взводу 1 роти 3 батальйону 1 УПП у Львівській області ДПП старшого лейтенанта поліції Магурчак Р.І. серії ГАБІ №599245 від 24.04.2023 року ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 178 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 85 гривень (а.с.7)

Як вбачається зі змісту викладеного в оскаржуваній постанові обвинувачення, позивач визнаний винним у тому, що 24.04.2023 року о 23 год. 00 хв. за адресою м. Львів, вул. В. Великого, 61 поблизу дитячого майданчику знаходився в п`яному вигляді з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, почервоніння шкірного покриву обличчя та розпивав алкогольне пиво «Закарпатське».

При цьому, з огляду на ситуацію, яка слугувала передумовою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за перебування у п`яному вигляді в громадському місці, в обвинуваченні не зазначено та доказів присутні інших осіб, людську гідність і громадську мораль яких у громадському місці, своїм виглядом міг ображати ОСОБА_1 до матеріалів справи не додано.

Разом з цим саме обвинувачення містить конфліктні між собою твердження. Так з одного боку вказуючи про наявність у позивача ознак алкогольного сп`яніння, з іншого боку, відповідач ствердно визнав перебування такого у стані алкогольного сп`яніння. Однак жодних доказів проведення огляду ОСОБА_1 на визначення ступеню алкогольного сп`яніння, не надав.

Суд також вважає, такими що заслуговують на увагу твердження представника позивача, адвоката Петрик В. В. про те, що зазначення в постанові про вживання алкогольного пива під назвою «Закарпатське» не свідчить про вживання позивачем саме алкогольного, а не безалкогольного пива, яке згідно диспозиції ч.1 ст. 178 КУпАП виключає склад цього адміністративного правопорушення.

Посилання ж відповідача, на колись існуючий, підтверджуючий обставини наявності у діях ОСОБА_1 вини, у вчиненні адімістарвтиного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 178 КУпАП відеозапис, без надання такого доказу та можливості його оцінки судом під час розгляду справи за адміністративним позовом, щодо оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, в силу положень ст.251, 252 КУпАП та ч.1 ст. 77 КАС України, не можуть бути свідченням вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 178 КУпАП.

Разом з цим, надані відповідачем в обгрунтування позиції щодо неможливості надання, як доказу вини ОСОБА_1 цього відеозапису, у зв`язку з необізнаністю про намір позивача оскаржити постанову, а відтак не збереження такого через 30 днів після події, суд до уваги не бере, оскільки такі об`єктивно спростовуються наданими стороною позивача доказами, отримання відповідачем в електронному кабінеті Корситувача ЄСІСТ позову 12.05.2023, тобто в межах тридцяти днів з дня складання оскаржуваної постанови.

Таким чином відповідачем суду не надано доказів на підтвердження відомостей, що містяться у оскаржуваній постанові, а саме, перебування позивача у стані алкогольного сп`яніння, що ображало людську гідність та громадську мораль.

Крім того, санкція ч. 1 ст. 178 КУпАП передбачає, як можливість винесення попередження, так і накладення штрафу на правопорушника. В той же час, відповідачем не надано належного правового обґрунтування щодо підстав застосування до позивача більш суворішого виду покарання у вигляді максимального штрафу.

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч. 1 ст. 90 КАС України).

Таким чином, в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

Оскільки позивач проти вчинення адміністративного правопорушення заперечує, то відповідач зобов`язаний подати докази на спростування таких заперечень.

На обов`язок та важливість доведення саме відповідачем, як суб`єктом владних повноважень правомірності винесення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, правомірності та законності прийнятої постанови вказує Верховний Суд у постановах від 24 квітня 2019 року (справа № 537/4012/16-а), від 08 листопада 2018 року (справа № 201/12431/16-а), від 23 жовтня 2018 року (справа № 743/1128/17), від 15 листопада 2018 року (справа № 524/7184/16-а).

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд враховує висновки, які викладені у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року та у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року) про те, що суд при оцінці доказів у конкретній справі повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом»; таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Доведення «поза розумним сумнівом» означає, що позиція представлена суб`єктом владних повноважень, має бути доведена таким чином, щоб у «розумної (розсудливої) людини» не лишилося «розумного сумніву» що особа винна.

Натомість, допущені під час розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності порушення та відсутність доказів його вини у вчиненні такого залишають сумнів та вказують на недоведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 178 КУпАП.

Оскільки не доведена вина особи, на яку накладено адміністративне стягнення, то в силу принципу «поза розумним сумнівом» відповідач не довів правомірності своїх дій та рішень.

Між тим, суд зазначає, що складення постанови з дотриманням вимог ст. 283 КУпАП не є достатнім доказом підтвердження вчиненого особою правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Наведений висновок узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17.

Постанова про адміністративне правопорушення, складена інспектором, не може оцінюватися судом в розумінні ст. ст. 73, 74 КАС України як належний і допустимий доказ, що підтверджує факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 178 КУпАП, оскільки заперечується позивачем, та ці заперечення не спростовується відповідачем.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що відповідач не довів суду правомірність прийнятого рішення, а тому позовні вимоги позивача про скасування оскарженої постанови є підставними та підлягають задоволенню.

В силу положень ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначено ст. 286 КАС України.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі наведеного та виходячи із встановлених обставин, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ГАБІ № 599245 від 24.04.2023 року, згідно з якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 85 грн., а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Згідно ч.1 ст. 139 КАС України, понесені позивачем судові витрати, що складаються зі сплаченого ним судового збору у розмірі 536,8 грн. слід стягнути з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 2, 9, 76, 77, 90, 241-246, 255, 262, 271, 272, 286 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Поновити строк оскарження постанови серії ГАБІ №599245 від 24.04.2023 року.

Скасувати постанову інспектора взводу 1 роти 3 батальйону 1 УПП у Львівській області ДПП старшого лейтенанта поліції Магурчак Р.І. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ГАБІ №599245 від 24 квітня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 85 (вісімдесят п`ять) гривень, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 , понесені ним судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 536,80 (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених ч. 2 ст. 299 КАС України.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених ст. 286 КАС України, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Департамент патрульної поліції, , що знаходиться за адресою: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3.

Головуючий Бряник М.М.