Справа № 400/12112/21
Суддя: Устинов І. А.
Дата ухвалення: 2023-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Устинова І.А., розглянув у письмовому провадженні заяву представника позивача від 23.12.2022р. про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі
за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1
провизнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 19.12.2022р. у справі № 400/12112/21 позов ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради задоволено:

визнано протиправною бездіяльність Миколаївської міської ради, що полягає в неприйнятті рішення відповідно до ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України у формі рішення сесії за клопотаннями ОСОБА_1 від 07.09.2021р. про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у властніть (безоплатно) земельної ділянки, орієнтовною площею 0,1 га, за адресою: АДРЕСА_2 , для будівництва i обслуговування жилого будинку, господарських будiвель i споруд (присадибна ділянка);

зобов`язано Миколаївську міську раду () повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) від 07.09.2021р. про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки, орієнтовною площею 0,1 га, за адресою: АДРЕСА_2 , для будівництва i обслуговування жилого будинку, господарських будiвель i споруд (присадибна ділянка), з прийняттям рішення відповідно до ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України у формі рішення сесії.

Вказане вище судове рішення набрало законної сили 19.01.2023р.

23.12.22 року представником позивача подано заяву про ухвалення додаткового судового рішення, в якій представник просив суд: ухвалити судове рішення про розподіл судовх витрат, а саме - стягнути з Миколаївської міської ради на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правову допомогу в розмірі 35000,00грн.

До своєї заяви представник позивача додав копії таких документів: ордеру на надання правничої допомоги серії ВТ №1032022, акту прийому-передачі виконаних робіт №1 до Договору №162/1/2021 від 01.12.2021р. про надання юридичної допомоги від 22.12.2022р., договір №162/1/2021 від 01.12.2021р. про надання юридичної допомоги від 01.12.2021р., детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом, додаток №1 до Договору від 01.12.2021р. про вартість послуг, рахунок-фактура №14 від 22.12.2022р., посвідчення адвоката від 11.12.2018р., свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 11.12.2018р. серії ХС №000196.

В обгрунтування своєї заяви представник вказав, що згідно з Додатком №1 до Договору від 01.12.2021р., укладеного міє адвокатом Верещакою О.М. та позивачем, сторони домовились, що гонорара адвоката за договором (вартість послуг), складає:

- гонорар успіху - 20000,00грн.,

- гонорар за підготовку позовної заяви та представництво інтересів клієнта в суді першої інстанції - 15000,00грн.

Гонорар успіху в розмірі 20000,00грн. обумовлений сторонами до сплати у твердому розмірі під відкладальною умово, є складовою частиною гонорару адвоката, яка теж належить до судових витрат. Заяву від 23.12.20222р. представник позивача просив задовольнити повністю.

Розглянувши заяву представника позивача від 23.12.2022р. про ухвалення додаткового рішення у справі № 400/12112/21, суд виходить з наступного.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч. 2 та 3 ст. 252 КАС України).

У відповідності до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підтвердження понесених витрат представником позивача надано до суду вказані вище копії документів.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (п. 1 ч. 3 ст. 134 КАС України).

У відповідності до ч. 5 ст. 134 КАС України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З огляду на вищезазначені норми, суд дійшов висновку, що розмір таких витрат визначається на підставі доказів, підтверджуючих понесені стороною витрати та доказів, що підтверджують відповідність цих витрат фактично виконаній адвокатом роботі.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу, витрачений адвокатом час тощо є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у п. 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), п. 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), п. 88 рішення у справі «Меріт проти України» (Заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у п. 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Аналогічна правова позиція викладена у додатковій постанові Верховного Суду від 05.09.2019 року по справі № 826/841/17.

Також, відповідно до положень ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

При цьому, згідно з ч. 9 статті 139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Таким чином, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд враховує те, що відповідно до детального опису робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом, вартість виконаних робіт становить 35000,00 грн. та включає у себе:

- гонорар за підготовку позовної заяви та представництво інтереів клієнта в суді першої інстанції, вартість - 15000,00грн.;

- гонорар успіху, вартість - 20000,00грн.

При цьому, суд зауважує, що позовна заява дійсно складена та подана до суду від імені позивача ОСОБА_1 адвокатом Верещакою О.М., проте адвокат Веращака О.М. не участі в відкритих судових засіданнях по справі № 400/12112/21 не приймав, оскільки справа розгладалась за правилами спрощеного позовного провадження, а судове рішення винесено в порядку письмового провадежння. В судове засідання, яке призначалось судом на 20.01.2022р. представник позивача не з`явився, хоча про розгляд справи був повідомлений належним чином, оскільки адвокат Верещака О.М. є зареєстрованим в підсистемі "Електронний суд".

Також, виходячи зі змісту заяви про ухвалення додаткового рішення, суд враховує той факт, що позивач ОСОБА_1 витрати за надану адвокатом правову допомогу, обумовлені Договором №162/1/2021 від 01.12.2021р., станом на 23.12.2022р. не сплатив.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, перевіривши їх розумну необхідність для цієї справи та відповідність наданих послуг видам правової допомоги, а також враховуючи ціну позову, яка значно менша ніж розмір заявлених до відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, та конкретні обставини справи, яка не є складною, суті виконаних послуг, суд вважає, що сума, заявлена до відшкодування у розмірі 35000,00 грн. є неспівмірною та надмірною.

Одночасно з цим, з урахуванням принципу справедливості та обставин справи, обсягу опрацьованого матеріалу та умов договору про надання правової допомоги, суд вважає за необхідне присудити на користь позивача витрати на правничу допомогу у сумі 5000,00 грн.

За таких обставин, суд вважає наявними підстави для часткового задоволення заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 245, 246, 252 Кодексу адміністративного судочинства України

В И Р І Ш И В:

1. Заяву представника позивача - адвоката Верещаки О.М. від 23.12.2022р., про ухвалення додаткового рішення у справі № 400/12112/21 щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу врозмірі 35000,00грн. - задовольнити частково.

2. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Миколаївської міської ради (0 на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на професійну правову допомогу в розмірі 5000,00грн.

3. В решті заявлених вимог в заяві від 23.12.2022р. - відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя І. А. Устинов