Справа № 520/2730/22
Суддя: Зоркіна Ю.В.
Дата ухвалення: 2023-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

19 червня 2023 року № 520/2730/22

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зоркіної Ю.В, розглянувши за правилами спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, у якому просить суд:

визнати противоправною дії військової частини НОМЕР_2 (пп НОМЕР_3 ), яка полягає у здійсненні нарахування та виплати індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 01.03.2021 року у зменшеному розмірі;

зобов`язати військову частину НОМЕР_2 (пп НОМЕР_3 ) нарахувати і виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 01.03.2021 року включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення в період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року - січень 2008 року, а в період з 01.03.2018 року по 01.03.2021 року - березень 2018 року з урахуванням абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, з врахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що у період проходження військової служби, нарахування грошового забезпечення відповідачем здійснювалося не в повному обсязі, внаслідок неправильного визначення базового місяця розрахунку індексації

Відповідачем подано письмовий відзив на позовну заяву, зазначено, що у межах наявного фінансового ресурсу можливості виплати індексації грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України позивачу проведено нарахування та виплата індексації грошового забезпечення із визначенням базового місяця вересень 2015 (коли позивач прийнятий на військову службу) та березень 2018 року відповідно.

Ухвалою від 19.06.2023 року провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії в частині вимог про визнання противоправною дії військової частини НОМЕР_2 (пп НОМЕР_3 ), яка полягає у здійсненні нарахування та виплати індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року у зменшеному розмірі та зобов`язання нарахувати і виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року із застосуванням базового місяця січень 2008, відповідно до абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2018 року №1078, з врахуванням раніше виплачених та непроведення індексації за період з 01.03.2018 по листопад 2018 закрито.

Оцінивши повідомлені сторонами обставини, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 01.12.2015 по 01.03.2021 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_2 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) №40 від 01.03.2021 майора, заступника командира медичної роти з морально-психічного забезпечення ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу.

11 серпня 2016 року ОСОБА_1 видано посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_4 .

Під час розгляду справи судом встановлено, що ОСОБА_1 звертався до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив суд: визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 у відношенні до ОСОБА_1 щодо не нарахування га не виплати у повному обсязі індексації грошового забезпечення у період з 01.12.2015 по 01.03.2021 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення в період з 01.12.2015 по 28.02.2018 - січень 2008 року, а в період з 01.03.2018 по 01.03.2021 - березень 2018 року; зобов`язати військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення у період з 01.12.2015 по 01.03.2021 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення в період з 01.12.2015 по 28.02.2018 - січень 2008 року, а в період з 01.03.2018 по 01.03.2021 - березень 2018 року відповідно до абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2018 року №1078.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.09.2021 у справі 520/12686/21 визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 (пп НОМЕР_3 ) у відношенні до ОСОБА_1 щодо не нарахування та не виплати у повному обсязі індексації грошового забезпечення у період з 01.12.2015 по 01.03.2021. Зобов`язано військову частину НОМЕР_2 (пп НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення у період з 01.12.2015 по 01.03.2021.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

У мотивувальній частині рішення, суд зазначив, що «Поряд із цим, позивач просить суд застосувати базовий місяць березень 2018 року для обчислення споживчих цін за період 01.03.2018 по 01.03.2021, однак, враховуючи, що відповідачем ще не здійснено нарахування та виплату індексації за заначений період, суд вважає неможливим розглядати вимоги щодо зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчиняти дії у майбутньому у зв`язку з вірогідним настанням певних наслідків, оскільки у суду на час розгляду справи відсутні підстави для прийняття рішення стосовно законності таких дій.»

На виконання рішення суду від 27.09.2021 № 520/12686/21 відповідачем проведено нарахування та виплата індексації за період з лютого 2016 по лютий 2018 року у розмірі 5420,02 грн (із визначенням базового місяця вересень 2015 року) та за період грудень 2018- березень 2021 року у сумі 5339,05 грн (із визначенням базового місяця березень 2018 року).

По суті вимог суд зазначає наступне.

Спеціальним законом, який визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі є Закон України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей (далі Закон № 2011-XII, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до частин першої та другої статті 9 Закону № 2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (частина третя статті 9 Закону № 2011-XII).

Згідно зі статтею 18,19 Закону України Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії (далі Закон № 2017-III) з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін. Державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначені Законом України Про індексацію грошових доходів населення (далі Закон № 1282-XII, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до статті 1 Закону № 1282-XII індексація грошових доходів населення встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Згідно з положеннями статті 2 Закону № 1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Відповідно до статті 4 Закону № 1282-XII (у редакції, що діє з 01 січня 2016 року) індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

Підвищення грошових доходів населення, у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін (частина четверта статті 4 Закону № 1282-XII).

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України (частина друга статті 6 Закону № 1282-XII).

Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення, яким визначені правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення (далі Порядок № 1078).

За приписами абзацу 2,5 пункту 4 Порядку № 1078 сума цієї індексації визначається як результат множення грошового забезпечення, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

Судовим розглядом встановлено, що індекс споживчих цін, обчислений наростаючим підсумком з квітня 2018 року, перевищив поріг індексації у жовтні 2018 року і був опублікований Держстатом у листопаді 2018 року, з огляду на що за період з грудня 2018 по листопад 2021 року позивачу нарахована індексація у розмірі 5339,05 грн.

Отже, в цій частині вимог позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295, 296 КАС України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Суддя Зоркіна Ю.В.