Справа № 461/4508/23
Суддя: Волоско І. Р.
Дата ухвалення: 2023-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №461/4508/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2023 року Галицький районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Волоско І.Р.

секретар судового засідання Сливка І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Свої вимоги мотивує тим, що 05.05.2023 року інспектором з паркування сектору контролю майданчиків для платного паркування відділу інспекторів з паркування управління безпеки департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради Забитівським І.П. винесено постанову серії РАП №, якою позивача притягнуто до відповідальності за порушення абзацу 2 п. 26 Правил паркування транспортних засобів, затверджених постановою КМУ від 03.12.2009 року №1342. Згідно даної постанови, водієм транспортного засобу марки «SKODA OCTAVIA», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснено користування майданчиком для платного паркування, що знаходиться за адресою: В1011 м. Львів, вул. Волошина, з неоплатою вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування транспортних засобів більш як за 10 хвилин користування майданчиком для платного паркування; час та дата вчиненого правопорушення 06.04.2023 о 15 год. 19 хв. Позивач вказує, що на паркувальному майданчику за адресою: В1011 м. Львів, вул. Волошина відсутній паркувальний апарат, який відповідає вимогам абзацу 10 п. 4 Правил паркування, що є самостійною підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. Окрім цього, вказує, що ним оплачено вартість послуг з користування майданчиком для платного паркування, що підтверджує квитанцією №19453- 1053-36714632 від 06.04.2023 року, в якій зазначено номер транспортного засобу НОМЕР_1 , час оплати паркування з 06.04.2023 року 13 год. 26 хв. до 06.04.2023 року о 16 год. 46 хв., паркувальний майданчик: В1011. Позивач вважає постанову незаконною та необґрунтованою, складену без з`ясування всіх обставин справи, тому просить позов задовольнити, скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 06 червня 2023 року відкрито провадження у справі.

19.06.2023 року від представника Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідач заперечив позов та підтримав оспорювану постанову. Крім того, просить проводити розгляд справи за відсутності представника відповідача.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, керуючись принципами верховенства права та законності, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні доказів в їх сукупності, які є у справі, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення серії РАП № від 05.05.2023 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 152 - 1 КУпАП.

З даної постанови вбачається, що 06.04.2023 о 15 год. 19 хв водієм транспортного засобу марки «SKODA OCTAVIA», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснено користування майданчиком для платного паркування, що знаходиться за адресою: В1011 м. Львів, вул. Волошина, з неоплатою вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування транспортних засобів більш як за 10 хвилин користування майданчиком для платного паркування, чим порушено вимоги абз.2 п.26 Правил паркування транспортних засобів, затверджених постановою КМУ від 03.12.2009 року №1342, відповідальність за що передбачена ч.1 ст. 152 - 1 КУпАП.

Відповідно до абзацу 2 пункту 26 Правил паркування транспортних засобів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 № 1342, користувач зобов`язаний сплатити вартість послуг з користування майданчиками для платного паркування.

Частиною 1 статті 152-1 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил паркування транспортних засобів, у тому числі неоплата вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування за кожну добу користування.

Відповідно до п. 14 Правил паркування відведені майданчики для платного паркування повинні обов`язково бути обладнані паркувальними автоматами, платіжними пристроями та/або інформаційними знаками про способи та порядок оплати вартості послуг з користування майданчиками для платного паркування.

Абзацом 10 п. 4 Правил паркування передбачено, що паркувальний автомат - технічний пристрій, призначений для сплати вартості послуг з користування майданчиками для платного паркування з використанням платіжних карток та готівкою.

Відповідно до п. 56 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про платіжні послуги» платіжна картка - електронний платіжний засіб у вигляді пластикової чи іншого виду картки.

Згідно листа ЛКП «Львівавтодор» № 293 від 28.02.2023, паркувальний автомат, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Волошина не призначений для сплати вартості паркування з користування майданчиком для платного паркування з використанням платіжних карт.

Згідно абзацу 30 п. 29 Правил паркування, сплата вартості послуг з користування майданчиками для платного паркування не здійснюється у разі незабезпечення оператором належного функціонування засобів сплати вартості зазначених послуг відповідно до вимог цих Правил щодо обладнання таких майданчиків.

Враховуючи те, що на майданчику для платного пакування за адресою: м. Львів, вул. Волошина розміщений паркувальний апарат, який не відповідає вимогам Правил щодо обладнання паркувальних майданчиків, оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення, оскільки у відповідності абзацу 30 п. 29 Правил паркування, сплата вартості послуг з користування даним майданчиком для платного паркування не здійснюється, а відтак у постанові невірно відображені суть та обставини правопорушення.

Крім цього, з долученої до матеріалів справи квитанції №19453-1053-36714632 від 06.04.2023 встановлено факт проведення оплати за паркування транспортного засобу д.н.з. НОМЕР_1 на паркувальному майданчику В1011 за період з 13.26 год 06.04.2023 до 16.45 год 06.04.2023.

Враховуючи усі наведені вище встановлені судом обставини справи в своїй сукупності, зокрема те, що позивачем належними доказами доведено здійснення оплати за послуги з паркування транспортного засобу «SKODA OCTAVIA», державний номерний знак НОМЕР_1 на паркувальному майданчику В1011 за період з 13.26 год 06.04.2023 до 16.45 год 06.04.2023, суд вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення серії РАП № від 05.05.2023 підлягає скасуванню.

Суд приходить до наведеного висновку, виходячи з наведених вище встановлених судом обставин справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ухвалюючи рішення у даній справі, суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, зокрема у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).

За правилами ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Зважаючи на те, що в ході розгляду справи встановлено відсутність складу вищенаведеного адміністративного правопорушення в діях позивача, суд приходить до висновку, що зазначена постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закриттю.

Щодо стягнення витрат на правничу допомогу слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1-2 ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно п. 1 ч. 5 ст. 134 КАС України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг).

Відповідно до п. 4 ч. 5 сг. 134 КАС України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

01.06.2023 року між позивачем та адвокатським об`єднанням «ДЕ ЛЕКС», в особі старшого партнера І. Васько був укладений договір про надання юридичних (адвокатських) послуг № 2/01.06.

Згідно долучено до матеріалів справи акта наданих послуг до вищевказаного договору адвокатським об`єднанням «ДЕ ЛЕКС» позивачу надано правничу допомогу, зокрема: попереднє опрацювання матеріалів, надання консультацій та підготовка документів, опрацювання законодавчої бази, що регулює спірні відносини, пошук та аналіз судової практики, яка склалася щодо подібних спорів, формування правової позиції, консультування щодо необхідності отримання додаткових матеріалів та їх отримання для справи, підготовка адміністративного позову. Вартість наданих послуг становить 1 500, 00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, на позивача, згідно оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення накладено штраф у розмірі 300 грн.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу, які перевищують суму накладеного стягнення, свідчать про неспівмірність вказаних витрат до ціни позову.

У відповідності до ч. 6 ст. 134 КАС України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Позиція Верховного Суду щодо зменшення заявлених витрат на правничу допомогу викладена у справі № 915/1654/19, а саме: суд може зменшити суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, тільки за клопотанням сторони, шляхом оцінки викладених доводів щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат, які можуть доводитись шляхом аналізу наданих адвокатами звітів (розрахунків) послуг з професійної правничої допомоги та актів виконаних робіт (виконання правничої допомоги) та їх співставлення з обставинами справи, поданими процесуальними документами.

Таким чином, суд приходить до висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу є завищеним та неспівмірним з обсягом наданих адвокатом послуг, а тому вимога про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягає до часткового задоволення.

Крім того, понесені позивачем документально підтверджені судові витрати, а саме сплачений судовий збір, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача згідно з вимогами ч.1 ст.139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 19, 62 Конституції України, ст. ст. 19, 77, 90, 242, 243, 246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення серії РАП № від 05.05.2023, винесену спеціалістом першої категорії - інспектором з паркування сектору контролю майданчиків для платного паркування відділу інспекторів з паркування управління безпеки Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради Забитівським Ігорем Петровичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152-1 КУпАП скасувати, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Стягнути з Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Стягнути з Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 500 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя І.Р. Волоско