Справа № 280/2305/23
Суддя: Чернова Жанна Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

15 червня 2023 року Справа № 280/2305/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чернової Ж.М. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі-позивач) Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач 1), в якій позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення відповідача щодо відмови у виплаті позивачу грошової допомоги, що не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій оформлене листом-відповіддю Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 30.03.2023 № 4580-5075/Г-02/8-0800/23;

зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу грошову допомогу, у розмірі десяти її місячних пенсій у відповідності з вимогами п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з серпня 2022 року перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Запорізькій області та їй призначено пенсію за віком у відповідності до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до пункту 7-1 розділу XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» позивач має право на грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Відповідна грошова допомога відповідачем при призначенні пенсії позивачу не виплачувалася. 20.03.2023 позивач звернулась до відповідача з заявою про призначення та виплати їй грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню у розмірі десяти місячних пенсій, як особі, яка на день досягнення пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону України «Про пенсійне забезпечення», працювала в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, відповідно до підпунктів «е»-«ж» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Листом від 30.03.2023 ГУ ПФУ в Запорізькій області відмовлено позивачу в призначені та виплаті грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій згідно з п. 7-1 Прикінцевих положень Закону №1058, посилаючись на те, що позивач не маэ права на відповідну грошову допомогу, так як їй було призначено пенсію по вислузі років. Просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою суду від 18.04.2023 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику учасників справи.

Ухвалою суду від 04.05.2023 залучено у якості співвідповідача по справі №280/2305/23 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень зазначено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Запорізькій області та з 25.12.2014 отримувала пенсію за вислугу років. З 06 серпня 2021 року позивача було переведено на пенсію за віком на підставі її особистої заяви. 20.03.2023 позивач звернулася до ГУ ПФУ в Запорізькій області з заявою (не встановленого зразка) про призначення та виплату грошової допомоги через 1 рік 8 місяців з моменту її переведення на пенсію за віком. 30.03.2023 ГУ ПФУ в Запорізькій області було розглянуто вказане звернення в порядку звернення громадян та надано роз`яснення щодо підстав та умов виплати грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій. Зазначено, що у відповідності до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії, затвердженим постановою правління ПФУ від 25 листопада 2005 року № 22-1, підрозділом, відповідальним за розгляд заяви позивача щодо переведення з пенсії по вислузі років на пенсію за віком було визначено ГУ ПФУ в Дніпропетровській області. Також зазначено, що отримання вказаної грошової допомоги визначене законодавцем, як заохочувальний захід щодо осіб, які отримавши право на призначення пенсії, виявили бажання працювати та одержувати пенсію з більш пізнього віку, тобто фактично відтермінували реалізацію права виходу на пенсію. Звертаємо увагу суду на те, що позивач скористалася правом виходу на пенсію по вислузі років та фактично отримала пенсію за вислугу років за період з 25.12.2014 по 11.01.2015 в сумі 1347,50 грн в лютому 2015 року тому, вона втратила право на отримання грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій. Додатково зазначено, що саме при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень зазначено, що позивачу з 25.12.2014 призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення та з 06.08.2021 переведено на пенсію за віком за Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Отже, при призначенні позивачу пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування відсутні підстави для виплати грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій. Просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Враховуючи приписи частини 5 статті 262 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (частина 5 статті 250 КАС України).

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, оцінивши повідомлені обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття рішення у справі.

З матеріалів адміністративної справи судом установлено, що ОСОБА_1 з 25.12.2014 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та їй первинно призначено пенсію за вислугу років відповідно до ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». За заявою позивача 06.08.2021 призначено пенсію за віком відповідно до Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

20.03.2023 ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області з заявою про призначення та виплати їй грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню у розмірі десяти місячних пенсій, як особі, яка на день досягнення пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону України «Про пенсійне забезпечення», працювала в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, відповідно до підпунктів «е»-«ж» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Листом № 4580-5075/Г-02/8-0800/23 від 30.03.2023 Головним управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області відмовлено позивачці в призначені та виплаті грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій.

Не погодившись із таким діями відповідача позивач звернулася до суду із вказаним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами регулюються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно із ст. 5 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до ст. 1 Закону №1058, пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом; пенсіонер - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім`ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до пункту 7-1 розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Крім того, відповідно до пункту 5 Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1191, грошова допомога надається особам, яким починаючи з 01 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

З аналізу наведених норм законодавства можна зробити висновок, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з 1) наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу (від 25 до 30 років) роботи на певних визначених законодавством посадах й 2) вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, а також 3) неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» будь-якого іншого виду пенсії.

Отже, аналіз пункту 7-1 розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та пункту 5 Порядку №1191 свідчить, що отримання особою до виходу на пенсію за віком будь-якого виду пенсії в будь-який момент до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, є перешкодою для призначення спірної грошової допомоги. При цьому законодавство не ставить право особи на допомогу в залежність від розміру або тривалості отримання нею пенсії та часу її призначення, якщо такі обставини мали місце до досягнення пенсійного віку.

За змістом вказаних норм отримання вказаної грошової допомоги визначене законодавцем як заохочувальний захід щодо осіб, які, отримавши право на призначення пенсії, виявили бажання працювати та одержувати пенсію з більш пізнього віку, тобто фактично відтермінували реалізацію права виходу на пенсію.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Під час ухвалення рішення у даній справі суд враховує практику Верховного Суду, яка викладена у постановах суду від 27.11.2018 у справі №328/1619/17(2-а/328/80/17) та від 22.02.2018 у справі №310/3774/17.

Відповідач не заперечує досягнення позивачем на час звернення з заявою про призначення пенсії за віком пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону №1058-ІV, та те, що позивач на день досягнення пенсійного віку працювала на посаді, робота на якій дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону №1058-ІV, відповідач вказує на те, що оскільки позивачу раніше призначалася та виплачувалась пенсія за вислугу років на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення», то під час призначення пенсії за віком у неї відсутнє право на отримання грошової допомоги, яка передбачена пунктом 7-1 розділу XV Закону №1058-ІV.

Отже, підставою для відмови у виплаті грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій за віком є, зокрема, отримання до моменту призначення пенсії за віком пенсії за вислугою років, що саме вказана умова є спірною в правових позиціях сторін в даній справі.

Як установлено судом та вбачається з матеріалів справи, позивачу з 25.12.2014 призначалась пенсія за вислугу років відповідно до ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Так, відповідач зазначає, що підстави для нарахування та виплати позивачу грошової допомоги відповідно до п. 7-1 Прикінцевих положень Закону № 1058 відсутні, оскільки позивачу вже призначалась пенсія та надано довідку ГУ ПФУ в Запорізькій області від 01.05.2023 №456/04.4, про те, що за період з 25.12.2014 по 11.01.2015 пенсію за вислугу років було виплачено у лютому 2015 року у сумі 1347,50 грн через поштове відділення. Виплата була проведена 20 числа через поштове відділення 69098.

Відповідно до статті 1 Закону №1058-ІV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом

Тобто пенсія, це перш за все виплата, яку повинна отримати застрахована особа. Позивач скориставшись у 2014 році своїм правом на призначення пенсії не реалізувала його у повній мірі, а саме не отримувала пенсію, яка повинна виплачуватися кожного місяця.

Так, суд критично ставиться до наданої відповідачем довідки, оскільки вказана довідка не підтверджує факт отримання позивачем вказаної пенсії, а свідчить лише про її нарахування.

Суд звертає увагу, що «нарахування пенсії» та «отримання пенсії» не є тотожними визначеннями.

Порядок виплати пенсій підприємствами поштового зв`язку визначено Інструкцією про виплату та доставку пенсій, соціальних допомог національним оператором поштового зв`язку, затвердженою наказом від 28.04.2009 № 464/156 Міністерства транспорту та зв`язку України, Міністерства праці та соціальної політики України, постановою правління Пенсійного фонду України від 28.04.2009 № 14-1 (далі - Інструкція).

Згідно із п. 5.3. Інструкції, виплата пенсій, соціальних допомог провадиться працівником зв`язку особисто одержувачу після звірення даних пред`явленого паспорта або іншого документа, що посвідчує особу, з даними, зазначеними органом Пенсійного фонду, органом праці та соціального захисту населення у відомості за формою В1-М (разовому дорученні за формами В2-М та В3-М).

За отримання грошей одержувач розписується у відомості за формою В1-М (разовому дорученні за формами В2-М та В3-М) і проставляє дату одержання, а працівник зв`язку розписується за здійснення виплати. У разі виплати пенсій, соціальних допомог за разовими дорученнями за формами В2-М та В3-М заповнюються також і відривні талони до цих доручень.

Відповідно до п 6.1. Інструкції, після закінчення виплатного періоду контролююча особа виплатного об`єкта поштового зв`язку перевіряє відомості за формою В1- М zb592-09 і підбиває підсумки в них у такому порядку: фактична сума виплачених пенсій, соціальних допомог за кожною відомістю визначається як різниця між сумами нарахованих і невиплачених пенсій, соціальних допомог і звіряється із записом за останній день виплати в розрахунковій частині відомості «З початку місяця».

Підсумок засвідчується підписом контролюючої особи, і на кожній відомості за формою В1-М проставляється відбиток календарного штемпеля виплатного об`єкта поштового зв`язку.

У разі невиплати пенсій, соціальних допомог одержувачу у відривному талоні виплатної відомості за формою В1-М zb592-09 зазначається причина («Відсутній», «Помер», «Виїхав» тощо).

Суми фактично виплачених і невиплачених пенсій соціальних допомог записуються до граф 5-10 звіту за формою В6-М, який складається у двох примірниках і підписується керівником виплатного об`єкта поштового зв`язку та контролюючою особою.

Пунктом 6.4. Інструкції встановлено, що відривні талони до відомостей за формою В1- М zb592-09 після відповідного контролю та оформлення разом з одним примірником реєстру за формою В4-М, звіту за формою В6-М, двома примірниками звіту за формою 57-а, а також відповідна інформація на магнітних носіях надсилаються не пізніше 28 числа звітного місяця до органів Пенсійного фонду.

Згідно із п. 6.7. Інструкції, звіт про суми пенсій, виплаченої за разовими дорученнями за формами В2-М та В3-М, і відривні талони цих доручень надсилаються не пізніше 3 числа місяця, наступного за звітним, до органу Пенсійного фонду й органу праці та соціального захисту населення.

Виходячи із законодавчо встановленого порядку виплати пенсії підприємствами поштового зв`язку, суд зазначає, що подана відповідачем довідка №456/04.4 від 01.05.2023 є неналежним доказом. Належні докази на підтвердження виплати позивачці пенсії за вислугу років відповідачем, як того вимагає ч.2 ст.77 КАС України, не подані.

Таким чином, фактичні обставини свідчать, що за заявою позивачки їй з 25.12.2014 призначена пенсія за вислугу років, яка відповідно до статті 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення» фактично нею не отримувалась. Докази на підтвердження факту виплати позивачці призначеної пенсії за вислугу років, на який посилався відповідач, в матеріалах справи відсутні. Доводи, наведені позивачем, відповідачем не спростовані, відтак твердження відповідача, що позивачем отримувалась пенсія за вислугу років, не відповідає матеріалам справи.

Як зазначено вище, пункт 7-1 розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пов`язує позбавлення права на отримання одноразової грошової допомоги з фактом отриманням особою будь-якої іншої пенсії до виходу на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а не з фактом призначення іншої пенсії.

За таких обставин, з урахуванням того, що відповідач не заперечує факту досягнення позивачем на час звернення з заявою про призначення пенсії за віком пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону України № 1058, факту того, що на день досягнення пенсійного віку вона працювала на посаді, робота на якій дає право на призначення пенсії за вислугу років, відповідно до пунктів «е»-«ж» статті 55 Закону України № 1778, та наявності у неї достатнього страхового стажу, а також при відсутності доказів виплати та отримання позивачем пенсії за вислугою років, суд доходить висновку, що позивач має право на отримання грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, а отже в цій частині позову також слід задовольнити вимоги позивача.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи, що обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, то саме ГУ ПФУ у Запорізькій області повинно довести свої доводи на яких ґрунтується відзив, проте відповідачем не доведено виплату позивачу пенсії за вислугу років.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м.Запоріжжя, пр.Соборний, 158-Б, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги, буд.26, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 грошової допомоги, що не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти її місячних пенсій.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу, що не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти її місячних пенсій у відповідності з вимогами п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору в розмірі 1073,60 грн (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ж.М. Чернова