Справа № 496/221/22
Суддя: Калініченко О. Б.
Дата ухвалення: 2023-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №496/221/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2023 року Солом`янський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Калініченко О.Б.

при секретарі Соколовській А.А.,

розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, інспектора Управління патрульної поліції в Одеській області Фурніка Олександра Олександровича, третя особа ОСОБА_2 , про скасування постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

18.04.2022 року до Солом`янського районного суду м. Києва надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ДПП, інспектора УПП в Одеській області Фурніка О.О., третя особа ОСОБА_2 , про скасування постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення, з ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області від 17.01.2022 року про передачу справи за підсудністю.

З позову вбачається, що позивачка оскаржує постанову, складену інспектором Фурніком О.О., серії БАБ №115269 від 13.12.2021 року, якою притягнуто її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 грн. за порушення п. 12.9 б), та п. 2.1 а) б) ПДР України, з якою позивачка не погоджується.

Вказує, що зазначені в постанові обставини не відповідають дійсності та не підтверджуються жодним доказом. Як вбачається зі змісту постанови, до неї не додано жодних матеріалів, підтверджуючих вину позивача та не встановлено належними та допустимими доказами особу правопорушниками.

Пояснює, що за кермом автомобіля знаходилась не вона, а інша особа, яку було зупинено інспектором на автодорозі 449,2 км Київ-Одеса за перевищення швидкості, яка становила 81 км/год. Водій висловила свої зауваження щодо дій працівників поліції та не сподівалася, що останні складуть оскаржувану постанову, оскільки вимоги від інспектора щодо надання посвідчення водія не було, адміністративна справа в її присутності не розглядалася. Враховуючи викладене, просить задовольнити позов.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 05.05.2023 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та визначено учасникам справи строк на подання відзиву та пояснень.

15.12.2022 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник ДПП просить позовну заяву залишити без задоволення, вважаючи твердження позивача необґрунтованими та такими, що не відповідають нормам діючого законодавства.

Посилається на те, що факт порушення ПДР України, а саме перевищення швидкісного режиму було зафіксовано лазерним вимірювачем швидкості транспортних засобів LTI 20/20 TruCAM II TC008449, що підтверджується роздруківкою файлу та відеозаписом за даного пристрою, що і стало причиною зупинки позивача. Факт відсутності при собі посвідчення водія відповідної категорії на транспортний засіб у позивача підтверджується відеозаписами зі службових нагрудних камер поліцейських.

Інспектор з`ясував всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, об`єктивно встановив вчинення особою адміністративне правопорушення.

Представник також вказує, що фіксація перевищення швидкісного режиму поліцейськими здійснювалась в межах патрулювання автодороги М-05 «Київ-Одеса» з 442 км по 463 км. Інспектор діяв у відповідності до вимог чинного законодавства та мав право здійснювати фіксацію порушення швидкісного режиму приладом TruCAM тримаючи його в руках. Будь-які належні і допустимі докази, які б спростовували правильність здійснених технічним засобом вимірювань швидкості, скаржником надано не було. Постанова відповідає нормам чинного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 КАС України у справах, визначених статтями 263-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі не викликались.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 13.12.2021 року інспектором Фурніком О.О. було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ №115269, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 грн., за порушення п. 15.10 та п. 2.1 а) б) ПДР України.

Згідно з п.п. 3, 8, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів з метою виявлення адміністративних правопорушень та припиняє їх; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР України його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Так, згідно з п. 12.9 б) ПДР України водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6 та 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31 або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил.

Відповідальність за вказане порушення встановлена ч. 1 ст. 122 КУпАП та передбачає накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За п. 2.1 а) ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

У відповідності до ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» та пунктів 2.1, 2.4 ПДР України водій зобов`язаний мати при собі та пред`явити у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться, зокрема, в посвідченні водія.

Частиною 1 статті 126 КУпАП передбачено відповідальність, зокрема, за керування транспортним засобом особою, яка не має або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, у виді накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Позивачка заперечує свою вину щодо порушення правил дорожнього руху, а оскаржувану постанову вважає такою, що підлягає скасуванню.

З аналізу положення ст. 247 КУпАП випливає, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч. 3 ст. 79 КАС України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом із поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Стороною відповідача в обґрунтування правомірності винесення оскаржуваної постанови додає до відзиву матеріали, фотознімки та відеозаписи, які спростовують твердження позивачки та посилання на які міститься в змісті оскаржуваної постанови.

Слід звернути увагу, що Кодекс адміністративного судочинства України передбачає не лише обов`язок суб`єкта владних повноважень доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності (ч. 2 ст. 77), але й обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч. 1 ст. 77).

Однак, доводи позивачки не знайшли свого підтвердження за результатами розгляду справи та спростовуються наданими ДПП доказами.

Суд зауважує, що порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідачем не впливає на суть вчиненого правопорушення та не є підставою для задоволення позовних вимог. Аналогічного висновку дійшов Київський апеляційний адміністративний суд в постанові від 30.10.2017 року (справа № 761/4692/17).

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, дії інспектора та складання оскаржуваної постанови відносно позивачки відповідають вимогам закону, підстав для звільнення її від адміністративної відповідальності в порядку, визначеному законом, не вбачається. За таких обставин, суд вважає, що вина позивачки у вчиненні адміністративного правопорушення доведена та у інспектора були наявні правомірні підстави для притягнення позивачки до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову та залишення рішення суб`єкта владних повноважень без змін.

Керуючись ст.ст. 122, 126, 245, 246, 251, 256, 268, 276, 287-289, 293 КУпАП, ст.ст. 2, 9, 21, 72-78, 90, 139, 205, 241-246, 250, 251, 269, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Департаменту патрульної поліції (м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3, ), інспектора Управління патрульної поліції в Одеській області Фурніка Олександра Олександровича (м. Одеса, Київський район, вул. Академіка Корольова, буд. 3), третя особа ОСОБА_2 , про скасування постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 10 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: