Справа № 300/2684/23
Суддя: Кафарський В.В.
Дата ухвалення: 2023-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"16" червня 2023 р. справа № 300/2684/23
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Кафарського В.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -
ОСОБА_1 (надалі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (надалі ГУ ПФУ в Івано-Франківській області, відповідач) про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови у призначенні позивачу пенсії по інвалідності, відповідно до ст. 18 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за пенсією, а також зобов`язання відповідача призначити та перерахувати ОСОБА_1 з 24.10.2022 пенсію по інвалідності, відповідно до статті 18 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за пенсією, та виплатити різницю при перерахунку пенсії по інвалідності.
Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідач протиправно відмовив позивачу у призначенні пенсії відповідно до ст. 18 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у зв`язку із тим, що ОСОБА_1 порушено передбачену Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління ПФУ від 25.11.2005 №22-1, процедуру звернення за призначенням пенсії.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17.05.2023 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
02.06.2023 на адресу суду надійшов відзив від відповідача, у якому ГУ ПФУ в Івано-Франківській області заперечує щодо задоволення позовних вимог. Зазначає, що ОСОБА_1 неодноразово звертався до відповідача із заявами, які розглядалися відповідно до Закону України «Про звернення громадян». Водночас, із заявою про призначення пенсії, у встановленому законом порядку, позивач не звертався, а тому для вирішення питання про призначення пенсії йому необхідно звернутися із відповідною заявою та доданими до неї документами до територіального органу Пенсійного фонду України або подати таку заяву через особистий кабінет на Вебпорталі електронних послуг Пенсійного фонду України за допомогою кваліфікованого електронного підпису.
Також вказує не необґрунтованість вимог позивача щодо застосування застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за пенсією, оскільки такий показник застосовується виключно для переводу з пенсії по інвалідності на пенсію за віком при набутті страхового стажу 24 місяці, згідно із ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Окрім того, вважає, що позивачем пропущено строк звернення до адміністративного суду з даним позовом. Із урахуванням викладеного вище, просить відмовити у задоволенні позову.
Суд, розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши докази і письмові пояснення, викладених у заявах по суті справи, встановив наступне.
З 21.12.2013 позивача було переведено з пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію по інвалідності, призначену відповідно до Закону України «Про державну службу», що підтверджується змістом листа від 23.08.2022 №3260-3219/Н-02/8-0900/22 (а.с. 42-43).
Як слідує із змісту вказаного вище листа, з 01.03.2022 позивач отримує пенсію по інвалідності, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 44).
08.08.2022 ОСОБА_1 звернувся до відповідача із проханням повідомити чи було його переведено на пенсію ст. 18 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а у разі переведення повідомити чи було застосовано при обчисленні розміру його пенсії показник середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за пенсією (а.с. 41).
Листом від 23.08.2022 №3260-3219/Н-02/8-0900/22 ГУ ПФУ в Івано-Франківській області повідомило, що позивач отримує пенсію по інвалідності, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а показник середньої заробітної плати за три попередні роки застосовують лише під час переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком (а.с. 42-45).
24.10.2022 позивач подав відповідачу заяву про призначення йому пенсії по інвалідності згідно із ст. 18 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за пенсією (а.с. 50-51).
До заяви від 24.10.2022 ОСОБА_1 долучено копію посвідчення серії НОМЕР_1 від 07.12.2000, що підтверджується розпискою-повідомленням (а.с. 53).
Відповідно до даного посвідчення, позивач є інвалідом 2 групи та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-інвалідів війни (а.с. 9).
У листі від 10.11.2022 №4442-4298/Н-02/8-0900/22 відповідач вказав, що позивач є отримувачем пенсії по інвалідності 2 групи, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки його захворювання пов`язане з ліквідацією аварії на ЧАЕС. При цьому, оновлений показник середньої заробітної плати може бути застосований лише після призначення пенсії за віком, водночас ОСОБА_1 станом на момент звернення пенсійного віку не досяг (а.с. 55).
27.12.2022 позивач знову звернувся до відповідача, оскільки у листі від 10.11.2022 №4442-4298/Н-02/8-0900/22 йому не було повідомлено про призначення чи відмову у призначенні пенсії по інвалідності згідно із ст. 18 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (а.с. 62).
Листом від 17.01.2023 №211-62/Н-02/8-0900/23 ГУ ПФУ в Івано-Франківській області роз`яснило ОСОБА_1 , що для призначення пенсії по інвалідності згідно із ст. 18 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» він має звернутися до пенсійних органів у порядку та в спосіб, встановлені Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління ПФУ від 25.11.2005 №22-1. Враховуючи, що позивач не дотримався процедури звернення за призначенням пенсії, його заява не розглядалася (а.с. 63-64).
Вважаючи дії відповідача з відмови йому у призначенні пенсії по інвалідності згідно із ст. 18 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» протиправними, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» (надалі Закон України №2262).
Статтею 7 Закону України №2262 визначено, що військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором. У разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», призначається одна пенсія за її вибором.
При цьому різниця між розміром пенсії, на який особа має право відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», і розміром пенсії із солідарної системи відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка визначається в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, фінансується за рахунок коштів державного бюджету.
Згідно із ст. 18 Закону України №2262, пенсії по інвалідності особам, які мають право на пенсію за цим Законом, призначаються в разі, якщо інвалідність настала в період проходження ними служби або не пізніше трьох місяців після звільнення зі служби, або якщо інвалідність настала пізніше тримісячного терміну після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва тощо), яке виникло в період проходження військової служби чи під час перебування в полоні або заручником, якщо полонення чи захоплення заручником не було добровільним і особа, яка має право на пенсію за цим Законом, перебуваючи в полоні або заручником, не вчинила злочину проти миру і людства.
Відповідно до ст. 48 Закону України №2262, заява про призначення пенсії згідно з цим Законом подається до територіального органу Пенсійного фонду України або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, іншими заінтересованими центральними органами виконавчої влади та Службою зовнішньої розвідки.
При цьому днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу Пенсійного фонду України письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дата їх відправлення.
Суд зазначає, що 24.10.2022 позивач подав відповідачу заяву про призначення йому пенсії по інвалідності згідно із ст. 18 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», що підтверджується копією відповідної заяви (а.с. 50-51).
Згідно із п. 4 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1 (надалі Порядок №3-1, в редакції, станом на час спірних правовідносин) заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії подається до органу, що призначає пенсію, заявником за місцем проживання, а при необхідності - його законним представником за місцем його проживання.
Пунктом 14 Порядку №3-1 передбачено, що орган, що призначає пенсії, розглядає питання про призначення пенсії або про відновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою. Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший і поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсії, при поданні заявником всіх необхідних документів.
Згідно із п. 17 Порядку №3-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви з необхідними для призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії документами орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії або про відмову в призначенні, переведенні з одного виду пенсії на інший та відновленні раніше призначеної пенсії.
Положеннями п. 18 Порядку №3-1 передбачено, що рішення щодо призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії оформляється розпорядженням органу, що призначає пенсії.
Отже, законодавством визначено право особи на призначення пенсії, перерахунок пенсії і переведення на інший вид пенсії. Підставою для вчинення дій, спрямованих на переведення з одного виду пенсії на інший, є відповідна заява особи та додані до неї необхідні документи, подані уповноваженому пенсійному органу в установленому порядку. Переведення з одного виду пенсії на інший відбувається тільки у разі, якщо такі пенсії призначені на підставі одного закону.
Переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. Якщо особа має право на отримання декількох видів пенсії, які визначені різними законами, і отримувала пенсію на підставі одного закону та згодом виявила бажання отримувати пенсію, яка передбачена іншим законом, то у такому випадку відбувається призначення пенсії в порядку, визначеному іншим законом для звернення особи до пенсійного органу за призначенням такого виду пенсії.
Встановивши, що заявником подані усі необхідні документи, що оформлені відповідно до вимог Порядку №3-1, орган, що призначає пенсію, зобов`язаний був розглянути їх по суті та не пізніше десяти днів з дня їх надходження прийняти рішення щодо призначення пенсії по інвалідності згідно із ст. 18 Закону України №2262.
Водночас, за результатами розгляду заяви позивача від 24.10.2022 відповідачем у десятиденний строк рішення, оформлене розпорядженням не приймалося. Замість такого розпорядження позивачу були надіслані листи від 10.11.2022 №4442-4298/Н-02/8-0900/22 та 17.01.2023 №211-62/Н-02/8-0900/23 (а.с. 55-63).
Змістом листів від 10.11.2022 №4442-4298/Н-02/8-0900/22 та 17.01.2023 №211-62/Н-02/8-0900/23 також підтверджується, що відповідач не здійснював розгляд документів позивача для визначення права на призначення пенсії по інвалідності відповідно до ст. 18 Закону України №2262.
При цьому, як встановлено судом з листа ГУ ПФУ в Івано-Франківській області від 17.01.2023 №211-62/Н-02/8-0900/23, відповідач наполягає, що документи позивача мають розглядатися за процедурою, встановленою Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління ПФУ від 25.11.2005 №22-1 (надалі Порядок №22-1).
Враховуючи посилання відповідача на Порядок №22-1, суд зазначає, що відповідно до п. 1.1 зазначеного Порядку, заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1); заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (Заява про виплату пенсії - додаток 2); заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (додаток 3); заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію).
Заява про призначення, перерахунок пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера може подаватись заявником разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України (далі - вебпортал або засоби Порталу Дія) або засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі - Портал Дія) з використанням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 липня 2015 року № 13-1.
У матеріалах справи міститься копія заяви позивача від 24.10.2022 про призначення йому пенсії. Суд зазначає, що подана ОСОБА_1 заява відповідає формі заяви, що встановлена Додатком №1 до Порядку №22-1 (а.с. 51-53).
Також на заяві проставлено штамп відповідача, що підтверджує її отримання 31.10.2022 (а.с. 50).
Відповідно до п. 4.3 Порядку №22-1, рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви. Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.
Згідно із п. 4.7 Порядку №22-1, право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.
Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.
Під час розгляду справи судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача із заявою, у якій просив відповідача призначити пенсію на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку. Отже, відповідачем заява в частині питання призначення пенсії не вирішена, рішення за наслідками розгляду заяви не прийняте, що є порушенням права позивача на повний, всебічний та об`єктивний розгляд його документів.
Покликання відповідача на те, що заява про призначення пенсії не відповідає встановленій формі і не може бути підставою для призначення пенсії є безпідставними, оскільки невідповідність заяви встановленій формі за наявності у ній необхідної інформації та наявності у відповідача відповідних документів не може бути підставою для позбавлення права на пенсійне забезпечення, за наявності підстав для його призначення.
До того ж, ані Порядок №3-1, ані Порядок №22-1, ані Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ані Закон України №2262 не містять таку підставу для відмови у призначенні пенсії як невідповідність заяві про її призначення затвердженій формі, а подана заява містила необхідну інформацію і стосувалась саме призначення пенсії позивачу, документи щодо якого знаходяться в пенсійній справі.
Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постанові 19.12.2018 №243/2677/15-а.
При цьому, суд вважає, що прийняття певного рішення в залежності від результатів розгляду поданих заявником документів, є дискреційними повноваженнями відповідача.
Так, існує певна процедура призначення пенсії по інвалідності за Законом України №2262, яка передбачає звернення особи із заявою до органу Пенсійного фонду України через уповноважений структурний підрозділ відповідного міністерства чи іншого органу.
Законодавцем визначено, що органи Пенсійного фонду України після отримання через уповноважені органи подання з документами та заявою про призначення пенсії по інвалідності розглядають їх та приймають рішення про призначення або відмову у призначення пенсії тим категоріям осіб, на яких поширюється дія Закону України №2262.
При цьому, як вже було вказано, ст. 18, 20 Закону України №2262 визначено умови за яких призначається пенсії по інвалідності особам з числа військовослужбовців.
Відповідно до змісту п. «б» ст. 20 Закону України №2262, до осіб з інвалідністю з числа військовослужбовців, які мають право на пенсію за цим Законом, віднесено:
- осіб, які отримали інвалідність внаслідок каліцтва, одержаного в результаті нещасного випадку, не пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби (службових обов`язків);
- осіб, які отримали інвалідність внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби.
Отже, вирішуючи питання чи має право позивач на призначення пенсії по інвалідності, згідно із п. «б» ст. 20 Закону України №2262, необхідно встановити причини інвалідності.
У разі, якщо причиною інвалідності є або каліцтво, одержане в результаті нещасного випадку, не пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби (службових обов`язків), або захворювання, пов`язане з проходженням служби, які є умовами для призначення пенсії відповідно до пункту «б» ст. 20 Закону України №2262, то військовослужбовець має право на призначення пенсії по інвалідності відповідно до цього Закону.
При цьому, органами, що здійснюють розгляд документів, що подаються для призначення пенсії, є територіальні управління ПФУ. Умови, за яких пенсійний орган відмовляє у призначенні пенсії, визначені законом. Якщо такі умови відсутні, пенсійний орган повинен призначити пенсію. Повноваження пенсійного органу та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу, за умови звернення особи з усіма необхідними для призначення пенсії документами, - призначити пенсію.
Водночас, як вже зазначалося судом, ГУ ПФУ в Івано-Франківській області не надавало оцінки документам, поданих позивачем, і не встановлювало наявність чи відсутність у ОСОБА_1 умов для призначення пенсії згідно із ст. 18 Закону України №2262.
Враховуючи те, що пенсійним органом рішення по суті питання призначення позивачу пенсії на умовах Закону України № 2262 не приймалось, суд вважає передчасними вимоги позивача про зобов`язання призначувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію по інвалідності згідно із ст. 18 Закону України №2262.
У зв`язку із цим суд вважає, що вимоги позивача про застосування при обчисленні розміру пенсії по інвалідності згідно із ст. 18 Закону України №2262 показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, є передчасними.
Тому з огляду на викладене, а також з метою ефективного захисту порушеного права позивача заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у такий належний спосіб: визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, що полягає у нерозгляді заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії по інвалідності згідно із ст. 18 Закону України №2262 від 24.10.2022, зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії по інвалідності згідно із ст. 18 Закону України №2262 із урахуванням висновків суду і прийняти за результатами розгляду такої заяви відповідне рішення.
Відповідно до пункту 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані. Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України (пункт 1); обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) (пункт 3); безсторонньо (пункт 4); добросовісно (пункт 5); з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації (пункт 7); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) (пункт 8); своєчасно, тобто протягом розумного строку (пункт 10).
У відповідності до частин 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Зважаючи на встановлені у справі обставини та з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову.
Розподіл витрат у справі не здійснюється, у зв`язку із тим, що позивач як інвалід ІІ групи звільнений від сплати судового збору.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, що полягає у нерозгляді заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії по інвалідності згідно із ст. 18 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.10.2022 про призначення пенсії по інвалідності згідно із ст. 18 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» із урахуванням висновків суду і прийняти за результатами розгляду такої заяви відповідне рішення.
В іншій частині заявлених позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статей 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Головному управлінню Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області рішення надіслати через підсистему «Електронний суд».

Перебіг процесуальних строків, початок яких пов`язується з моментом вручення процесуального документа учаснику судового процесу в електронній формі, починається з наступного дня після доставлення документів до Електронного кабінету в розділ «Мої справи».

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя /підпис/ Кафарський В.В.

Рішення складене в повному обсязі 16 червня 2023 р.