Справа № 280/2466/23
Суддя: Садовий Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2023-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2023 року Справа № 280/2466/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Садового І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного провадження адміністративну справу

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «АП-МАГІСТРАЛЬ» (69035, м. Запоріжжя, вул. Рекордна, буд. 26А, кімната 202, )

до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Запорізькій області (69118, м.Запоріжжя, вул. Чубанова, буд. 8, )

про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу, -

ВСТАНОВИВ:

21.04.2023 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АП-МАГІСТРАЛЬ» (далі позивач, ТОВ «АП-МАГІСТРАЛЬ») до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Запорізькій області в якому позивач просить суд:

- поновити строк для оскарження постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №356301 від 03.04.2023;

- визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №356301 від 03.04.2023;

- стягнути з відповідача судові витрати понесені позивачем у зв`язку із розглядом справи.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 25.04.2023 відкрито провадження у справі №280/2466/23, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) без повідомлення та виклику сторін.

У зв`язку з розглядом справи в порядку письмового провадження, відповідно до вимог частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Обґрунтування позовних вимог викладено в позовній заяві від 20.04.2023 (вх.№16336 від 21.04.2023). Зокрема зазначено про незгоду з правомірністю винесення оскаржуваної постанови, оскільки розгляд справи відносно ТОВ «АП-МАГІСТРАЛЬ» щодо порушення законодавства про автомобільний транспорт відбувався за відсутності представника позивача, а про накладення адміністративно - господарського штрафу позивачу стало відомо лише 12.04.2023, тобто вже після отримання копії оскаржуваної постанови №356301 від 03.04.2023. Разом з тим вказано, що відповідач в акті проведення перевірки посилається на товарно-транспортну накладну № 3 від 27.02.2023, при цьому матеріли справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт за оскаржуваною постановою взагалі не місять зазначеної накладної, натомість в матеріалах справи присутня товарно-транспортна накладна №3, яка датована 27.02.2022 де вантажовідправником є ФГ «УКР-АГРО-СВІТ» (код в ), вантажоодержувачем є ФГ «УКР-АГРО-СВІТ» (код 5). Водночас від імені вантажовідправника записаний директор Капустянський Є.Ю., від імені вантажоодержувача зазначена відповідальна особа - водій ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ), вказана товарно-транспортна накладна засвідчена печатками та підписами вказаних осіб. Крім того, позивач зазначає, що ТОВ «АП-МАГІСТРАЛЬ» не є власником вантажного транспортного засобу «DAF», номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом «BODEX», номерний знак НОМЕР_2 , а водій ОСОБА_1 є представником ФГ «УКР-АГРО-СВІТ», у зв`язку з чим позивач вважає, що не повинен нести відповідальність за технічний стан транспортного засобу, який йому не належить, та відсутність необхідних документів у водія. На підставі вищевикладеного наголошено, що матеріали справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт за оскаржуваною постановою не містять жодного належного доказу на підтвердження вчинення ТОВ «АП-МАГІСТРАЛЬ» інкримінованого йому правопорушення, а тому представник позивача просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі Просить позов задовольнити.

Заперечення проти позову викладено у відзиві на позовну заяву (вх.№19615 від 15.05.2023) де окрім іншого вказано, що статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 №2344-III (далі - Закон №2344-III) передбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати та пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються вантажні перевезення. Наголошено, що під час перевірки водій не пред`явив та не надав посадовій особі Укртрансбепеки роздруківку даних роботи цифрового тахографа за 28.02.2023, що було зафіксовано в акті проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом від 28.02.2023 №353583. Зауважено, що водій ОСОБА_1 з актом перевірки ознайомився, письмові пояснення щодо причин порушень не надав, копію акту отримав та засвідчив своїм підписом. Разом з тим зауважено, що норми Закону №2344-ІІІ не ототожнюють поняття «власник транспортного засобу» та «автомобільний перевізник», оскільки власник автомобіля за певних умов може бути одночасно і автомобільним перевізником, проте, у випадку, якщо автомобільним перевізником є користувач транспортного засобу, а не його власник, відповідальність за Законом останній не несе. Наголошено, що відповідно до товарно-транспортної накладної №3 автомобільним перевізником визначено ТОВ «АП-МАГІСТРАЛЬ», на підставі чого посадовими особами Укртрансбезпеки встановлено відповідальну особу за вчинене правопорушення. Враховуючи вищевказане представник відповідача просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Товариство з обмеженою відповідальністю «АП-МАГІСТРАЛЬ» () зареєстроване юридичною особою 18.05.2021, (номер запису: 002050147), видами діяльності за КВЕД є: 42.11 Будівництво доріг і автострад (основний); 42.13 Будівництво мостів і тунелів; 42.21 Будівництво трубопроводів; 42.99 Будівництво інших споруд, н.в.і.у.; 43.11 Знесення; 43.12 Підготовчі роботи на будівельному майданчику; 43.99 Інші спеціалізовані будівельні роботи, н.в.і.у.; 46.73 Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням; 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту; 77.12 Надання в оренду вантажних автомобілів; 77.32 Надання в оренду будівельних машин і устаткування (а.с.10).

Під час проведення рейдової перевірки 28.02.2023 посадовою особою Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області на ділянці дороги а/д Н-11, 83 км + 500 км, був зупинений та перевірений транспортний засіб марки DAF, номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом «BODEX», номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 .

За результатами перевірки складено Акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №353583 від 28.02.2023 (далі Акт перевірки №353583), яким зафіксоване порушення у вигляді перевезення вантажу за відсутності на момент перевірки документів, перелік яких визначено статтею 48 Закону №2344-III, а саме: відсутня роздруківка даних роботи цифрового тахографа водія ОСОБА_1 за 28.02.2023, відповідальність за яке передбачена статтею 60 Закону №2344-III. Водій з Актом перевірки №353583 ознайомився, жодних заперечень до викладених у ньому обставин не надав, що підтверджується особистим підписом ОСОБА_1 на вказаному Акті (а.с.14).

За результатами проведеної рейдової перевірки та на підставі висновків Акту перевірки №353583 Відділом державного нагляду (контролю) у Запорізькій області стосовно ТОВ «АП-Магістраль» винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №356301 від 03.04.2023. Вказаною постановою на підставі абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону №2344-III на позивача накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 грн. (а.с.13).

Вважаючи вищезазначену постанову відповідача про застосування адміністративно-господарського штрафу протиправною, позивач звернувся із даним позовом до суду про її скасування.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши надані позивачем та відповідачем докази, суд приходить до наступних висновків.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів частини 2 статті 2 КАС України, відповідно до яких у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначені Закон України «Про автомобільний транспорт».

Вказаний закон регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами-суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень (стаття 3 Закону № 2344-ІІІ).

Згідно з частиною четвертою статті 6 Закону № 2344-ІІІ реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Відповідно до частини сьомої статті 6 Закону №2344-ІІІ центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює, серед іншого, державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм на автомобільному транспорті.

Так, на виконання вимог абзацу 4 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України №442 від 10.09.2014 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» утворено Державну службу України з безпеки на транспорті, реорганізувавши шляхом злиття Державну інспекцію з безпеки на морському та річковому транспорті, Державну інспекцію з безпеки на наземному транспорті та підпорядкувавши Службі, що утворюється, Державну спеціальну службу транспорту.

Згідно з пунктом 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103 (далі - Положення №103), Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Згідно з підпунктами 1, 3 пункту 4 Положення №103 основними завданнями Укртрансбезпеки є, зокрема, реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування, міському електричному, залізничному транспорті; здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті.

Як зазначено у пункті 8 Положення №103 Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

На момент прийняття оскаржуваної постанови таким органом виступав Відділ державного нагляду (контролю) у Запорізькій області, утворений згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2021 № 1579-р «Про оптимізацію діяльності територіальних органів Державної служби з безпеки на транспорті».

Частинами 14, 17, 18 статті 6 Закону № 2344-ІІІ передбачено, що державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Рейдові перевірки (перевірки на дорозі) дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

У разі проведення позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі) автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом визначено Порядком проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) №1567, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин, далі Порядок №1567).

Рейдові перевірки (перевірки на дорозі) на автомобільному транспорті проводяться посадовими особами Укртрансбезпеки та її територіальних органів (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) згідно з додатком 1-1, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку (пункт 4 Порядку №1567).

При цьому, за приписами пункту 13 Порядку №1567 графік проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) складається та затверджується керівником або заступником керівника Укртрансбезпеки або її територіального органу з урахуванням стану аварійності, періоду, що пройшов від попередньої перевірки, забезпечення належного рівня транспортного обслуговування в окремих регіонах, інформації про діяльність осіб, що незаконно надають послуги з перевезень, перевірки дотримання умов перевезень, визначених дозволом (договором) на перевезення, та інших обставин.

Згідно із пунктом 14 зазначеного Порядку №1567 рейдовою перевіркою є перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.

Пунктом 15 Порядку №1567 передбачено, що під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно:

- наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом;

- додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону;

- додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) (далі - Європейська угода);

- відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам;

- оснащення таксі справним таксометром;

- відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу;

- додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху;

- наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду - відповідного посвідчення;

- додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів;

- виконання приписів щодо усунення порушень вимог законодавства про автомобільний транспорт, винесених за результатами розгляду справ про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт, які можливо перевірити під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі);

- виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Відповідно до пункту 25 Порядку №1567 справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Пунктами 26-27 Порядку №1567 передбачено, що справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням. У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.

За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно із Додатком 5.

Стосовно доводів представника позивача щодо порушення порядку розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт у зв`язку з її розглядом за відсутності представника ТОВ «АП-МАГІСТРАЛЬ», суд звертає увагу на висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 01.03.2018 по справі №820/4810/17, згідно з яким відсутність особи під час розгляду справи про накладення адміністративно-господарського штрафу не позбавляє особу права спростовувати вину у суді, та, у зв`язку з цим, не може бути самостійною підставою для скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу (пункт 31 постанови).

Частиною 5 статті 242 КАС України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Також, відповідно до частини 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відтак, посилання представника позивача на відсутність представника ТОВ «АП-МАГІСТРАЛЬ», як на підставу для визнання протиправною та скасування оскаржуваної постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №356301 від 03.04.2023 є безпідставними та судом відхиляються.

Оцінюючи аргументи сторін по суті спору, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 18 Закону №2344-III визначено, що з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані: організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України; здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху; забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці; здійснювати організацію та контроль за своєчасним проходженням водіями медичного огляду, забезпечувати їх санітарно-побутовими приміщеннями й обладнанням.

Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю.

Положення щодо режимів праці та відпочинку водіїв транспортних засобів визначається законодавством.

Статтею 48 Закону №2344-III передбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи на підставі яких виконуються вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Отже, до переліку документів для здійснення внутрішніх перевезень вантажів визначених статтею 48 Закону №2344-III віднесено також інші документи, що передбачені законодавством.

Статтею 49 Закону №2344-III визначено, що водій транспортного засобу зобов`язаний мати при собі та передавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам документи, передбачені законодавством, для здійснення зазначених перевезень.

Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України 24.06.2010 №385, затверджено Інструкцію з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті (далі - Інструкція №385).

Відповідно до пункту 3.3 Інструкції №385, водій транспортного засобу, обладнаного тахографом:

- забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа;

- своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання;

- використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом;

- має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР (994_016), або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом;

- у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв);

- у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.

Згідно з абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону №2344-III за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В контексті наведеної вище норми статті 60 Закону №2344-III суд наголошує, що відповідальність за порушення вимог законодавства у сфері автомобільного транспорту під час перевезення пасажирів та вантажів застосовується саме до автомобільних перевізників.

Таким чином, визначальним в межах розгляду цієї справи суд вважає встановлення факту того, чи є позивач перевізником в розумінні положень Закону №2344-III, адже доводи позивача полягають саме в тому, що відповідач застосував адміністративно-господарський штраф до неналежного суб`єкта.

За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону №2344-III, автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення - це перевезення вантажів вантажними автомобілями; водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Згідно зі статтею 33 Закону №2344-III автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовують на законних підставах.

Отже, суб`єктом відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт, у тому числі за надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 Закону №2344-III, є виключно автомобільний перевізник, який здійснює за власний кошт перевезення вантажів.

Так, з матеріалів справи зокрема вбачається, що 28.02.2023 уповноваженими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області проведено перевірку транспортного засобу марки DAF, номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом марки «BODEX», номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 . Крім того, в Акті перевірки №353583 вказано, що транспортний засіб належить ОСОБА_2 та використовується перевізником згідно ТТН №3 від 27.02.2023, перевізником визначено ТОВ «АП-Магістраль».

Судом встановлено, що власником транспортного засобу марки DAF, номерний знак НОМЕР_1 та напівпричепа марки «BODEX» з номерним знаком НОМЕР_2 станом на 28.02.2023 був ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 20.01.2023 та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 20.01.2023 (а.с.15-16).

Суд звертає увагу, що доводи відповідача щодо того, що саме ТОВ «АП-Магістраль» на дату проведення рейдової перевірки (28.02.2023) виступав автомобільним перевізником ґрунтуються виключно на відомостях наданої до перевірки товарно-транспортної накладної №3 від 27.02.2023 (з наявними ознаками виправленнями дати з 27.02.2022 та 27.02.2023).

При цьому в межах спірних правовідносин позивач вважає, що він не є суб`єктом що може бути притягненим до відповідальності, передбаченої абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону України №2344-ІІІ, оскільки відповідно наданих документів ТОВ «АП-Магістраль» не є власником транспортного засобу марки DAF, номерний знак НОМЕР_1 та напівпричепа марки «BODEX» з номерним знаком НОМЕР_2 .

Суд зауважує, що згідно з пунктом 6.3 Інструкції про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.08.2010 № 379, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.01.2011 за № 123/18861 (далі - Інструкція № 379), якщо власник транспортного засобу передав у встановленому порядку право користування і (або) розпорядження транспортним засобом іншій фізичній або юридичній особі (особам), то їм за письмовою заявою (додатки 1 і 2), поданою ними особисто або уповноваженим представником (за винятком випадків, коли в Центрі наявна інформація про анулювання таких повноважень), працівниками Центру оформляється і видається тимчасовий реєстраційний талон на період дії документа, який підтверджує право користування і (або) розпорядження транспортним засобом.

Вказаним підзаконним нормативно-правовим актом на виконання вимог Закону України «Про автомобільний транспорт» чітко визначено, що для транспортних засобів, що перебувають, зокрема у користуванні у фізичних чи юридичних осіб реєстраційним документом, наявність якого є обов`язковою згідно вимог статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», є тимчасовий реєстраційний талон на транспортний засіб.

Наведені норми законодавства дають підстави вважати, що у разі передачі права користування транспортним засобом фізичній або юридичній особі на підставі договору оренди транспортного засобу, у межах господарських відносин, позивач або орендар повинні звернутися до центру надання послуг, пов`язаних з використанням автотранспортних засобів за оформленням і видачею тимчасового реєстраційного документа на період дії документа, який підтверджує право користування і (або) розпорядження транспортним засобом.

Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 20.12.2018 у справі №804/8740/16.

В той же час, як з`ясовано з матеріалів справи та не спростовано відповідачем, будь-яких документів на підтвердження того, що транспортний засіб марки DAF, номерний знак НОМЕР_1 та напівпричеп марки «BODEX» з номерним знаком НОМЕР_2 , дійсно перебували у користуванні ТОВ «АП-МАГІСТРАЛЬ», водій на час проведення рейдової перевірки посадовій особі відповідача не надав.

Так само матеріали справи не містять і доказів перебування водія ОСОБА_1 у трудових або договірних відносинах з ТОВ «АП-МАГІСТРАЛЬ».

Таким чином, враховуючи вищенаведене суд зауважує, що відповідач не навів суду переконливих аргументів та не підтвердив належними доказами, що саме ТОВ «АП-Магістраль» на дату проведення перевірки виступало перевізником в розумінні норм чинного законодавства та використовувало транспортний засіб саме як перевізник.

При цьому, спростовуючи посилання відповідача на зміст товарно-транспортної накладної від 27.02.2023 №3, суд зазначає, що загальними нормами Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363 визначено, що товарно-транспортна накладна - документ на вантаж, а не документ, який визначає право власності/користування транспортним засобом, та/або автомобільного перевізника.

Так, з досліджених матеріалів справи та наданих доказів суд дійшов до висновку про помилковість позиції відповідача щодо того, що ТОВ «АП-Магістраль» на дату проведення рейдової перевірки 28.02.2023 виступало автомобільним перевізником в розумінні норм Закону № 2344-ІІІ, що в свою чергу виключає притягнення останнього до відповідальності, передбаченої статтею 60 Закону № 2344-ІІІ.

Відтак, з урахуванням встановлених обставин, на переконання суду, в цих правовідносинах відсутні підстави для застосування до позивача адміністративно-господарських санкцій в розмірі 17 000,00грн.

За таких обставин, постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу від 03.04.2023 №356301 є протиправною та підлягає скасуванню.

Згідно з приписами частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина 2 статті 77 КАС України).

На підставі системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 684,00грн., що підтверджується квитанцією №441125140 від 20.04.2023 (а.с.6).

Відтак, судовий збір у розмірі 2 684,00грн. підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті, структурним підрозділом якого (без статусу юридичної особи) є Відділ державного нагляду (контролю) у Запорізькій області, суб`єкта владних повноважень, яким прийнято протиправне рішення.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8-10, 14, 90, 139, 143, 241-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АП-МАГІСТРАЛЬ» (69035, м. Запоріжжя, вул. Рекордна, буд. 26А, кімната 202, ) до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Запорізькій області (69118, м.Запоріжжя, вул. Чубанова, буд. 8, ) про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу, - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправною та скасувати постанову Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Запорізькій області №356301 від 03.04.2023 про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю «АП-МАГІСТРАЛЬ» (69035, м. Запоріжжя, вул. Рекордна, буд. 26А, кімната 202, ) адміністративно-господарського штрафу у сумі 17 000,00грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті (01135, м. Київ, пр. Перемоги, буд.14, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АП-МАГІСТРАЛЬ» (69035, м. Запоріжжя, вул. Рекордна, буд. 26А, кімната 202, ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 684,00грн. (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 16.06.2023.

Суддя І.В.Садовий