Справа № 200/210/23
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2023-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2023 року справа №200/210/23

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Компанієць І.Д., суддів: Казначеєва Е.Г., Сіваченка І.В.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту боротьби з наркозлочинністю Національної поліції України на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 березня 2023 року у адміністративній справі № 200/210/23 (головуючий І інстанції Бабіч С.І.) за позовом ОСОБА_1 до Департаменту боротьби з наркозлочинністю Національної поліції України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Департаменту боротьби з наркозлочинністю Національної поліції України, яка полягає у нездійсненні нового нарахування одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби позивача з розрахунку місячного грошового забезпечення із включенням до його складу індексації та непроведенні її виплати з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги;

- зобов`язати відповідача здійснити нове нарахування одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби позивача з розрахунку місячного грошового забезпечення, включивши до його складу індексацію, та провести її виплату з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги;

- визнати протиправною бездіяльність Департаменту боротьби з наркозлочинністю Національної поліції України, яка полягає у не нарахуванні та невиплаті позивачу суми грошової компенсації за 3 календарні дні щорічної основної оплачуваної відпустки за 2015 рік, 1 календарний день щорічної додаткової оплачуваної відпустки за 2016 рік, 1 календарний день щорічної додаткової оплачуваної відпустки за 2017 рік, 5 календарних днів щорічної основної оплачуваної відпустки та 5 календарних днів щорічної додаткової оплачуваної відпустки за 2019 рік, 2 календарних дні щорічної додаткової оплачуваної відпустки за 2020 рік (усього 17 календарних днів), а також за 56 календарних днів невикористаних додаткових відпусток із збереженням заробітної плати як учаснику бойових дій за 2016, 2017, 2018, 2019 роки (з розрахунку 14 календарних днів на рік), виходячи з розміру середньоденного грошового забезпечення за останні 2 календарні місяці служби, що передують місяцю звільнення;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію за 3 календарних дні щорічної основної оплачуваної відпустки за 2015 рік, 1 календарний день щорічної додаткової оплачуваної відпустки за 2016 рік, 1 календарний день щорічної додаткової оплачуваної відпустки за 2017 рік, 5 календарних днів щорічної основної оплачуваної відпустки та 5 календарних днів щорічної додаткової оплачуваної відпустки за 2019 рік, 2 календарних дні щорічної додаткової оплачуваної відпустки за 2020 рік (усього 17 календарних днів) у сумі 8527,20 грн, а також за 56 календарних днів невикористаних додаткових відпусток із збереженням заробітної плати як учаснику бойових дій за 2016, 2017, 2018, 2019 роки (з розрахунку 14 календарних днів на рік) у сумі 28089,60 грн, виходячи з розміру середньоденного грошового забезпечення за останні 2 календарні місяці служби, що передують місяцю звільнення - 501,60 грн/день.

В обґрунтування позову зазначив, що відповідач протиправно здійснено виплату одноразової грошової допомоги при звільненні з розрахунку місячного грошового забезпечення без урахування індексації грошового забезпечення, на виплату якої позивач мав право на день звільнення.

Також позивачем не здійснено виплату грошової компенсації за невикористані дні щорічних основних оплачуваних відпусток.

Крім цього, позивач, як учасник бойових дій, має право на додаткову відпустку.

Однак, при звільненні зі служби позивачу відповідачем не виплачена грошова компенсація за невикористані дні додаткової відпустки.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 24 березня 2023 року позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Департаменту боротьби з наркозлочинністю Національної поліції України, яка полягає у нездійсненні нового нарахування одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби ОСОБА_1 з розрахунку місячного грошового забезпечення із включенням до його складу індексації та непроведенні її виплати з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги.

Зобов`язано Департамент боротьби з наркозлочинністю Національної поліції України здійснити нове нарахування одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби ОСОБА_1 з розрахунку місячного грошового забезпечення, включивши до його складу індексацію, та провести її виплату з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги.

Визнано протиправною бездіяльність Департаменту боротьби з наркозлочинністю Національної поліції України, яка полягає у не нарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 суми грошової компенсації за 3 календарні дні щорічної основної оплачуваної відпустки за 2015 рік, 1 календарний день щорічної додаткової оплачуваної відпустки за 2016 рік, 1 календарний день щорічної додаткової оплачуваної відпустки за 2017 рік, 5 календарних днів щорічної основної оплачуваної відпустки та 5 календарних днів щорічної додаткової оплачуваної відпустки за 2019 рік, 2 календарних дні щорічної додаткової оплачуваної відпустки за 2020 рік (усього 17 календарних днів), а також за 56 календарних днів невикористаних додаткових відпусток із збереженням заробітної плати як учаснику бойових дій за 2016, 2017, 2018, 2019 роки (з розрахунку 14 календарних днів на рік), виходячи з розміру середньоденного грошового забезпечення за останні 2 календарні місяці служби, що передують місяцю звільнення.

Зобов`язано Департамент боротьби з наркозлочинністю Національної поліції України нарахуватиі та виплатити ОСОБА_1 суми грошової компенсації за 3 календарні дні щорічної основної оплачуваної відпустки за 2015 рік, 1 календарний день щорічної додаткової оплачуваної відпустки за 2016 рік, 1 календарний день щорічної додаткової оплачуваної відпустки за 2017 рік, 5 календарних днів щорічної основної оплачуваної відпустки та 5 календарних днів щорічної додаткової оплачуваної відпустки за 2019 рік, 2 календарних дні щорічної додаткової оплачуваної відпустки за 2020 рік (усього 17 календарних днів), а також за 56 календарних днів невикористаних додаткових відпусток із збереженням заробітної плати як учаснику бойових дій за 2016, 2017, 2018, 2019 роки (з розрахунку 14 календарних днів на рік), виходячи з розміру середньоденного грошового забезпечення за останні 2 календарні місяці служби, що передують місяцю його звільнення.

Не погодившись з судовим рішенням відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Обґрунтування апеляційної скарги .

Відповідно до Порядку № 260 індексація грошового забезпечення не входить до складу грошового забезпечення, не є надбавкою чи премією, тому не може включатись в розрахунок при обчисленні одноразової грошової допомоги при звільненні.

Законодавством не передбачені умови та підстави виплати поліцейському грошової компенсації за невикористані дні щорічних чергових відпусток не у році звільнення зі служби в поліції та за неодержані додаткові відпустки учасникам бойових дій.

Враховуючи режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи.

Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу, однак суд першої інстанції листом повідомив, що всі документи у цій справі, що надійшли в паперовому вигляді або через офіційну електронну пошту суду скановано та експортовано в КП "Діловодство спеціалізованого суду", а у паперовому вигляді справа відсутня.

Верховний Суд листом від 19.08.2022 № 2097/0/2-22 на лист вх. № 1730/0/1-22 щодо надання Науково-консультативною радою при Верховному Суді висновку з питань, пов`язаних з електронним адміністративним судочинством повідомив, що підстав для звернення до НКР щодо надання вченими-членами НКР наукових висновків немає. Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).

Відповідно до листів Державної судової адміністрації України від 01.08.2018 № 15-14040/18, від 13.09.2018 № 15-17388/18 судами забезпечено сканування та експортування в підсистему "Електронний суд" матеріалів всіх судових справ, як перебували в провадженні суддів станом на 01.08.2018. Тобто вказана підсистема містить усі матеріали судової справи.

Отже, враховуючи зазначені листи, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі "Електронний суд".

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.

Фактичні обставини справи.

Наказом Департаменту боротьби з наркозлочинністю Національної поліції України від 23 травня 2022 року №99о/с відповідно до розділу VII Закону України "Про Національну поліцію" капітана поліції ОСОБА_1 , оперуповноваженого 2-го відділу (протидії правопорушенням на об`єктах легального обігу наркотиків та організаційно-аналітичної роботи) управління боротьби з наркозлочинністю в Донецькій області, звільнено зі служби в поліції за пунктом 7 частини 1 статті 77 (за власним бажанням) з 23 травня 2022 року.

Вислуга років станом на 23 травня 2022 року складає: у календарному обчисленні та для виплати одноразової грошової допомоги - 12 років 9 місяців 18 днів.

У жовтні 2022 року відповідачем нараховано та виплачено позивачу одноразову грошову допомогу при звільненні зі служби , що підтверджується копією архівної відомості № 1 від 05 грудня 2022 року № ДБН-346 про нараховане та виплачене грошове забезпечення за січень - грудень 2022 року, наданою відповідачем на адвокатський запит за супровідним листом від 05 грудня 2022 року № 4092/40/15/01-2022.

Відповідно до листа відповідача від 13 грудня 2022 року № 4238/40/16/01-2022 про порядок нарахування та виплати одноразової грошової допомоги при звільненні розмір нарахованої позивачу допомоги склав: посадовий оклад (оперуповноважений) 2500,00 грн. + оклад за спеціальне звання (капітан поліції) 1800,00 грн + надбавка за стаж служби в поліції (25%) 1075,00 грн + доплата за специфічні умови проходження служби (40%) 2150,00 грн = 7525,00 грн х 25% х 12 років вислуги = 22575,00 грн.

Водночас, згідно копії розрахункового листа за травень 2022 року капітан поліції ОСОБА_1 на день звільнення задоволений такими видами грошового забезпечення (до 23.05.2022 включно): посадовий оклад 1854,84 грн, оклад за спеціальним званням 1335,48 грн, надбавка за стаж служби в поліції (25%) 797,58 грн, надбавка за специфічні умови проходження служби (40%) 1595,16 грн, премія щомісячна в травні не встановлювалась, індексація (базовий місяць 01.11.2015) 1,819% - 1507,57 грн. Усього в сумі - 7090,63 грн.

Отже, нарахування одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби відповідачем позивачу здійснено з розрахунку місячного грошового забезпечення без урахування індексації грошового забезпечення.

15 грудня 2022 року позивач звернувся до відповідача із заявою, у якій просив здійснити нове нарахування та виплату одноразової грошової допомоги при звільненні із служби в поліції з розрахунку місячного грошового забезпечення, включивши до його складу суму фактично нарахованої та виплаченої індексації грошового забезпечення.

Листом від 5 січня 2023 року № 70/40/15/01-2023 відповідач повідомив, що нарахування і виплата позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції проводилась відповідно до чинного на день його звільнення законодавства і у відповідача відсутні правові підстави задоволення заяви поданої позивачем.

Суд першої інстанції задовольняючи позов, виходив з того, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, тому отримана сума індексація у структурі грошового забезпечення є її складовою, тому повинна включатися до складу місячного грошового забезпечення, з якого розраховується одноразова грошова допомога при звільненні.

Крім того, наявні правові підстави для нарахування та виплати позивачу компенсації за невикористані календарні дні щорічної основної відпустки та додаткової відпустки, як учаснику бойових дій.

Оцінка суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України від 2 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII).

Відповідно до частини першої статті 3 Закону №580 поліція у своїй діяльності керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Згідно пункту 4 частини десятої статті 62 Закону № 580-VIII поліцейський своєчасно і в повному обсязі отримує грошове забезпечення та інші компенсаційні виплати відповідно до закону та інших нормативно-правових актів України.

На підставі частин першої, другої статті 94 Закону № 580 поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Згідно статті 102 Закону № 580 виплата одноразової грошової допомоги поліцейським після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Як визначено частиною першою статті 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-XII (далі - Закон № 2262-ХІІ) особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом та звільняються зі служби за станом здоров`я, працівникам міліції (особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), які на момент опублікування Закону України «Про Національну поліцію» проходили службу в органах внутрішніх справ, мали календарну вислугу не менше п`яти років і до 7 листопада 2015 року були звільнені із служби в органах внутрішніх справ незалежно від підстав звільнення та продовжили роботу в Міністерстві внутрішніх справ або Національній поліції (їхніх територіальних органах, закладах і установах) на посадах, що заміщуються державними службовцями відповідно до Закону України «Про державну службу», а в навчальних, медичних закладах та науково-дослідних установах - на будь-яких посадах, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Згідно пункту 1 розділу VI Порядку № 260 поліцейським, які звільняються із служби через хворобу (за станом здоров`я), виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Відповідно до пункту 6 розділу 6 Порядку № 260 нарахування одноразової грошової допомоги при звільненні із служби здійснюється з розрахунку місячного грошового забезпечення, ураховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, процентну надбавку за стаж служби в поліції, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премій, установлених наказами на день звільнення.

Аналогічні приписи містяться у пункті 1 Постанови № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (далі Постанова № 988), відповідно до якого грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

На підставі пункту 3 Порядку № 260 грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання.

До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно пункту 23 Порядку № 260 (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) поліцейським, які звільняються зі служби в поліції та в установленому порядку мають право на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні, нарахування такої допомоги здійснюється з розрахунку місячного грошового забезпечення з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, що мають постійний характер, та премій, установлених на день звільнення. При цьому до розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні не включається винагорода за безпосередню участь у воєнних конфліктах, антитерористичних операціях та інших заходах в умовах особливого періоду. Днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення. День звільнення вважається останнім днем служби.

Частиною п`ятою статті 94 Закону № 580 передбачено, що грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону.

Згідно статті 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 3 липня 1991 року № 1282-ХІІ індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до статті 2 цього Закону індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема оплата праці (грошове забезпечення).

На підставі статті 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 5 жовтня 2000 року № 2017-ІІІ законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.

Пунктом 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, передбачено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Отже, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Незважаючи на наявність спеціального законодавства, зокрема Закону № 580-VIII, Закону № 2262-ХІІ та Порядку № 260, якими визначаються види (складові) грошового забезпечення, в тому числі поліцейських, натомість які не врегульовують питання віднесення індексації грошового забезпечення до видів грошового забезпечення, з якого обчислюється в тому числі грошова допомога при звільненні, при вирішенні цього питання слід субсидіарно застосовувати положення спеціальних законів щодо механізму проведення індексації, її мети та правової природи (суті), зокрема, Закону № 2017-ІІІ, Закону № 1282-ХІІ та Порядку № 1078.

Субсидіарне застосування зазначених норм права дає підстави для правового висновку, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення поліцейського для розрахунку пенсії за вислугу років, що забезпечує дотримання пенсійних прав осіб, звільнених зі служби, як складової конституційного права на соціальний захист. В іншому випадку, не врахування індексації при обрахунку пенсії за вислугу років призвело б до застосування для визначення розміру пенсії знеціненого грошового забезпечення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 3 квітня 2019 року у справі № 638/9697/17, від 19 березня 2020 року у справі № 820/5286/17.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що індексація має бути врахована у складі грошового забезпечення позивача для розрахунку грошової допомоги при звільненні.

Як свідчать матеріали справи індексація грошового забезпечення не була включена до складу грошового забезпечення позивача, з якого нараховувалась та виплачувалась одноразова грошова допомога при звільненні.

За таких підстав, колегія судів погоджується з судом першої інстанції щодо неправомірності дій відповідача щодо нарахування та виплати позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні без урахування індексації грошового забезпечення.

Щодо позовної вимоги про нарахування та виплату позивачу компенсації за невикористані дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій суд зазначає наступне.

Згідно статті 60 Закону № 580, проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 77 Закону № 580, поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, зокрема, за власним бажанням.

На підставі статті 92 Закону № 580 поліцейським надаються щорічні чергові оплачувані відпустки в порядку та тривалістю, визначених цим Законом.

Поліцейському надаються також додаткові відпустки у зв`язку з навчанням, творчі відпустки, соціальні відпустки, відпустки без збереження заробітної плати (грошового забезпечення) та інші види відпусток відповідно до законодавства про відпустки.

Статтею 93 Закону № 580 та пунктом 8 розділу 3 Порядку № 260 передбачено, що за невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до закону.

Відповідно статті 93 Закону № 580, тривалість відпусток поліцейського обчислюється подобово. За бажанням поліцейського невикористана частина відпустки може бути приєднана до чергової відпустки на наступний рік.

Згідно статті 4 Закону України від 05.11.1996 № 504/96-ВР «Про відпустки» (далі - Закон № 504) передбачено наступні види щорічних відпусток: основна відпустка (ст. 6 цього Закону); додаткова відпустка за роботу зі шкідливими та важкими умовами праці (ст. 7 цього Закону); додаткова відпустка за особливий характер праці (ст. 8 цього Закону); інші додаткові відпустки, передбачені законодавством.

На підставі статті 16-2 Закону № 504, учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності, особам з інвалідністю внаслідок війни, статус яких визначений Законом України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, особам, реабілітованим відповідно до Закону України Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років, із числа тих, яких було піддано репресіям у формі (формах) позбавлення волі (ув`язнення) або обмеження волі чи примусового безпідставного поміщення здорової людини до психіатричного закладу за рішенням позасудового або іншого репресивного органу, надається додаткова відпустка зі збереженням заробітної плати тривалістю 14 календарних днів на рік.

Згідно пункту 12 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» № 3551-XII від 02.10.1993, учасники бойових дій мають пільгу у вигляді одержання додаткової відпустки із збереженням заробітної плати строком 14 календарних днів на рік.

Порядок, умови, склад, розміри виплати грошового забезпечення поліцейських врегульовано Постановою № 988 та Порядком № 260.

На підставі пункту 1 Постанови № 988 грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Пунктом 3 Порядку № 260 визначено, що до складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно пункту 8 розділу III Порядку № 260 поліцейським, які відповідно до законодавства України мають право на відпустку зі збереженням грошового забезпечення, виплата грошового забезпечення здійснюється в розмірі, що вони одержували на день вибуття у відпустку, з розрахунку посадового окладу, установленого за основною штатною посадою, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії за поточний місяць.

За невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до чинного законодавства. Виплата грошової компенсації за невикористану в році звільнення відпустку проводиться, виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого поліцейський має відповідно до чинного законодавства, на день звільнення із служби. При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів. Кількість днів для виплати грошової компенсації за невикористану відпустку вказується в наказі про звільнення.

Положеннями Закону № 580 визначені підстави та умови отримання відпустки поліцейськими. Наведеним законом не виключаються випадки, коли поліцейським відпустка не буде використана протягом календарного року. При цьому положеннями цього закону не передбачено позбавлення такої особи права на відпустку, яке вона вже отримала в попередньому календарного році.

Вказані вище норми в сукупності свідчать, що у випадку звільнення поліцейського - учасника бойових дій, йому виплачується компенсація за всі невикористані ним дні відпустки, у тому числі за невикористані дні додаткової відпустки, передбаченої ст.16-2Закону № 504 та ст. 12 Закону № 3551-ХІІ.

З огляду на зміст п. 12 ч. 1 ст. 12 Закону № 3551-ХІІ, державою гарантується надання учасникам бойових дій пільг, зокрема, додаткової відпустки із збереженням заробітної плати, строком 14 календарних днів на рік.

Тобто, зазначеною нормою фактично встановлюють право особи, яка є учасником бойових дій, на отримання додаткової відпустки із збереженням заробітної плати строком 14 календарних днів кожного року.

Положення Закону № 3551-ХІІ не обмежують та не припиняють право учасника бойових дій на отримання у рік звільнення виплати грошової компенсації за всі невикористані дні додаткової відпустки.

В даному випадку до правовідносин, що виникли між сторонами, пріоритетному застосуванню підлягають спеціальні норми Закону № 3551-ХІІ, які не обмежують право особи-учасника бойових дій на отримання компенсації за невикористані дні додаткової відпустки.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 07.05.2020 по справі № 360/4127/19.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність в позивача права на отримання грошової компенсації за невикористані ним дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій.

Щодо позовної вимоги позивача про стягнення компенсації за невикористані дні щорічної чергової основної оплачуваної відпустки суд зазначає наступне.

На підставі частини першої, другої статті 92 Закону № 580 поліцейським надаються щорічні чергові оплачувані відпустки в порядку та тривалістю, визначених цим Законом. Поліцейському надаються також додаткові відпустки у зв`язку з навчанням, творчі відпустки, соціальні відпустки, відпустки без збереження заробітної плати (грошового забезпечення) та інші види відпусток відповідно до законодавства про відпустки.

Відповідно до частин 8, 9, 10 та 11 статті 93 Закону № 580-VIII поліцейським, які захворіли під час чергової відпустки, після одужання відпустка продовжується на кількість невикористаних днів. Продовження відпустки здійснюється керівником, який надав її, на підставі відповідного документа, засвідченого у визначеному законом чи іншим нормативно-правовим актом порядку. Поліцейським у рік звільнення за власним бажанням, за віком, через хворобу чи скорочення штату в році звільнення, за їх бажанням, надається чергова відпустка, тривалість якої обчислюється пропорційно з розрахунку однієї дванадцятої частини відпустки за кожний повний місяць служби в році звільнення. При звільненні поліцейського проводиться відрахування з грошового забезпечення надмірно нарахованої частини чергової відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року. За невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до закону. Відкликання поліцейського із чергової відпустки, як правило, забороняється. У разі крайньої необхідності відкликання з чергової відпустки може бути дозволено керівнику територіального органу поліції. За бажанням поліцейського невикористана частина відпустки може бути приєднана до чергової відпустки на наступний рік.

Згідно абзаців 7 і 8 розділу ІІІ Порядку № 260 за невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до чинного законодавства. Виплата грошової компенсації за невикористану в році звільнення відпустку проводиться, виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого поліцейський має відповідно до чинного законодавства на день звільнення із служби. При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів. Кількість днів для виплати грошової компенсації за невикористану відпустку вказується в наказі про звільнення.

Системний аналіз наведених законодавчих приписів свідчить, що право працюючої особи на відпочинок у формі відпустки закріплено Конституцією України.

Особу не може бути позбавлено такого права. Види відпусток, які можуть надаватися поліцейським, визначені у ст. 92 Закону № 580.

При цьому, як свідчать положення ч. 8, 11 ст. 93 Закону № 580, правило про надання відпустки до кінця календарного року не є виключним, зокрема: поліцейським, які захворіли під час чергової відпустки, після одужання відпустка продовжується на кількість невикористаних днів.

Відкликання поліцейського з чергової відпустки, як правило, забороняється. У разі крайньої необхідності відкликання з чергової відпустки може бути дозволено керівнику територіального органу поліції. За бажанням поліцейського невикористана частина відпустки може бути приєднана до чергової відпустки на наступний рік.

Тобто, законодавець не виключає випадки, коли поліцейським відпустка не буде використана протягом календарного року, а навпаки, закріплює право поліцейського використати відпустку за попередній рік одночасно з черговою відпусткою наступного року.

Таким чином, з нормативного тлумачення наведених правових норм висновується, що у наступному календарному році, в тому числі і за умови, що він є роком звільнення, поліцейський має гарантоване право на чергову відпустку за поточний календарний рік та на відпустки (основні і додаткові), що не були використані в попередніх роках, що виражається в праві на отримання грошової компенсації за весь час невикористаної оплачуваної відпустки, незалежно від часу набуття права на таку відпустку, оскільки відпустки за попередні роки також є невикористаними в році звільнення та не можуть бути залишені без розрахунку з поліцейським, адже в протилежному випадку - це суперечитиме суті та гарантіям як трудового, так і спеціального законодавства в частині реалізації права на відпочинок.

Рішенням Конституційного Суду України від 07.05.2002 № 8-рп/2002 в справі за конституційним поданням Президента України щодо офіційного тлумачення положень ч.2, 3 ст. 124 Конституції України (справа щодо підвідомчості актів про призначення або звільнення посадових осіб) зазначено, що при розгляді та вирішенні конкретних справ, пов`язаних із спорами щодо проходження публічної служби, адміністративний суд, установивши відсутність у спеціальних нормативно-правових актах положень, якими врегульовано спірні правовідносини, може застосувати норми, у яких визначені основні трудові права працівників - Кодекс законів про працю України.

Відтак, з огляду на не врегулювання приписами Закону № 580 і Порядку № 260 питання компенсації невикористаної частини відпустки поліцейському за минулі роки, при вирішенні вказаного спору підлягають застосуванню приписи КЗпП України і Закону України «Про відпустки».

Аналогічні правові висновки висловлено судовою палатою Верховного Суду у постанові від 19.01.2021 у справі № 160/10875/19, та у постановах Верховного Суду від 04.02.2021 у справі № 160/5393/19, від 31.03.2021 у справі № 320/3843/20, від 26.05.2021 у справі № 360/1362/20.

На підставі викладеного суд першої інстанції дійшов правильного висновку про протиправність дій відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачу під час звільнення компенсації за невикористані дні щорічної основної оплачуваної відпустки.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення адміністративного позову.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки судове рішення в межах доводів апеляційних скарг є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для їх задоволення та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту боротьби з наркозлочинністю Національної поліції України на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 березня 2023 року у адміністративній справі № 200/210/23 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 березня 2023 року у адміністративній справі № 200/210/23 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 19 червня 2023 року.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення в порядку, визначеному ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 19 червня 2023 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді Е.Г. Казначеєв

І.В. Сіваченко