Справа № 160/18681/22
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2023-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

13 червня 2023 року м. Дніпросправа № 160/18681/22

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),

суддів: Прокопчук Т.С., Шлай А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпро апеляційні скарги Головного управління ДПС у Дніпропетровській області

на додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.02.2023, (суддя суду першої інстанції Луніна О.С.), прийняте в порядку письмового провадження в м. Дніпро, в адміністративній справі №160/18681/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,

УСТАНОВИВ:

Додатковим рішенням від 16.02.2023 Дніпропетровський окружний адміністративний суд задовольнив частково заяву ОСОБА_1 про прийняття додаткового рішення. Ухвалив додаткове рішення у справі № 160/18681/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення. Стягнув з бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області вул. Сімферопольська, 17-А, м. Дніпро, 49005, код ЄДРПОУ ВП 44118658) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати, пов?язані з наданням професійної правничої допомоги у розмірі 5000 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Головне управління ДПС у Дніпропетровській області звернулось з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить додаткове рішення скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні заяви позивача.

Відповідач в обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що позивачем не доведено того, що судові витрати мали місце саме в заявленому обсязі, не підтверджено того, що послуги були надані саме у цій справі, не підтверджено фактичного часу, витраченого адвокатом на надання послуг з правничої допомоги, як передумови для стягнення з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань відповідних коштів.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на безпідставність доводів апеляційної скарги просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.02.2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 28.10.2022 року № 2-0483 на суму 130 108,67 грн. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1301, 09 грн.

07.02.2023 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення по справі № 160/18681/22 додаткового рішення, яким позивач просить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 вартість судових витрат, пов?язаних з наданням професійної правничої допомоги в сумі 14 400 грн.

Вирішуючи заяву позивача та стягуючи на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 5000 грн. суд виходив з того, що позивачем підтверджено факт понесення витрат у зв`язку з розглядом цієї справи, також суд дійшов висновку, що співмірний розмір судового збору становить саме 5000 грн.

Суд апеляційної інстанції погоджується в висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини другої статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

За змістом частини третьої статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини четвертої статті 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною п`ятою статті 134 КАС України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За положеннями статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України", від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України", від 30 березня 2004 року у справі "Меріт проти України", заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17.09.2019 року у справі № 810/3806/18, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

На підтвердження витрат на правову допомогу між позивачем (Клієнт) та Адвокатським бюро "Олександра Рисіна" (Бюро) укладено договір про надання правової (професійної правничої) допомоги від 03.11.2022 №195/23/22, згідно з п. 1.1.1 якого, Клієнт в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, доручає Бюро, а Бюро бере на себе зобов?язання надавати Клієнту правову (професійну правничу) допомогу, а саме: по підготовці від імені Клієнта позову до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, як відокремленого підрозділу ДПС України (далі - ГУ ДПС) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 2-0483 від 28.10.2022 року на суму 130108, 67 грн, подачі цього позову до Дніпропетровського окружного адміністративного суду та подальше представництво інтересів Клієнта в Дніпропетровському окружному адміністративному суді до прийняття останнім рішення по справі.

Відповідно до п. 3.2.1.1 Договору від 03.11.2022 №195/23/22, попередня оплата здійснюється в наступному порядку: за надання послуг, зазначених в п. 1.1.1 цього Договору - в розмірі 15000 грн протягом 10 календарних днів з моменту укладання даного Договору.

Угода про розмір гонорару до Договору від 03.11.2022 №195/23/22, містить найменування послуг, які надаються, базову вартість години за Договором, коефіцієнти, що застосовуються до вартості базової години.

Згідно з рахунком № 746 від 03.11.2022 року попередня оплата за надання послуг за договором складає 15000 грн.

Квитанцією від 09.11.2022 року підтверджено авансову оплату позивачем наданих юридичних послуг за Договором від 03.11.2022 №195/23/22 у розмірі 15000 грн.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність":

- договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (п. 4);

- інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6);

- представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п. 9).

Згідно з положеннями ст. 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності є, зокрема, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Розглянувши подані позивачем документи, судом встановлено, що вони в сукупності не містять обґрунтованої та об`єктивної суми витрат на правову допомогу, які були вчинені адвокатом, як такі, що неминуче мали бути вчинені адвокатом для відновлення прав клієнта, з огляду на наступне.

Суд зазначає, що відшкодуванню судом підлягають послуги лише безпосередньо пов`язані з розглядом адміністративної справи.

Суд вказує, що не підлягає задоволенню судом сума відшкодування таких послуг як:

-усні консультації;

-підготовка пояснення, апеляційних та касаційних скарг;

-підготовка заяв чи клопотань з процедурних питань;

- участь у перемовинах Клієнта з питань, зазначених в п. 1 Договору, що сприяють укладанню мирової угоди з підготовки відповідних документів;

- аналіз перспектив результату судової справи для Клієнта;

- представництво інтересів Клієнта в судових інстанціях, зазначених в п. 1 Договору;

- вартість годин, які адвокат змушений проводити у дорозі під час відрядження, але в цей час не надавати повноцінні послуги клієнту і не мати можливості надавати послуги іншим клієнтам.

Вказані послуги надані адвокатом в межах власної оплатної діяльності, та не потребують витрачення такої кількості часу, як визначена адвокатом.

Крім того, зазначені вище послуги не містять правового характеру, а є складовими підготовки позовної заяви.

При цьому, доказів надання таких послуг, як: підготовка пояснення, апеляційних та касаційних скарг; підготовка заяв чи клопотань з процедурних питань; участь у перемовинах Клієнта з питань, зазначених в п. 1 Договору, що сприяють укладанню мирової угоди з підготовки відповідних документі; представництво інтересів Клієнта в судових інстанціях, зазначених в п. 1 Договору; вартість годин, які адвокат змушений проводити у дорозі під час відрядження, але в цей час не надавати повноцінні послуги клієнту і не мати можливості надавати послуги іншим клієнтам, - суду взагалі не надано.

Суд першої інстанції правильно врахував, що перелік значної кількості послуг, які Клієнту не надавались та/або, які є складовими підготовки позовної заяви, є штучним збільшенням вартості наданих послуг правової (професійної правничої) допомоги.

При вирішенні питання щодо розподілу витрат, пов`язаних з правничою допомогою, суд першої інстанції обґрунтовано врахував, що адміністративна справа №160/18681/22, в силу статті 12 КАС України, є справою незначної складності, що зумовилює її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Предметом позову було оскарження лише одного податкового повідомлення-рішення з орендної плати з фізичних осіб за 2022 рік.

Отже, з огляду на те, що предметом розглядуваного спору, є справа незначної складності, обсяг наданих послуг адвокатом, виходячи з критерію розумності, пропорційності, співмірності розподілу витрат на професійну правничу допомогу та те, що заявлена сума до відшкодування витрат на правничу професійну допомогу є неспівмірною з вимогами, які заявлені у позовній заяві, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що розмір вказаних витрат має бути зменшений до 5000,00 гривень за підготовку позовної заяви.

За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що підтвердженими належними та допустимими в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України доказами є витрати позивача на професійну правничу допомогу саме у сумі 5000,00грн. При цьому, такий розмір є співмірним із складністю справи та виконаними адвокатом роботами, часом, витраченим на виконання цих робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг, а також ціною позову та (або) значенням справи для сторони.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що додаткове рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, висновки апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстави для зміни або скасування рішення суду - відсутні.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що позивачем заявлено заяву про компенсацію за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судових витрат, понесених позивача у зв`язку з розглядом даної справи в суді апеляційної інстанції. В заяві позивач просить стягнути на її користь судові витрати в розмірі 3 000 грн.

Колегія суддів розглянувши зазначену заяву приходить до висновку про необхідність її часткового задоволення.

Так, позивачем до суду надано копію ордера на підтвердження повноважень представника позивача адвоката Рисіна О.О. в суді апеляційної інстанції, копію додаткової угоди до договору №195/23/22 від 03.11.2022, копію рахунку від 28.03.№790, платіжну інструкцію від 29.03.2023.

Відповідно до додаткової угоди від 28.03.2023 № 1 до договору №195/23/22 від 03.11.2022, вказаний договір доповнено пп. 1.1.2 наступного змісту: « 1.1.2. По підготовці по поданню від імені Клієнта до Третього апеляційного адміністративного суду відзиву на апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.02.2023 по справі №160/18681/22 та представлення інтересів Клієнта до прийняття постанови по даній справі», та пп. 3.2.1.2 наступного змісту: «з.2.1.2 за надання послуг, зазначених в пп. 1.1.2 цього Договору в розмірі 3 000 до 7.04.2023 в незалежності від кількості годин надання правничої допомоги та без врахування коефіцієнтів та знижок, передбачених Угодою про розмір гонорару Бюро від 03.11.2022 №195/23/22».

Згідно з рахунком №790 від 28.03.2023, позивачу слід було сплатити попередню оплату за надання послуг згідно з пп. 1.1.2, п. 3.2.1.2 Договору №195/23/22 від 03.11.2022 3000 грн.

Оплата зазначених коштів ОСОБА_1 підтверджується платіжною інструкцією від 29.03.2023.

Дослідивши надані позивачем документи та враховуючи, що предметом апеляційного розгляду виступало додаткове рішення про стягнення судового збору у справі незначної складності, також з огляду на обсяг наданих адвокатом послуг, а саме те, що ним лише подано відзив на апеляційну скаргу із посиланням на усталені позиції ВС щодо вирішення питання про розподіл судових витрат, колегія суддів приходить до висновку, що заявлені до відшкодування судові витрат у сумі 3000 грн є неспівмірними із складністю справи. На думку колегії суддів, сума судових витрат, яка відповідає виконаній роботі та складності справи становить 400 грн.

З урахуванням вищенаведеного, колегія вважає за необхідне стягнути на користь ОСОБА_1 400 грн в рахунок відшкодування понесених нею судових витрат в суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 325 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.02.2023 в адміністративній справі № 160/18681/22 - залишити без змін.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області 400 (чотириста) грн в рахунок відшкодування понесених судових витрат в суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду.

Головуючий - суддя О.О. Круговий

суддя Т.С. Прокопчук

суддя А.В. Шлай