Справа № 620/3430/23
Суддя: Ткаченко О.Є.
Дата ухвалення: 2023-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2023 року Чернігів Справа № 620/3430/23

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Ткаченко О.Є.,

за участю секретаря Мазко Ю.С.,

представника позивача Костюк Ю.В.,

представника відповідача Ананка Ю.М.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Прохорське" до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

У С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Прохорське" звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Чернігівській області, в якому просить:

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області від 08.03.2023 року № 2511/ж10/25-01-07-00, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку, у розмірі 1 019 026,00 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 101 902,60 грн.;

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області від 08.03.2023 року № 2512/ж10/25-01-07-00, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на загальну суму 58238,00 грн.

Обґрунтовуючи вимоги, позивач вказує на порушення відповідачем у спірних правовідносинах чинного законодавства України на момент їх виникнення, що стало підставою для звернення до суду.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 03.04.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження.

Відповідачем подано до суду відзив на позов, в якому відповідач не погоджується з позовними вимогами позивача, обґрунтовуючи тим, що а ні під час перевірки, а ні разом із відповіддю платником не надано інформацію та документальних підтверджень щодо: достатнього об`єму поставки товару, фактичного походження товару; використання товару та послуг в господарській діяльності підприємства. При здійсненні позапланової виїзної перевірки встановлено, що платником неправомірно занижено суму ПДВ, яка підлягає нарахуванню та сплаті до бюджету внаслідок не нарахування податкових зобов`язань з ПДВ при відображенні в бухгалтерському обліку списання мінеральних добрив, які було використано поза межами господарської діяльності. Вказані дії були розцінені, як допущені умисно, оскільки саме цією особою були створені умови для заниження об`єкту оподаткування податком на додану вартість. У результаті таких дій була занижена сума ПДВ, що підлягала нарахуванню та сплаті платником до бюджету. Вина особи полягає у тому, що вона могла дотриматися правил і норм, визначених Податковим кодексом України, однак вказаного не здійснила та не виконала свого податкового обов`язку. В ході проведення перевірки та дослідженні наданих додаткових пояснень та копій документів не було встановлено обставин відсутності фактів порушення вимог податкового законодавства, а також не встановлено обставин, що пом`якшують або звільняють ТОВ «ПРОХОРСЬКЕ» від фінансової відповідальності за вчинення податкових правопорушень.

Представник позивача надав до суду відповідь на відзив, в якій підтримав доводи позовної заяви.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

ТОВ «ПРОХОРСЬКЕ» є юридичною особою, яка здійснює діяльність із 28.02.2000 року за основним видом економічної діяльності: 01.11. Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур, що підтверджується даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємств та громадських формувань (а.с.21-22 т.1). ТОВ «ПРОХОРСЬКЕ» перебуває на податковому обліку, є платником ПДВ.

Для здійснення статутної діяльності позивач має на балансі рухоме і нерухоме майно, штат працівників відповідної кваліфікації та земельні ділянки у користуванні загальною площею 5700,48 га, на яких вирощується сільськогосподарська продукція (а.с. 140-162, 162 із зворотного боку -163 з обох боків, 164-167 т.1).

За наслідками здійснення своєї господарської діяльності ТОВ «ПРОХОРСЬКЕ» було подано податкові декларації з податку на додану вартість:

№ від 20.07.2022 р. за червень 2022 року: сума заявленого бюджетного відшкодування становить 3 100 000 грн, сума від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду становить 16 345 769 грн, сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду становить 13 245 769 грн (а.с.23-28 т.1);

№ від 19.08.2022 р. за липень 2022 року: сума заявленого бюджетного відшкодування становить 4 998 907 грн., сума від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду становить 15 107 264 грн., сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду становить 10 108 357 грн (а.с.29-34 т.1).

Наказом начальника ГУ ДПС у Чернігівській області від 19.10.2022 року за № 1283-п призначено позапланову документальну виїзну перевірку ТОВ «Прохорське» відповідно до пп. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України. Дата початку перевірки з 01.11.2022 тривалістю 5 робочих днів (а.с.35 т.1).

Перевірку продовжено на 2 робочі дні з 08.11.2022 на підставі наказу від 03.11.2022 за № 1392-п та на 3 робочі дні з 10.11.2022 на підставі наказу від 10.11.2022 за № 1431-п. (а.с.36-37 т.1).

За результатами перевірки, проведеної на підставі п. 78.1.8. Податкового кодексу України, складено акт про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Прохорське» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за червень-липень 2022 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, № 5828/07/03796132 від 21.11.2022 (далі - акт перевірки) (а.с.38-55 т.1).

В зазначеному акті перевірки відповідачем викладено свої висновки щодо порушень платником податків:

1. п. 44.1 ст. 44, п. 185.1 ст. 185, п.188.1 ст. 188, пп.194.1 п. 194.1 ст. 194, п. 198.5 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200, п. 201.1 ст. 201 ПК України, в результаті чого завищено податок на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню за липень 2022 року на загальну суму 1 019 026 грн.

2. п. 44.1 ст. 44, п. 185.1 ст. 185, п.188.1 ст. 188, пп.194.1 п. 194.1 ст. 194, п.198.5 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200, п. 201.1 ст. 201 ПК України, що призвело до завищення від`ємного значення з ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду на суму 212 804 грн.

21.11.2022 податковим органом направлено запит «Про надання інформації» за №1976/ж12/25-01-07-04 від 21.11.2022 р., який отримано ТОВ «Прохорське» 24.11.2022 за вх. № 95. За вказаним запитом, товариству запропоновано у строк до 28.11.2022 надати документи та/або пояснення щодо дослідження обставин перевірки, викладених в акті перевірки, відсутності вини платника податків та обставин, що звільняють від фінансової відповідальності (а.с.58-59 т.1).

ТОВ «ПРОХОРСЬКЕ» надано письмові пояснення та копії підтверджуючих первинних документів (лист за вих. № 166 від 28.11.2022 та додатки до нього направлено електронною поштою на адресу: та отримано канцелярією відповідача 29.11.2022 за вх. № 14370/6), що підтверджується роздруківкою направленого електронного листа (а.с.62-63 т.1).

ТОВ «Прохорське» надано письмові пояснення по господарських операціях, здійснених на підставі укладених договорів між ТОВ «ПРОХОРСЬКЕ» і ТОВ «АГРОТРЕЙД- ВИРОБНИЦТВО» щодо поставки поліфоски та її походження, зокрема:

1) щодо договору поставки № ВПК-13/2203-01 від 01.03.2022 р, за яким було здійснено поставку добрива поліфоска 8 NPK (S) 8-24-24(9) згідно видаткових накладних: № 182 від 05.05.2022 року в кількості 18,8 т на суму 349 431,38 грн, в т.ч. ПДВ 58 238,56 грн; № 326 від 01.06.2022 року в кількості 285,2 т на суму 5 264 794,28 грн, в т.ч. ПДВ 877 465,71 грн. (а.с.117-119 т.1).

На підтвердження походження товару від ТОВ «ХІМАГРОСТЕП» до ТОВ "АГРОТРЕЙД-ВИРОБНИЦТВО" надано копії видаткових накладних, складених вказаними підприємствами, товарно-транспортні накладні на доставку Поліфоски 8 NPK (S) 8-24-24(9) у липні-листопаді 2021 року до пункту розвантаження: вул. В. Кеслера, 6, с. Курінь, Бахмацький район, Чернігівська область (а.с.69-76 т.1).

Від ТОВ «ХІМАГРОСТЕП», яке є постачальником поліфоски 8 NPK (S) 8-24-24(9) для ТОВ "АГРОТРЕЙД-ВИРОБНИЦТВО", надано копії документів, які підтверджують імпорт добрива - митні декларації: ВМД № UA10320/2021/005750 від 29.06.2021, вага нетто 180 т; ВМД №UA806020/2021/001569 від 11.08.2021, вага нетто 60т; ВМД №UA110320/2021/005652 від 24.06.2021, вага нетто 60т; ВМД № UA110320/2021/003231 від 09.04.2021, вага нетто 60 т та Сертифікат відповідності № WE/118/19/BS на Поліфоску 8 NPK (S) 8-24-24(9), перекладений з польської мови та завірений приватним нотаріусом Шевченко В.Ю. (а.с.65 зворот-68, 77-79 т.1).

У листі від 09.11.2022 №350 ТОВ «ХІМАГРОСТЕП» повідомило, що на підприємстві була проведена документальна планова виїзна перевірка за період з 01.04.2019 по 30.09.2021. Згідно акта від 20.12.2021 року № 11242/16-31-07-01-10/39291937 порушень підприємством податкового, валютного та іншого законодавства не встановлено (а.с.65 т.1).

Не погоджуюсь із викладеним в акті перевірки та вважаючи доводи контролюючого органу необґрунтованими та безпідставними, а висновки - передчасними та такими, що суперечать чинному податковому законодавству, позивачем подано письмові заперечення до акта перевірки за вих. № ПРХ-Оск від 08.12.2022 та повідомлено податковий орган про намір бути присутнім при їх розгляді (а.с.81-86).

03.01.2023 р. ТОВ «ПРОХОРСЬКЕ» отримало лист за вих. № 2488/ж12/25-01-07-04-06 від 28.12.2022 про результати розгляду заперечення до акта документальної позапланової виїзної перевірки від 21.11.2022 р. № 5828/07/03796132, відповідно до якого, враховуючи ненадання ТОВ «Прохорське» пояснень та їх документальних підтверджень на запит №1976/Ж12/25-01-07-04 від 21.11.2022, підлягає накладенню штраф у розмірі 25 відсотків від завищеної суми бюджетного відшкодування (а.с.87-91 т.1).

За наслідками акта перевірки складені податкові повідомлення-рішення (далі також - «ППР»):

- від 29.12.2022 року № 7619/25010700 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку у розмірі 1019 026,00 грн. та нарахування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у розмірі 254 756,50 грн. (а.с.92 т.1);

- від 29.12.2022 року № 7620/25010700 про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість на загальну суму 212 804,00 грн. (а.с.94 т.1).

Позивачем через електронний кабінет платника до Державної податкової служби України подано скаргу від 12.01.2023 № 6 на ППР від 29.12.2022 року № 7619/25010700 та скаргу від 12.01.2023 № 7 на ППР від 29.12.2022 року № 7620/25010700 (а.с.96-111 т.1), в яких ТОВ «Прохорське» були надані письмові пояснення та обґрунтування щодо незаконності і безпідставності складених ППР та додані первинні документи на підтвердження реальності здійснених господарських операцій.

До скарг додані акти про відсутність інспектора при документальній виїзній перевірці, договори поставки, підряду, зберігання, комісії, видаткові та податкові накладні, платіжні доручення, акти приймання-передачі на відповідальне зберігання та повернення з відповідального зберігання, акти про використання мінеральних, органічних та бактеріальних добрив та засобів хімічного захисту рослин, акти виконання робіт (надання послуг), лист за вих. № 166 від 28.11.22 р. з додатками на підтвердження походження товару Поліфоски (в т.ч. ТТН, ВМД, Сертифікат про походження) (а.с.63,64зворот-79, 112-139 т.1).

Рішенням Державної податкової служби України від 03.03.2023 № 5579/6/99-00-06-01-05-06 про результати розгляду скарги від 12.01.2023 № 6 скаргу позивача на ППР від 29.12.2022 № 7619/25010700 задоволено частково та зменшено розмір штрафних санкцій на 152 853,90 грн, а в іншій частині ППР - залишено без змін (а.с.168-171 т.1).

Рішенням Державної податкової служби України від 03.03.2023 № 5576/6/99-00-06-01-05-06 про результати розгляду скарги від 12.01.2023 № 7 скаргу позивача на ППР від 29.12.2022 року № 7620/25010700 задоволено частково в частині зменшення розміру від`ємного значення на 154 566 грн., а в іншій частині - ППР залишено без змін (а.с.172-176 т.1).

За наслідками рішення про результати розгляду скарг ТОВ «ПРОХОРСЬКЕ» отримало податкові повідомлення-рішення (а.с.177-180 т.1):

- від 08.03.2023 року № 2511/ж10/25-01-07-00 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку, у розмірі 1 019 026,00 грн. та нарахування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у розмірі 101 902,60 грн.

- від 08.03.2023 року № 2512/ж10/25-01-07-00 про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість на загальну суму 58 238,00 грн.

Вважаючи рішення відповідача протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся до суду з позовом за захистом своїх охоронюваних законом прав та інтересів.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд застосовує джерела правового регулювання у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, та зважає на наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, перелік податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (далі ПК України).

Відповідно до пункту 200.1 статті 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно абзацу б пункту 200.4 статті 200 ПК України встановлено, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету.

Відповідно до пункту 200.7 статті 200 ПК України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

До податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання) платником податків додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування та оригінали митних декларацій. У разі якщо митне оформлення товарів, вивезених за межі митної території України, здійснювалося з використанням електронної митної декларації, така електронна митна декларація надається контролюючим органом за місцем митного оформлення контролюючому органу за місцем обліку такого платника податків в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації кваліфікованого електронного підпису відповідно до закону (пункт 200.8 статті 200 ПК України).

Згідно пункту 200.10 статті 200 ПК України у строк, передбачений абзацом першим пункту 76.3 статті 76 цього Кодексу, контролюючий орган проводить камеральну перевірку даних податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання).

Платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування в разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, а у випадках, визначених пунктом 200.11 цієї статті, - за результатами перевірки, зазначеної у такому пункті, що проводяться відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до пункту 200.14 статті 200 ПК України, якщо за результатами камеральної або документальної перевірки, контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган:

б) у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування;

в) у разі з`ясування за результатами проведення перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови в наданні бюджетного відшкодування.

Наслідком встановлення контролюючим органом невідповідності суми бюджетного відшкодування, заявленої платником податку у податковій декларації, є прийняття податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій, зокрема, за придбання або виготовлення товарів та послуг.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг.

Згідно з пунктом 198.5 статті 198 ПК України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися, зокрема, в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

Згідно з пунктом 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно із ст. 3 Господарського кодексу України господарська діяльність - діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Частинами 1 та 2 ст. 173 Господарського кодексу України передбачено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Основними видами господарських зобов`язань є майново-господарські зобов`язання та організаційно-господарські зобов`язання.

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями. При укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі, зокрема, вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству. Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів. (ст. 179 ГК України).

За приписами частин третьої, восьмої статті 19 Господарського кодексу України, обов`язком суб`єктів господарювання є ведення бухгалтерського обліку та подання фінансової звітності згідно із законодавством, що забезпечує здійснення державою контролю і нагляду за господарською діяльністю суб`єктів господарювання, а також за додержанням ними податкової дисципліни.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до ст. 44 Податкового кодексу України платники податків для цілей оподаткування зобов`язані вести облік витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єкта оподаткування та/або податкових зобов`язань з ПДВ на підставі первинних документів та регістрів бухгалтерського обліку.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що первинний документ згідно з цим визначенням містить дві обов`язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення.

Згідно із частинами 1 та 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до ч. 1 ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Отже, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

В акті перевірки відповідачем не наведено жодного доказу про відсутність первинного бухгалтерського документу або неправильне оформлення первинних документів.

Як встановлено судом, рух товару Поліфоска 8 NPK (S) 8-24-24(9) у даних бухгалтерського обліку ТОВ "ПРОХОРСЬКЕ" відображений по субрахунку 208 "Матеріали сільськогосподарського призначення", на якому обліковуються мінеральні добрива, отрутохімікати для боротьби зі шкідниками й хворобами сільськогосподарських культур, біопрепарати, медикаменти, хімікати, що використовуються для боротьби з хворобами сільськогосподарських тварин.

Відповідно до звіту про проводки рахунку 208 за травень-червень 2022 року (а.с.11-14 т.2), рух Поліфоски відбувався таким чином:

1) у травні 2022 року:

05.05.2022 позивач придбав 18,8 т Поліфоски у ТОВ «Агротрейд-Виробництво» на складі СТОВ «Злагода» з одночасною передачею ТМЦ на зберігання СТОВ «Злагода» (ДТ 208-КТ 631), що підтверджується договором поставки № ВПК-13/2203-01 від 01.03.2022 (а.с.117-118 т.1), видатковою накладною № 182 від 05.05.2022 (а.с.119 т.1), договором зберігання із СТОВ «ЗЛАГОДА» № ЗДЗ-01/2201-04 від 04.01.2022, актом приймання-передачі на відповідальне зберігання від 05.05.2022 (а.с.122-124 т.1);

05.05.2022 р. забрали зі складу зберігання СТОВ «ЗЛАГОДА» 18,8 т Поліфоски (ДТ 208-КТ 208), що підтверджується актом повернення з відповідального зберігання від 05.05.2022 та передали ТМЦ ТОВ «Агротрейд-Виробництво» на виконання договору підряду № ВПД-03/2201-04 від 04.01.2022, що підтверджується актом приймання-передачі ТМЦ в рамках договору підряду № 182 від 05.05.2022 (а.с.125-128 т.1).

31.05.2022 списано 18,8т Поліфоски (ДТ 2311-КТ 208), що підтверджується звітом за травень 2022 року про використання ТМЦ по договору підряду № ВПД-03/2201-04 від 04.01.2022 (а.с.15 т.2) та актом про використання мінеральних, органічних та бактеріальних добрив та засобів хімічного захисту рослин № 3 за травень 2022 року (а.с.134 т.1);

2) у червні 2022 року:

01.06.2022 позивач придбав 285,2 т Поліфоски у ТОВ «Агротрейд-Виробництво» на складі СТОВ «Злагода» з одночасною передачею ТМЦ на зберігання СТОВ «Злагода» (ДТ 208-КТ 631), що підтверджується договором поставки № ВПК-13/2203-01 від 01.03.2022, видатковою накладною № 326 від 01.06.2022 (а.с.117-119 зворот т.1), договором зберігання із СТОВ «ЗЛАГОДА» № ЗДЗ-01/2201-04 від 04.01.2022, актом приймання-передачі на відповідальне зберігання від 01.06.2022 (а.с.122-124 зворот т.1);

01.06.2022 забрали зі складу зберігання СТОВ «ЗЛАГОДА» 285,2 т Поліфоски (ДТ 208-КТ 208), що підтверджується актом повернення з відповідального зберігання від 01.06.2022 (а.с.125 зворот т1) та передали ТМЦ ТОВ «Агротрейд-Виробництво» на виконання договору підряду №ВПД-03/2201-04 від 04.01.2022, що підтверджується актом приймання-передачі ТМЦ в рамках договору підряду № 326 від 01.06.2022 (а.с.126-128 зворот т1);

30.06.2022 списано 285,2т Поліфоски (ДТ 2311-КТ 208), що підтверджується звітом за червень 2022 року про використання ТМЦ по договору підряду № ВПД-03/2201-04 від 04.01.2022 (а.с.16 т.2) та актом про використання мінеральних, органічних та бактеріальних добрив та засобів хімічного захисту рослин № 4 за червень 2022 року (а.с.135-139 т.1).

Таким чином, дані бухгалтерського обліку та первинні документи, які містить відомості про господарську операцію, підтверджують, що при операціях з ТМЦ Поліфоска 8 NPK (S) 8-24-24(9), які були здійснені у травні-червні 2022 р., відбувався рух активів та використання ТМЦ, який відображено і в фінансовій звітності позивача у 2022 році, що свідчить про реальні зміни майнового стану позивача та підтверджує використання Поліфоски у господарській діяльності ТОВ «ПРОХОРСЬКЕ».

Щодо посилань податкового органу на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 07.06.2019 по справі № 755/11871/17 про задоволення клопотання слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури м. Києва, у межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0002035 від 04.08.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.212, ч.2 ст.364 КК України, про надання тимчасового доступу до документів, які перебувають у володінні ТОВ «Інжинірінг-Будівництво» (), які підтверджують фінансово-господарські відносини з ТОВ «Фор`ярд» () та ряд інших виконаних робіт, наданих послуг, податкові накладні; реєстри виданих та отриманих податкових накладних; доручення (довіреності) на отримання ТМЦ; виписки про рух коштів на банківських рахунках, або платіжних доручень; видаткові касові ордери; накази (протоколи зборів засновників) про призначення на посаду та звільнення з посади директорів та головних бухгалтерів, їх службові інструкції, які були чинними в період здійснення операцій з вказаним товариством; листи, претензії, інші матеріали переписки між підприємствами; інші документи які складалися під час виконання даних договірних зобов`язань та є невід`ємною частиною проведених фінансово-господарських операцій) за період з 01.01.2018 року по 03.06.2019 року таких взаємовідносин, оскільки там фігурує ТОВ «Хімагростеп» (код 39291937) (а.с. 17-19 т. 2).

Суд звертає увагу, що інформація з незавершеного кримінального провадження не може бути підставою про невизнання витрат, оскільки зобов`язання сторін по договорах належно і в повному об`ємі виконані, про що свідчить відсутність взаємних претензій, а чинним законодавством України на платників податків не покладений обов`язок перевірки своїх контрагентів з проведенням оперативно-розшукових заходів.

Встановлені певні факти в ході оперативно-розшукових заходів, слідства у кримінальній справі, що стосується осіб, причетних до діяльності підприємства-постачальника без відповідного судового рішення у кримінальній справі самі по собі не є доказом вчинення відповідних правопорушень отримувача (покупця) таких послуг(товарів).

Крім того, жодна посадова особа контрагента позивача не визнана винною у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, аргументи не можуть застосовуватися в якості доказів під час проведення податкової перевірки, а сам факт порушення кримінального провадження та отримання свідчень (пояснень) працівників або посадових осіб господарюючих суб`єктів, в рамках такого кримінального провадження, не є беззаперечним фактом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків всіх господарських операцій проведених між позивачем та його контрагентами.

Під час проведення господарських операцій платник податків може бути і не обізнаним стосовно дійсного стану правосуб`єктності своїх контрагентів і реально отримати від них товари (роботи чи послуги), незважаючи на те, що контрагенти можливо і мають наміри щодо порушення податкового законодавства.

Крім того, Головне управління ДПС у Полтавській області в акті про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Хімагростеп» (код 39291937) з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.04.2019 по 30.09.2021 від 20.12.2021 №11242/16-31-07-01-10/39291937 не досліджувався ланцюг поставки Поліфоска 8 NPK (S) 8-24-24(9) до ТОВ «Агротрейд-Виробництво», а потім до ТОВ «ПРОХОРСЬКЕ» (а.с.43-61 т.2).

Стаття 6 КАС України передбачає принцип верховенства права при здійсненні адміністративного судочинства.

Частиною 2 вказаної статті встановлено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

За практикою Європейського суду з прав людини, викладеною, зокрема, у рішенні від 23.07.2002 у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції", адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів, має саме податкове управління.

Відповідно до п. 30 рішення ЄСПЛ у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001 рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Згідно з п. 29 рішення ЄСПЛ у справі «RuizTorija v. Spain» від 09.12.1994 року статтю 6 пункт 1 Конвенції не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

За змістом пункту 41 висновку No 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Водночас у практиці ЄСПЛ (рішення у справах «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23.09.1982, «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21.02.1986, «Щокін проти України» від 14.10.2010, «Серков проти України» від 07.07.2011, «Колишній король Греції та інші проти Греції» від 23.11.2000, «Булвес» АД проти Болгарії» від 22.01.2009, «Трегубенко проти України» від 02.11.2004, «East/WestAllianceLimited» проти України» від 23.01.2014) напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання держави у право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу до Конвенції, а саме: 1) чи є втручання законним; 2) чи має воно на меті «суспільний», «публічний» інтерес; 3) чи є такий захід (втручання у право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

Втручання держави у право на мирне володіння майном є законним, якщо здійснюється на підставі нормативно-правового акта, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким і передбачуваним з питань застосування та наслідків дії його норм.

Втручання є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення «суспільного», «публічного» інтересу втручання держави у право на мирне володіння майном може бути виправдано за наявності об`єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності. Саме національні органи влади мають здійснювати первісну оцінку наявності проблеми, що становить суспільний інтерес, вирішення якої б вимагало таких заходів. Поняття «суспільний інтерес» мас широке значення (рішення у справі «Колишній король Греції та інші проти Греції»). Крім того, ЄСПЛ також визнає, що й саме по собі правильне застосування законодавства, безперечно, становить «суспільний інтерес» (рішення у справі «Трегубенко проти України»).

Критерій «пропорційності» передбачає, що втручання у право власності розглядатиметься як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, визначеною для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідного балансу не буде дотримано, якщо особа несе «індивідуальний і надмірний тягар». При цьому з питань оцінки «пропорційності» ЄСПЛ, як і з питань наявності «суспільного», «публічного» інтересу, визнає за державою досить широку «сферу розсуду», за винятком випадків, коли такий «розсуд» не ґрунтується на розумних підставах.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку (ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до ч. 4 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.

Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права, яка проявляється в рівності всіх перед законом, цілях і засобах, що обираються для їх досягнення. Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід та неупередженість.

Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (стаття 90 Кодексу адміністративного судочинства України).

Оцінюючи надані сторонами докази на обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд враховує прецедентну практику Європейського Суду з прав людини, відповідно до якої при оцінці доказів Суд керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (рішення у справі "Кобець проти України", "Авшар проти Туреччини"). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Принцип оцінки доказів "поза розумним сумнівом" полягає в тому, що розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

З огляду на наведене суд дійшов висновку, що відповідач не виконав свій процесуальний обов`язок, не підтвердив належними, допустимими та достатніми доказами та не довів "поза розумним сумнівом" факту не нарахування ТОВ "Прохорське" податкових зобов`язань з ПДВ при відображенні в бухгалтерському обліку списання мінеральних добрив, які було використано поза межами господарської діяльності.

Решта доводів та аргументів учасників справи судом не оцінюються, позаяк не впливають на правомірність оскаржуваного рішення, а тому не мають значення для правильного вирішення судового спору по суті та не спростовують встановлені судом обставини справи та висновки, викладені вище.

Зважаючи на наведене, суд вважає, що податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області від 08.03.2023 №2511/ж10/25-01-07-00, № 2512/ж10/25-01-07-00 є протиправними та підлягають скасуванню.

Крім того, відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позивачем за подання позову сплачено судовий збір у сумі 19497,93 грн, суд вважає за необхідне стягнути на користь ТОВ "Прохорське" сплачений судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Чернігівській області у сумі 19497,93 грн.

Керуючись статтями 139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Прохорське" до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області від 08.03.2023 року № 2511/ж10/25-01-07-00, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку, у розмірі 1 019 026,00 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 101 902,60 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області від 08.03.2023 року № 2512/ж10/25-01-07-00, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на загальну суму 58 238,00 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Прохорське" судові витрати в сумі 19497 (дев`ятнадцять тисяч чотириста дев`яносто сім) грн 93 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне рішення складено 13 червня 2023 року.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Прохорське" (вул. Кеслера В., буд.6, с.Курінь, Чернігівська область, 16544, ).

Відповідач: Головне управління Державної податкової служби у Чернігівській області (вул.Реміснича, 11, м. Чернігів, 14000, код ЄДРПОУ ВП 44094124).

Суддя О.Є. Ткаченко