Справа № 580/3040/23
Суддя: Анжеліка БАБИЧ
Дата ухвалення: 2023-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

19 червня 2023 року справа № 580/3040/23 м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово у складі головуючої судді Бабич А.М., розглянувши в залі суду в спрощеному письмовому провадженні клопотання Приватного підприємства «Еліт Транс» про допит свідків за його позовом до ДЕРЖАВНОЇ СЛУЖБИ УКРАЇНИ З БЕЗПЕКИ НА ТРАНСПОРТІ про визнання протиправними та скасування рішень,

УСТАНОВИВ:

25.04.2023 Приватне підприємство «Еліт Транс» (18008, м.Черкаси, вул.Оборонна, буд.8/1; ) (далі - позивач) подало у Черкаський окружний адміністративний суд позов до ДЕРЖАВНОЇ СЛУЖБИ УКРАЇНИ З БЕЗПЕКИ НА ТРАНСПОРТІ (03135, місто Київ, проспект Перемоги, будинок 14; ) (далі - відповідач) про визнання протиправними і скасування постанов Відділу державного нагляду (контролю) у Черкаській області Укртрансбезпеки про застосування до нього адміністративно-господарського штрафу за порушення законодавства про автомобільний транспорт від:

10.04.2023 № 354810 на суму 17000,00грн;

18.04.2023 № 354880 на суму 17000,00грн;

18.04.2023 № 354881 на суму 17000,00грн.

За результатом вирішення просить стягнути на його користь із відповідача судовий збір в сумі 2684,00грн та витрати на професійну правничу допомогу адвоката Пилипенка Р.Б. в сумі 12000,00грн. Додатково просив проводити судовий розгляд адміністративної справи за правилами загального позовного провадження із викликом сторін (далі Клопотання).

Обґрунтовуючи зазначив про безпідставність твердження відповідача щодо відсутності у водіїв позивача копії розкладу руху автобусів за маршрутом №22 на момент перевірки. Зазначає про притягнення до відповідальності за одне і теж порушення. То ж спірні рішення прийняті за відсутності порушення.

Ухвалою суду від 01 травня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи правилами спрощеного позовного провадження.

29.05.2023 на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив (вх.№ 20838/23), в якій серед іншого просив викликати для допиту в якості свідків водіїв, які працюють у позивача: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ). (далі - Клопотання). Обґрунтовуючи зазначив, що відповідач не надав достовірних доказів на підтвердження обставини щодо відсутності у водіїв позивача на дату проведення рейдової перевірки належним чином оформлених графіків руху автобусів по маршруту № 22 в м.Черкаси, хоча позивач та водії стверджують про їх наявність. З метою доведення наявності у працівників позивача належним чином оформлених графіків руху автобусів по маршруту № 22 в м.Черкаси просить допитати вказаних вище громадян в якості свідків. Зазначив, що вказані особи зможуть пояснити ситуацію щодо наявності в салоні транспортного засобу належним чином завірених копій розкладу руху автобусів по маршруту загального користування № 22 в м.Черкаси.

Ознайомившись із матеріалами позову, оцінивши доводи Клопотання, суд дійшов висновку про його необґрунтованість з огляду на таке.

Згідно з ч.1 ст.65 Кодексу про адміністративне судочинство України (далі КАС України) як свідок в адміністративній справі судом може бути викликана будь-яка особа, якій відомі обставини, що належить з`ясувати у справі.

Відповідно до ч.2 ст. 65 КАС України свідок викликається в судове засідання з ініціативи суду або учасників справи. Учасник справи, заявляючи клопотання про виклик свідка, повинен зазначити його ім`я, місце проживання (перебування), роботи чи служби та обставини, щодо яких він може дати показання.

Частина 1 ст.91 КАС України визначає, що показаннями свідка є повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.91 КАС України не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини. Якщо показання свідка ґрунтуються на повідомленнях інших осіб, то ці особи повинні бути також допитані. За відсутності можливості допитати особу, яка надала первинне повідомлення, показання з чужих слів не може бути допустимим доказом факту чи обставин, на доведення яких вони надані, якщо показання не підтверджується іншими доказами, визнаними допустимими згідно з правилами цього Кодексу.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.92 КАС України виклик свідка здійснюється за заявою учасника справи. У заяві про виклик свідка зазначаються його ім`я, місце проживання (перебування) або місце роботи, обставини, які він може підтвердити.

Суд урахував встановлені стандарти доказування.

Так, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.73 КАС України).

Згідно з ч.2 ст.73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.73 КАС України сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно з ч.1 ст.74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Частина 2 ст.74 КАС України встановлює, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.1 ст.75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми згідно з ч.1 ст.76 КАС України є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.2 ст.76 КАС України).

Отже, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд врахував, що у цій справі спір виник у зв`язку з незгодою позивача з постановами відповідача від 10.04.2023 № 354810, 18.04.2023, 18.04.2023 про застосування адміністративно-господарського штрафу, прийнятими за наслідками проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом. В актах від 03.03.2023 № 349689, від 15.03.2023 № 349970 та від 20.03.2023 № 354383 проведення перевірок додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом відповідач зазначив, що виявлено порушення ст.39 ЗУ «Про автомобільний транспорт», а саме здійснення регулярних пасажирських перевезень без чинної копії розкладу руху затвердженого організатором перевезень. У вказаних Актах відсутні у графі для пояснень водія будь-які відомості та заперечення з приводу відсутності вказаного документа, затвердженого організатором перевезень контролюючому органу. Зазначене може свідчити як про фактичну відсутність особи водія під час складання актів, так і про відсутність у водіїв аргументів на вказане порушення.

Позивач був присутній на розгляді справи 10.04.2023 про притягнення до відповідальності та застосування адміністративно-господарського штрафу, що підтверджується його особистим підписом на повідомленні про розгляд справи.

Оскільки зміст вказаного порушення полягає в ретроспективному аналізі правовідносин, що виникли щодо пред`явлення документа, суд не може підмінити контролюючий орган (відповідача) у питанні встановленні такого факту. Натомість під час вирішення спору перевіряє дотримання відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, процедури запиту та з`ясуванні причин, що супроводжували відповідні обставини розгляду матеріалів про притягнення до відповідальності за відповідний вид порушення, які аргументи та докази надавалися позивачем відповідачу у таких правовідносинах.

Верховний Суд під час касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 29.04.2020 у справі № 161/5372/17 погодився рішенням суду апеляційної інстанції, зазначивши, що цінність свідка полягає в його безпосередньому об`єктивному сприйнятті обставини справи за допомогою органів чуттів і відсутності юридичної зацікавленості у вирішенні справи. І саме з огляду на своє нейтральне становище людина здатна об`єктивно та правильно засвідчити події і факти так, як вони дійсно відбувалися для можливості уникнення формалізму та зловживання процесуальними правами. Суд зауважив, що на підставі показань свідків не можуть встановлюватися факти, які з огляду на закон або звичай установлюються в документах. Також вказав, що обставини, що підтверджуються показаннями свідка повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі. Тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому адміністративному правопорушенні.

Особи, яких позивач просить допитати в якості свідків, перебувають у службових зв`язках з ним, що може вплинути на об`єктивність їх свідчень внаслідок ймовірного тиску взаємних зобов`язань.

Також суд врахував, що з дати фіксації зазначеного порушення до дати судового розгляду справи пройшов тривалий час, що впливає на дійсність відтворення в пам`яті людей окремих фактів, з`ясування яких дозволяє перевірити достовірність пояснень.

То ж допит водіїв ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в якості свідків не є доцільним, позаяк такі свідчення не відповідатимуть ознаці достовірності та допустимості доказу.

Тому Клопотання необґрунтоване та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст.2-20, 44-49, 65, 72-80, 91-92, 159, 259-263, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити повністю у задоволенні клопотання (вх. від 29.05.2023) Приватного підприємства «Еліт Транс» (18008, м.Черкаси, вул.Оборонна, буд.8/1; ) про допит свідків за його позовом до ДЕРЖАВНОЇ СЛУЖБИ УКРАЇНИ З БЕЗПЕКИ НА ТРАНСПОРТІ про визнання протиправними та скасування рішень.

2. Копії ухвали направити учасникам спору.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Анжеліка БАБИЧ

Ухвала постановлена, складена в повному обсязі та підписана 19.06.2023.