Справа № 240/6981/23
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2023-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2023 року м. Житомир справа № 240/6981/23

категорія 106020000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Попової О. Г., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання дій протиправними, стягення коштів,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, в якому просить:

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за жовтень 2022 року;

- стягнути з військової частини НОМЕР_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за жовтень 2022 року, в розмірі 100 000 (сто тисяч) грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивача було відрядження в зону ведення бойових дій для забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації у період з 08.08.2022 по 16.09.2022, з 17.09.2022 по 14.11.2022 в селище Дружба, Донецької області. Вказує, що всупереч чинному законодавству за період участі у бойових діях за жовтень 2022 року йому не була виплачена додаткова винагорода, передбачена постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану".

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 23.03.2023 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено відкрите судове засідання у справі з викликом сторін на 20.04.2023 об 11 год. 00 хв.

Судове засідання призначене на 20.04.2023 не слухалось у зв`язку із надходженням від представника відповідача клопотання про відкладення розгляду справи. Наступне судове засідання призначено на 18.05.2023 об 12 год. 00 хв.

Відповідачем у встановлені строки відзив на адміністративний позов не подано.

Ухвалою судді від 20.04.2023 витребувано у військової частини НОМЕР_1 :

- копію наказу командира військової частини НОМЕР_1 , винагороди ОСОБА_1 ;

- копію наказу командира військової частини НОМЕР_1 , який не був виконаний ОСОБА_1 ;

- надати докази, які підтверджують факт доведення наказу командира до особистого складу;

- надати докази підтвердження факту відмови ОСОБА_1 від виконання наказу командира;

- надати копію рапорту командира 2 стрілецького батальйону від 27.10.2022р. №10005/4окп;

- надати копію акту службового розслідування по факту невиконання ОСОБА_1 наказу командира в/ч НОМЕР_1 ;

- надати копію наказу про відправлення ОСОБА_1 в зону ведення воєнних (бойових) дій;

- надати інформацію була порушена щодо ОСОБА_1 кримінально справа, щодо невиконання наказу командира в/ч НОМЕР_1 ;

- інформацію про розмір додаткової винагороди передбаченої п. 1 Постанови КМУ від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям підчас дії воєнного стану» за жовтень місяць 2022 року, яка не виплачена ОСОБА_1 ;

- наказ про виведення ОСОБА_1 із зони бойових дій.

На виконання ухвали суду від 20.04.2023 представником відповідача надано до суду витребувані документи.

Протокольною ухвалою від 18.05.2023 суд, без виходу до нарадчої кімнати, заслухавши думку сторін, перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Частиною п`ятою статті 250 КАС України встановлено, що датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, покази свідків, дослідивши докази і письмові пояснення, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 07.05.2022 №114 з 07.05.2022 зараховано до списків особового складу частини на посаду радіо телефоніста 1 стрілецького взводу 5 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону.

Згідно витягу з Наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01.08.2022 №200, у зв`язку з проведенням організаційних заходів та підвищення боєздатності підрозділів частини, з 01 серпня 2022 року призначено: головного сержанта ОСОБА_1 , радіотелефоніста 1 стрілецького взводу 5 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону, з 01 серпня 2022 року призначеного на посаду головного сержанта 1 стрілецького взводу 5 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону, ВОС-1009775А, вважати що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою. Позивачу встановлено оклад за посадою - 3 260 грн. на місяць; виплачувати щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати проходження служби в розмірі 210% від посадового окладу та надбавку за особливості проходження служби в розмірі 65% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років.

Відповідно до довідки №4738 від 15.12.2022 позивач брав участь у зонах бойових дій для забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації у період з 08.08.2022 по 16.09.2022, з 17.09.2022 по 14.11.2022 в селище Дружба, Донецької області.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) №4770 від 27.10.2022 на підставі рапорту підполковника ОСОБА_2 , командира 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , вхідних №10005/4окп від 27.10.2022 призначено службове розслідування по факту невиконання наказу командира головним сержантом ОСОБА_1 . Також, позивача було позбавлено додаткової винагороди у зв`язку з невиконанням наказу командира.

За наслідками проведеного службового розслідування складено акт службового розслідування від 12 грудня 2022 року №11/343/162, яким встановлено, що вина головного сержанта ОСОБА_1 відсутня.

Наказом командира №735 від 16.03.2023 "Про результати службового розслідування по факту не виконання наказу командира головним сержантом ОСОБА_1 ", відповідно до вимог статті 85 Дисциплінарного статусу Збройних Сил України, Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах

України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 року №608 (зі змінами), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.12.2017 року за №1503/31371, наказу командира військової частини НОМЕР_1 : «Про призначення службового розслідування по факту не виконання наказу головним сержантом ОСОБА_1 » від 27 жовтня 2022 року №4770, на підставі рапорту командира 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , підполковника ОСОБА_2 , вхідний № 10005/4 від 27 жовтня 2022 року, старшим лейтенантом ОСОБА_3 , проведено службове розслідування з метою встановлення причин і умов, що сприяли не виконанню наказу головним сержантом ОСОБА_1 , головним сержантом 1 стрілецького взводу 5 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , запропоновано заступнику командира батальйону з морально-психологічного забезпечення 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , з метою попередження вчинення правопорушень військовослужбовцями стрілецького батальйону, до 30 березня 2023 року, спланувати та провести додаткові заняття з особовим складом стрілецького батальйону із нагадуванням та роз`ясненням змісту статей Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України; командиру 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , встановленим порядком подати рапорт про виплату додаткової винагороди за жовтень 2022 року, головному сержанту ОСОБА_1 , головному сержанту 1 стрілецького взводу 5 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , встановленої Постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану» від 28 лютого 2022 року № 168, на підставі підпункту 9.7 пункту 9 окремого доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 року № 912/з/29, щодо врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової виплати, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 року № 168.

В подальшому, представник позивача звернувся із адвокатським запитом до військової частини НОМЕР_1 стосовно причин з яких не було проведено виплату додаткової винагороди ОСОБА_1 за жовтень 2022 року.

Листом №9315 від 10.12.2022 військовою частиною повідомлено позивача, що згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 №4770 від 27.10.2022 ОСОБА_1 була призупинена виплата додаткової винагороди у зв`язку з проведенням службового розслідування по факту невиконання наказу командира.

Позивач зазначив, що станом по дату звернення з даним позовом до суду йому невідомі підстави проведення службового розслідування та за жовтень 2022 ні позивачу ні іншим військовослужбовцям у складі батальйону не ставилось жодного бойового завдання, яке він відмовився виконувати, а тому, не погоджуючись із діями відповідача, спрямованими на позбавлення його права на додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів від 28.02.2022 №168 та вважаючи свої права на отримання належного грошового забезпечення порушеними, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України установлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Указом Президента України "Про введення воєнного стану" від 24.02.2022 №64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на30 діб, строк дії якого продовжено: з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб (указ Президента України від 14.03.2022 №133/2022); з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб (указ Президента України від 18.04.2022 №259/2022); з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб (указ Президента України від 17.05.2022 №341/2022).

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64 "Про введення воєнного стану в Україні" та №69 "Про загальну мобілізацію" Кабінет Міністрів України 28.02.2022 прийняв Постанову №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі - Постанова №168).

Відповідно до пункту 1 Постанови №168 (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми єПідтримка, виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 5 Постанови передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування, застосовується з 24.02.2022.

Постанова №168 (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачала, що у разі безпосередньої участі військовослужбовців Збройних Сил у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів військовослужбовцями права на отримання збільшеної до 100 000,00 грн додаткової винагороди, пропорційно часу участі у таких діях та заходах. За інші періоди несення служби військовослужбовці Збройних Сил передбачала отримання додаткової винагороду в розмірі 30 000,00 гривень.

У контексті наведеного відслідковується, що сам факт виконання військовослужбовцями обов`язків військової служби (несення військової служби), без виконання умов визначених Постановою №168, не покладає на відповідача обов`язок видавати наказ про нарахування та виплату позивачу додаткової грошової винагороди у розмірі 100 000 грн.

За таких обставин, документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях є достатньою підставою для нарахування такому військовослужбовцю додаткової винагороди у розмірі 100 000 грн.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України № 260 від 07.06.2018, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197 (далі - Порядок № 260).

Згідно з пунктом 2 вказаного Порядку, грошове забезпечення військовослужбовця включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги.

Пунктом 3 Порядку №260 встановлено, що підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

Відповідно до пункту 17 Порядку №260, на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Так, на момент виникнення спірних правовідносин, було чинним рішення (телеграма) Міністра оборони України №248/1298 від 25.03.2022 абзацом 8 пункту 10 якого передбачені підстави, наявність яких позбавляє права військовослужбовців на отримання додаткової винагороди передбаченої Постановою № 168 в розмірі 100 000 грн чи 30 000 грн.

Однією із таких підстав є відмова виконувати бойові накази (розпорядження), у зв`язку із чим військовослужбовцю не виплачується така винагорода за місяць в якому здійснено порушення.

Дані спірні правовідносини виникли з приводу саме не виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168 за жовтень 2022 року.

Із матеріалів справи встановлено, що відповідно до довідки про безпосередню участь особи у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України від 21.08.2022 року №1900 військової частини НОМЕР_1 позивач з 08.08.2022 року брав участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

Також, довідкою про безпосередню участь особи у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України від 15.12.2022 року №4738 військової частини НОМЕР_1 підтверджено, що позивач з 08.08.2022 по 16.09.2022, з 17.09.2022 по 14.11.2022 брав участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України селище Дружба Донецької області.

Підставою видачі вказаних довідок є наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 08.08.2022 №207, наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 17.09.2022 №250, витяг із наказу командира оперативно-тактичного угруповання "Соледар" (по стройовій частині) від 23.09.2022 №101, витяг із наказу командира оперативно-тактичного угруповання "Соледар" (по стройовій частині) від 14.11.2022 №152.

Отже, зважаючи на наявність наказів та довідки від 15.12.2022 року №4738 та від 21.08.2022 року №1900, суд дійшов висновку, що позивач брав безпосередню участь у бойових діях в період з 08.08.2022 по 16.09.2022, з 17.09.2022 по 14.11.2022 та відповідно має право на отримання збільшеної виплати додаткової винагороди до 100000 грн. відповідно до Постанови №168.

Однак, згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 №4770 від 27.10.2022 ОСОБА_1 була призупинена виплата додаткової винагороди у зв`язку з проведенням службового розслідування по факту невиконання наказу командира.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначені Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV (далі Статут внутрішньої служби ЗСУ).

Дисциплінарний статут №551-XIV визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг.

Згідно з вимогами статті 1 Дисциплінарного статуту №551-XIV військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Частиною третьою статті 5 Дисциплінарного статуту №551-XIV визначено, що стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України".

Стаття 6 Дисциплінарного статуту №551-XIV встановлює право командира - видавати накази і розпорядження, а обов`язок підлеглого - їх виконувати, крім випадку віддання явно злочинного наказу чи розпорядження. Наказ має бути виконаний сумлінно, точно та у встановлений строк.

Відповідальність за виконання наказу несе командир, який його віддав.

У разі непокори чи опору підлеглого командир зобов`язаний для відновлення порядку вжити всіх передбачених статутами Збройних Сил України заходів примусу аж до притягнення його до кримінальної відповідальності.

Вимогами ст. 45 Дисциплінарного статуту №551-XIV передбачено, що у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Положеннями статті 83 Дисциплінарного статуту №551-XIV встановлено порядок накладення дисциплінарних стягнень, відповідно до яких на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Згідно з вимогами статті 84 Дисциплінарного статуту №551-XIV прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Стаття 85 Дисциплінарного статуту №551-XIV визначає, що службове розслідування призначається письмовим наказом командира, який вирішив притягнути військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 86 Дисциплінарного статуту №551-XIV якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення.

Згідно з ч. 2 ст. 86 Дисциплінарного статуту №551-XIV під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Наказом Міністра оборони України від 21 листопада 2017 року №608 затверджено Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України (далі - Порядок №608).

Вимогами п. 1 розділу II Порядку № 608 передбачено випадки, коли може призначатися службове розслідування, зокрема, невиконання або неналежного виконання вимог наказів та інших керівних документів, що могло негативно вплинути чи вплинуло на стан боєздатності, бойової готовності підрозділу чи військової частини або на стан виконання покладених на Збройні Сили завдань.

Пунктом 1 розділу II Порядку №608 визначено, що службове розслідування може призначатися, в т. ч. у разі внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєне військовослужбовцем кримінальне правопорушення.

Пунктом 3 розділу II Порядку № 608 визначено, що службове розслідування проводиться для встановлення: неправомірних дій військовослужбовця, яким вчинено правопорушення; причинного зв`язку між правопорушенням, з приводу якого було призначено службове розслідування, та виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби; вини військовослужбовця; порушень нормативно-правових актів, інших актів законодавства; причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення; у разі виявлення факту заподіяння матеріальної шкоди - причин виникнення шкоди, її розміру та винних осіб.

Згідно з вимогами п. 1 розділу IV Порядку №608 особи, які проводять службове розслідування, зобов`язані: дотримуватися вимог законодавства України, вживати всіх передбачених законодавством заходів для всебічного, повного, своєчасного і об`єктивного розслідування обставин вчиненого правопорушення; виявляти (з`ясовувати) обставини, які підтверджують або спростовують інформацію щодо скоєння правопорушення, а також встановлювати обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність правопорушника; розглядати заяви і клопотання військовослужбовця, правопорушення якого підлягає службовому розслідуванню, що були подані під час проведення службового розслідування та стосуються його проведення.

Згідно з п. 1 розділу V Порядку № 608 за результатами службового розслідування складається акт службового розслідування, який містить вступну, описову та резулятивну частини.

Згідно з вимогами п. 6 розділу V Порядку № 608 після підписання акт службового розслідування подається на розгляд командиру (начальнику), який призначив розслідування. До акта службового розслідування додаються всі матеріали службового розслідування.

Пунктом 1 розділу VI Порядку № 608 визначено, що за результатами розгляду акта та матеріалів службового розслідування, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир (начальник) приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, визначає вид дисциплінарного стягнення та призначає особу, якій доручає підготувати проект відповідного наказу.

Вид дисциплінарного стягнення зазначається особисто службовою особою, яка призначила службове розслідування, в аркуші резолюції або на висновку за результатами службового розслідування.

Відповідно до вимог п. 2 розділу VI Порядку № 608 дисциплінарне стягнення накладається у строки, визначені Дисциплінарним статутом Збройних Сил України.

Наказ (витяг з наказу) про притягнення до відповідальності доводиться до військовослужбовця у частині, що його стосується, під підпис із зазначенням дати доведення.

Згідно з вимогами п. 3 розділу VI Порядку № 608 якщо військовослужбовець вважає, що не вчинив правопорушення, він має право протягом місяця з дня накладення дисциплінарного стягнення подати скаргу старшому командиру (начальнику) або звернутися до суду у визначений законом строк.

Як встановлено з матеріалів справи, службове розслідування проводилось з приводу порушення військової дисципліни, про яке стало відомо з рапорту підполковника ОСОБА_2 , командира 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 (зареєстрований за №10005/4окп від 27.10.2022), а саме: про невиконання наказу командира головним сержантом ОСОБА_1 (а.с. 106).

В акті службового розслідування зазначено, що 24 жовтня 2022 року, близько 10:10, головний сержант ОСОБА_1 , головний сержант стрілецького взводу 5 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , перебуваючи в районі виконання завдань за призначенням на території Донецької області, в районі тимчасового зосередження 5 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , в н.п. Часів Яр, Бахмутського району, Донецької області, відмовився виконувати бойове розпорядження віддане йому командиром 5 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , капітаном ОСОБА_4 на підставі бойового розпорядження 2 стрілецького батальйону №41 від 09 жовтня 2022 року. Зазначено, що 24 жовтня 2022 року близько 11:00, головний сержант ОСОБА_1 , головний сержант стрілецького взводу 5 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , усвідомивши можливі наслідки своїх дій, повідомив капітана ОСОБА_4 , що він готовий виконати бойовий наказ. В подальшому головний сержант ОСОБА_1 , вибув на місце виконання поставлених завдань в ІІ ешелоні бригади по рубежу: північна околиця ОСОБА_5 , по залізничній колії.

За результатами службового розслідування по факту невиконання наказу командира винесено наказ командира Військової частини НОМЕР_1 №735 від 16.03.2023, яким визначено, що вказані вище дії не призвели до порушення встановленого порядку несення військової служби, та не вплинули на забезпечення боєздатності та бойової готовності 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 . Відсутність у діях головного сержанта ОСОБА_1 ознак правопорушення підтверджується фактами та обставинами, що були встановлені в ході проведення службового розслідування та зазначені в розділі акту службового розслідування.

Відповідачем не було надано до суду доказів ознайомлення позивача з наказом командира військової частини НОМЕР_1 №4726 від 27.10.2022 та службовим розслідуванням.

Суд не бере до уваги посилання відповідача на те, що у ході проведення службового розслідування заперечень, заяв та клопотань військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , стосовно яких проводилося службове розслідування, не надходило, у тому числі й від позивача, оскільки матеріали справи не містять доказів того, що позивач взагалі був обізнаний про факт проведення службового розслідування.

Виходячи з матеріалів службового розслідування, судом встановлено, що вина головного сержанта ОСОБА_1 відсутня. Запропоновано командиру 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , встановленим порядком подати рапорт про виплату додаткової винагороди за жовтень 2022 року, головному сержанту ОСОБА_1 , встановленої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (а.с. 103-105).

Позивача не було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та не було усунуто від виконання службових обов`язків на період проведення службового розслідування.

В матеріалах службового розслідування наявні бланки отримання пояснень командира роти ОСОБА_4 , в яких зазначено, що головний сержант ОСОБА_1 24.10.2022 не виконав його наказ у зв`язку з тим, що скаржився на незадовільний стан здоров`я, але о 11:00 24.10.2022 він змінив своє рішення та приступив до виконання наказу (а.с. 107).

Також, в матеріалах службового розслідування наявні пояснення головного сержанта ОСОБА_1 , в яких зазначено, що він не зміг виконати наказ командира у зв`язку з незадовільним станом здоров`я, але о 11:00 24.10.2022 змінив своє рішення та приступив до виконання поставленого наказу. (а.с. 108).

Дослідивши надані бланки пояснень судом встановлено, що вони написані однією особою, враховуючи один тип почерку, а у бланку пояснень ОСОБА_1 відсутня дата та підпис особи, в якої відбирались пояснення.

У судовому засіданні 18.05.2023, позивач заперечив стосовно вказаних пояснень, оскільки про наявність наказу командира військової частини НОМЕР_1 №4726 від 27.10.2022 та службового розслідування йому не було відомо, а також жодних пояснень ним не надавалось. Також зазначив, що в період жовтня 2022 року позивачу та іншим військовим службовцям батальйону, у складі якого перебував позивач, не ставилось жодної бойової задачі, яку вони відмовились виконувати.

Також, в судовому засіданні 18.05.2023 було допитано в якості свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (перебували разом з позивачем в батальйоні), які підтвердили, що після останнього заходу в населеному пункті Донецької області був виданий наказ 09.10.2022 вийти з позиції зі своєю групою. Також зазначили, що в період з 10.10.2022 по час відправлення їх групи до м. Новоград-Волинський їм не ставилось жодного бойового наказу на участь у бойових діях, від виконання якого військовослужбовці зі складу їх батальйону відмовились.

Враховуючи викладене, за відсутності у діях головного сержанта ОСОБА_1 ознак правопорушення щодо невиконання наказу командира, суд вважає за необхідне визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за жовтень 2022 року.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року, за період з 31 травня 2022 року по 24 липня 2022 року у визначеній позивачем сумі - 100 000,00 грн., такі вимоги є передчасними, тому не підлягають задоволенню, оскільки стягненню підлягають лише ті суми, які були нараховані, але не виплачені.

При цьому, суд не може перебирати на себе функції органу, що здійснює нарахування та виплату грошового забезпечення.

Отже, саме в процесі виконання рішення суду відповідачем буде вирішено вищезазначені питання, а тому зазначені вимоги позивача в цій частині є передчасними та спрямовані на захист ще не порушених прав позивача, що суперечить статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, у той час як судовий захист може надаватися лише порушеним правам.

Згідно з частиною 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зі змісту вказаної норми, можна зробити висновок, що при розгляді справи суд обмежений предметом та обсягом заявлених позовних вимог та не може застосовувати інший спосіб захисту ніж той, що зазначив позивач у позовній заяві.

Водночас, суд може вийти за межі правового обґрунтування, зазначеного у позовній заяві, якщо вбачає порушення інших приписів ніж ті, про які йдеться у позовній заяві.

Вихід за межі позовних вимог можливий у справах за позовами до суб`єктів владних повноважень, при цьому вихід за межі позовних вимог повинен бути пов`язаний із захистом саме тих прав, щодо яких подана позовна вимога.

Отже, суд вважає, що належним способом захисту у даному випадку є саме зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду передбачену постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за жовтень 2022 року.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат проводиться судом відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 134, 139, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України ( АДРЕСА_2 . РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ) про визнання дій протиправними, стягення коштів - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за жовтень 2022 року.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду передбачену постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за жовтень 2022 року.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 документально підтверджені судові витрати у сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.Г. Попова

16 червня 2023 р.