Справа № 240/33316/22
Суддя: Майстренко Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2023 року м. Житомир справа № 240/33316/22

категорія 112010203

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Майстренко Н.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання відмови неправомірною, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До суду звернувся ОСОБА_1 з позовом, в якому він просить визнати протиправною відмову у призначенні йому пенсії на пільгових умовах та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити та виплачувати пенсію зі зниженням пенсійного віку на 6 років відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 01.06.2022.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком згідно статті 55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", однак відповідач відмовив йому у призначенні пенсії у зв`язку із тим, що наданими ним документами не підтверджено умову проживання в радіоактивній зоні протягом визначеного періоду. Проте, позивач не погоджується із таким рішенням відповідача, зазначаючи, що він постійно проживав у зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993 року більше 3 років.

Ухвалою суду відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

Від Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області надійшов відзив, в якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову. Також представник відповідача наголосив на тому, що рішення про відмову у призначенні пенсії було прийнято Головним управлінням Пенсійного фонду в Миколаївській області.

Ухвалою суду клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про залучення другого відповідача (співвідповідача) задоволено. Залучено до участі у справі №240/33316/22 в якості другого відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області.

Через відділ документального забезпечення суду надійшов відзив відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, в якому він просить відмовити в задоволенні позову та вказує, що чинним законодавством не передбачено сумування періодів проживання в різних зонах радіоактивного забруднення для визначення права для призначення пенсії, а тому відсутні підстави для призначення позивачу пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до положень ч. 5 ст. 262, ч. 1 ст. 263 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов такого висновку.

Встановлено, що ОСОБА_1 звернувся із заявою від 01.06.2022 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про призначення йому пенсії згідно статті 55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" зі зниженням пенсійного віку на 6 років.

Після розгляду вказаної заяви позивачу надіслано повідомлення про відмову у призначенні пенсії через недотримання такої умови, як проживання на територіях радіоактивного забруднення не менше 3 років станом на 01.01.1993 року. Відмова у призначенні пенсії мотивована тим, що факт проживання у зоні гарантованого добровільного відселення підтверджується належними документами тільки стосовно періоду тривалістю у 2 роки 10 місяців 2 дні, що є недостатнім для призначення пенсії за віком.

Не погоджуючись із такою відмовою, позивач звернувся до суду із відповідним позовом.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я, єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначає Закон України від 28.02.1991 № 796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Закон №796-ХІІ).

Згідно з частиною 1 статті 55 Закону № 796-ХІІ особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

Пунктом 5 частини 2 статті 55 Закону № 796-ХІІ передбачено, зокрема, що потерпілі від Чорнобильської катастрофи - особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років, мають право на зниження пенсійного віку на 3 роки та додатково на 1 рік за 2 роки проживання, роботи, але не більше 6 років; особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років, мають право на зниження пенсійного віку на 2 роки та додатково на 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.

При цьому, початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Позивач є особою, стосовно якої застосовується початкова величина зниження пенсійного віку на 3 роки, оскільки він у період з 01.03.1985 по 15.12.1986 року постійно працював в колгоспі ім. Горького у с. Норинці Народицького району Житомирської області, яке віднесено до зони гарантованого добровільного відселення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 106 від 23.07.1991. Це підтверджується довідкою Комунальної установи Трудовий архів Народицької селищної ради від 31.05.2022 № Я-57/06-02.

Що стосується додаткового зниження пенсійного віку, обумовленого фактом постійного проживання чи постійної праці у зоні гарантованого добровільного відселення станом на 1 січня 1993 року не менше 3 років, то судом враховується таке.

В розумінні вимог частини першої пункту 3 статті 14 Закону № 796-XII до осіб, які потерпіли внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС (категорії 3) відносяться особи, які:

- постійно проживали на територіях зон безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення на день аварії або які за станом на 1 січня 1993 року прожили у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а на території зони гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років та відселені або самостійно переселилися з цих територій;

- постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років, - категорія 3.

Згідно з положеннями ст. 65 Закону № 796-XII посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій.

Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 6 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 № 551, потерпілим від Чорнобильської катастрофи (не віднесеним до категорії 2), які постійно проживали на територіях зон безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення на день аварії або які станом на 01.01.1993 прожили в зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а на території зони гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років та відселені або самостійно переселилися з цих територій, і таким, що постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення, за умови, що вони станом на 01.01.1993 прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а в зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років, віднесеним до категорії 3, видаються посвідчення "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" (категорія 3) серії Б зеленого кольору.

Таким чином, єдиним документом, що підтверджує статус позивача як особи, потерпілої від Чорнобильської катастрофи (категорія 3), та підтверджує, що позивач відноситься до осіб, які станом на 01.01.1993 прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні гарантованого добровільного відселення не менше трьох років, є посвідчення громадянина, потерпілого від Чорнобильської катастрофи.

Саме посвідчення громадянина, потерпілого від Чорнобильської катастрофи (категорія 3) в розумінні вимог ст.ст. 73-74 КАС України є належним та допустимим доказом віднесення позивача до категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими цим Законом, в тому числі на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку.

Аналогічно, за приписами абзацу десятого підпункту 5 пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (надалі - Порядок N 22-1), документами, що підтверджують право особи на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку є посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 №122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").

Одночасно суд зазначає, що в розумінні вимог пункту 4.2 цього ж Порядку № 22-1 відповідач не наділений жодними повноваженнями щодо визнання незаконними поданих документів та їх скасування. Відповідач, як орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Як вже вказувалось, абзацом 5 пункту 2 частини 1 статті 55 Закону № 796-XII передбачено, що особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони станом на 01.01.1993 прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років, мають право на зниження пенсійного віку на 3 роки та додатково на 1 рік за 2 роки проживання або роботи, але не більше 6 років.

До матеріалів справи долучена копія посвідчення громадянина, потерпілого від Чорнобильської катастрофи (категорія 3) серії НОМЕР_1 , виданого на ім`я позивача.

Наявність цього посвідчення дає підстави для висновку, що позивач як особа, яка станом на 01.01.1993 прожила або відпрацювала у зоні гарантованого добровільного відселення не менше 3 років, має право на додаткове зниження пенсійного віку на 1 рік.

Таким чином, позивач має право з врахуванням початкової величини право на зниження пенсійного віку на 4 роки. Твердження позивача про наявність права на зниження пенсійного віку на 6 років не підтверджені належними доказами.

При цьому, судом встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , а з заявою про призначення пенсії звернувся до відповідача 01.06.2022 року, тобто у віці 56 років. Відповідачем не заперечується, що страховий стаж позивача складає 33 роки 11 місяців 16 днів.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV (зі змінами та доповненнями) особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.

Таким чином, звернувшись у віці 56 років до відповідача щодо призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку та маючи право на зниження пенсійного віку на 4 роки, суд дійшов висновку, що цих обставин було достатньо для прийняття органом Пенсійного фонду позитивного рішення про призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах. Наведене свідчить про неправомірність рішення відповідача щодо відмови у призначенні пенсії та наявність підстав для задоволення позову, оскільки у позивача існувало право на момент його звернення до відповідача на пенсію за віком.

Порушене право позивача підлягає судовому захисту шляхом визнання протиправною відмови Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у призначенні позивачу пенсії за віком із зниженням пенсійного віку та зобов`язання призначити та виплачувати пенсію із зниженням пенсійного віку на 4 роки відповідно до вимог ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 01.06.2022.

Відповідно до вимог ст.ст.139-143 КАС України судові витрати позивача у вигляді судового збору в сумі 992,40 грн. підлягають відшкодуванню шляхом стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246, 250, 255, 262, 263, 295 КАС України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О. Ольжича, 7, м. Житомир, 10003, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ) про визнання відмови неправомірною, зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком із зниженням пенсійного віку.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити та виплачувати з 01.06.2022 ОСОБА_1 пенсію за віком із зниженням пенсійного віку на 4 роки відповідно до вимог ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Судові витрати ОСОБА_1 у вигляді судового збору в сумі 496,20 грн. підлягають відшкодуванню шляхом стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Судові витрати ОСОБА_1 у вигляді судового збору в сумі 496,20 грн. підлягають відшкодуванню шляхом стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.М. Майстренко