Справа № 160/7089/23
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2023-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 червня 2023 року м. Дніпросправа № 160/7089/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Олефіренко Н.А. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.04.2023 ( суддя першої інстанції Юрков Е.О.) в адміністративній справі №160/7089/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НОРДГАЗ" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування розпорядження, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

07 квітня 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "НОРДГАЗ" (провулок Тбіліський, буд.4/10, офіс 308Б, м.Київ, 03055, ІК в ) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (49005, м. Дніпро, вул.Сімферопольська, буд.17-а, ІК ВП в ) з вимогами:

визнати протиправним та скасувати розпорядження про анулювання ліцензії № 76-рл.;

зобов`язати Головне управління ДПС у Дніпропетровській області видалити запис про анулювання ліцензії ТОВ «НОРДГАЗ» реєстраційний номер 2000046 за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, м.Підгородне, вул.Шосейна, буд.219, з Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним.

Одночасно із позовною заявою Товариством з обмеженою відповідальністю "НОРДГАЗ" подано до суду заяву про забезпечення позову шляхом зупинення дії розпорядження № 76-рл про анулювання ліцензії та шляхом зобов`язання Головного управління ДПС у Дніпропетровській області видалити запис про анулювання ліцензії ТОВ «НОРДГАЗ» 2000046 за адресою: Дніпропетровська область Дніпровський район, м.Підгородне, вул.Шосейна, буд.219 з Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним до набрання законної сили рішенням суду.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначено, що предметом спору у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НОРДГАЗ" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області є скасування рішення про анулювання ліцензії на роздрібну торгівлю пальним через три роки з моменту видачі - розпорядження про анулювання ліцензії № 76-рл. Отже правомірність вказаного рішення буде встановлюватись в судовому порядку. Вважає, що виконання розпорядження про анулювання ліцензії та невжиття заходів забезпечення адміністративного позову може мати наслідком заподіяння шкоди його правам та інтересам, правам та інтересам третіх осіб, а також ускладнить або зробить неможливим їх відновлення.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.04.2023 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "НОРДГАЗ" про забезпечення позову у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НОРДГАЗ" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування розпорядження, зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Не погодившись із зазначеною ухвалою, її оскаржило ГУ ДПС у Дніпропетровській області, яке вважає, що ухвала суду першої інстанції прийнята з порушенням норм процесуального права та з помилковим застосуванням норм матеріального права. Тому просить ухвалу суду першої інстанції скасувати.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що, забезпечуючи позов, суд першої інстанції зазначив, що «з моменту одержання позивачем розпорядження Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про анулювання ліцензії ТОВ «НОРДГАЗ» реєстраційний номер 2000046, вказана ліцензія вважається недійсною, що створює для позивача негативні наслідки. Так, анулювання ліцензій має наслідком: припинення функціонування та демонтаж автозаправної станцій, якою користується позивач в рамках господарської діяльності; укладення договорів на демонтаж, транспортування та зберігання тимчасових

споруд, бензинових, дизельних, газових автозаправних станцій і матеріалів; втручання в господарську діяльність ТОВ «НОРДГАЗ» до моменту перевірки правомірності прийняття розпорядження про анулювання ліцензій в судовому порядку; неможливість сплати позивачем податків, виплати заробітної плати працівникам, орендної плати, тощо. Отже, судом підтверджено, що на даний час існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, у зв`язку з чим для відновлення прав та інтересів позивача необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.». Такі доводи Головне управління ДПС у Дніпропетровській області вважає безпідставними, оскільки по-перше, вони виходять за межі предмету судового розгляду справі. По-друге, наявність очевидних ознак протиправності підстав та порядку прийняття розпорядження про анулювання ліцензії від № 76-рл від 31.03.2023 року може бути виявлено судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості та достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язну наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, що цілком відповідає вимогам ст. 9 КАС України.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст. 311 КАС України.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, апеляційний суд зазначає наступне.

За приписами статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Підстави забезпечення позову, передбачені частиною другою статті 150 КАС України, є оціночними, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову (частини четверта - шоста статті 154 КАС України).

Відповідно до статті 151 КАС України, якою визначено види забезпечення позову, позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Не допускається забезпечення позову, зокрема, шляхом зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов`язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення.

При розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду при задоволенні позову; що є очевидними ознаки протиправності рішення; з`ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Тобто, інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

При цьому заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

У абзаці другому пункту 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06 березня 2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» вказано, що в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Згідно з Рекомендацією NR (89)8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Ради Європи 13.09.1989, де вказано, що рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.

У контексті зазначеного, з приводу покликань позивача на наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваного розпорядження про анулювання ліцензії, що блокує господарську діяльність Товариства, колегія суддів зауважує, що такі повинні, насамперед, існувати поза обґрунтованим сумнівом.

Тобто, суд, який застосовує заходи забезпечення позову з цих підстав повинен бути переконаний у тому, що відповідне рішення явно суперечить вимогам закону за критеріями, визначеними частиною другою статті 2 КАС України, порушує права, свободи або інтереси позивачів і вжиття заходів забезпечення позову є дієвим способом запобігання істотним та реальним негативним наслідкам таких порушень. Твердження про «очевидність» порушення до розгляду справи по суті, яке фактично ґрунтується на тих самих аргументах, які покладені в підстави позову, є висновком, який свідчить про правову позицію суду наперед. Тому застосування заходів забезпечення позову з цієї підстави допускається у виключних випадках.

Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду, висловленій у постанові від 14 січня 2022 року в справі № 160/10672/21.

З огляду на викладене, про що також заявник зазначає в заяві про забезпечення позову, посилання на очевидні ознаки протиправності оскаржуваного розпорядження є підставою заявленого позову, така обставина підлягає дослідженню лише під час судового вирішення справи, а відтак їх дослідження і вирішення під час вирішення питання про вжиття заходів забезпечення позову буде свідчити про правову позицію суду (створить правову преюдицію) до вирішення цього спору по суті.

Фактично, єдиною підставою для забезпечення позову позивач зазначає те, що невжиття заходів щодо зупинення дії оскаржуваного ним розпорядження зумовить настання негативних та незворотних наслідків для його господарської діяльності.

Вживаючи заходи щодо зупинення дії оскаржуваного розпорядження із зазначених підстав, суд першої інстанції вказав, що основним видом економічної діяльності ТОВ «НОРДГАЗ» є «Роздрібна торгівля пальним» (код КВЕД 47.30); ліцензія № 2000046 терміном дії з 26.02.2020 р. до 26.02.2025 р. була видана на здійснення відповідної діяльності за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, м.Підгородне, вул.Шосейна, буд.219. Отже, анулювання вказаної ліцензії призведе до повного зупинення господарської діяльності позивача, що матиме невідворотні наслідки, насамперед, у вигляді неможливості виплати заробітної плати та невідворотності вивільнення працівників, втрати прибутку, простою обладнання, яке потребує постійного обслуговування, неможливості відновити господарську діяльність за місцем її фактичної прив`язки у зв`язку з причинами, які з часом не залежатимуть від волі позивача.

Колегія суддів наголошує, що правовий інститут забезпечення позову має застосовуватися лише у виключних випадках та за умови існування обґрунтованої небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам особи до ухвалення рішення в адміністративній справі, або у випадках, якщо захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивачем зазначено, що предметом спору у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НОРДГАЗ" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області є скасування рішення про анулювання ліцензії на роздрібну торгівлю пальним через три роки з моменту видачі - розпорядження про анулювання ліцензії № 76-рл. Отже правомірність вказаного рішення буде встановлюватись в судовому порядку. Вважає, що виконання розпорядження про анулювання ліцензії та невжиття заходів забезпечення адміністративного позову може мати наслідком заподіяння шкоди його правам та інтересам, правам та інтересам третіх осіб, а також ускладнить або зробить неможливим їх відновлення.

У контексті зазначеного, з приводу покликань позивача на наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваного розпорядження про анулювання ліцензії, що блокує господарську діяльність Товариства, колегія суддів зауважує, що такі повинні, насамперед, існувати поза обґрунтованим сумнівом.

Проте, колегія суддів зазначає, що доводи заяви фактично зводяться до протиправності оскаржуваного розпорядження про анулювання ліцензії № 76-рл, позаяк такі посилання на очевидні ознаки протиправності оскаржуваного розпорядження є підставою заявленого позову, така обставина підлягає дослідженню лише під час судового вирішення справи, а відтак їх дослідження і вирішення під час вирішення питання про вжиття заходів забезпечення позову буде свідчити про правову позицію суду (створить правову преюдицію) до вирішення цього спору по суті.

Також, позивач не надав жодних доказів про те, що невжиття заходів щодо зупинення дії оскаржуваного позивачем розпорядження зумовить настання негативних та незворотних наслідків для його господарської діяльності чи може істотно ускладнити ефективність захисту і унеможливити поновлення його порушених прав.

Фактично, єдиною підставою для забезпечення позову позивач зазначає те, що невжиття заходів щодо зупинення дії оскаржуваного ним розпорядження зумовить настання негативних та незворотних наслідків для його господарської діяльності.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що доводи позивача про те, що наявність оскаржуваного у справі розпорядження зумовить настання негативних та незворотних наслідків для його господарської діяльності не підтверджені будь-якими доказами.

За таких обставин колегія суддів вважає, що вказані судом першої інстанції доводи не свідчать про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або про те, що захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а доводи суду ґрунтуються загалом на припущеннях, які не підтверджені належними та допустимими доказами.

А зазначені позивачем у клопотанні про забезпечення позову доводи не надають суду підстав для вжиття заходів забезпечення позову, що передбачені статтею 150 КАС України.

Крім того, вжиття заходів забезпечення позову у запропонований позивачем спосіб, а саме зобов`язання Головного управління ДПС у Дніпропетровській області видалити запис про анулювання ліцензії ТОВ «НОРДГАЗ» 2000046 за адресою: Дніпропетровська область Дніпровський район, м.Підгородне, вул.Шосейна, буд.219 з Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, фактично є вирішенням спору по суті, що суперечить меті застосування статті 150 КАС України, що відповідає правовій позиції Верховного Суду, висловленій зокрема у постанові від 21.10.2021 у справі № 640/7985/21.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що позивач не довів необхідність вжиття застосованих судом заходів забезпечення позову з урахуванням положень частини другої статті 150 КАС України, а застосовані заходи є такими, що суперечать приписам частини другої статті 151 КАС України, у зв`язку з чим колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а в задоволенні заяви ТОВ «НОРДГАЗ» про забезпечення адміністративного позову необхідно відмовити.

За таких обставин рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

Згідно із частиною першою статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи і порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання щодо забезпечення адміністративного позову, через що ухвалу суду першої інстанції необхідно скасувати з прийняттям постанови, якою клопотання відповідача про скасування заходів забезпечення позову задовольнити та скасувати вжиті згідно з ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2022 року заходи забезпечення позову.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.04.2023 в адміністративній справі №160/7089/23 скасувати.

У задоволенні заяви про забезпечення позову в адміністративній справі № 160/7089/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НОРДГАЗ" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування розпорядження, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду за наявності підстав та в порядку, визначених ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст судового рішення складено 15 червня 2023 року.

Головуючий - суддя Н.А. Олефіренко

суддя Л.А. Божко

суддя А.В. Суховаров