Справа № 200/1287/23
Суддя: Аляб'єв І.Г.
Дата ухвалення: 2023-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2023 року Справа№200/1287/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Аляб`єва І.Г.,

розглянувши у порядку письмовому провадження (за правилами спрощеного позовного провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання здійснити перерахунок пенсії,

У С Т А Н О В И В:

29.03.2023 до Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області в якому, з урахування заяви про уточнення позовних вимог, просить

- визнати протиправним дії відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1 за заявою від 10.11.2022 відповідно до ст.8 ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці»;

- зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 10.11.2022 про перерахунок пенсії врахувавши пільговий стаж відповідно до ст.8 ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці» №345-VI від 02.09.2008 з урахуванням до пільгового стажу за Списком 1, який передбачений постановою КМУ від 31.03.1994 №202 період роботи з 01.09.2019 по 01.11.2022 на підприємстві ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» та період навчання у Селидівському гірничому технікумі з 01.09.1979 по 07.06.1983 на підземних роботах з повним робочим днем;

- здійснити перерахунок пенсії з 10.11.2022 з урахуванням зарахованого пільгового стажу і здійснити виплату перерахованої пенсії з урахування виплачених сум пенсії відповідно до ст.8 ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці» №345-VI від 02.09.2008.

- судові витрати стягнути з відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після виникнення права на пенсію, позивач продовжує працювати підземним електрослюсарем, а тому згідно записів трудової книжки, диплому станом на 10.11.2022 пільговий стаж позивача на підземних роботах за списком №1 (з врахуванням періодів, за які фактично сплачені страхові внески) становить більше 15 років, у зв`язку з чим він звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії згідно ст. 8 ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці», до якої було надано документи, які підтверджують пільговий стаж. Однак, у відповідь на вказану заяву відповідач зазначив, що страховий стаж позивачу враховано по 31.08.2019, який складає 36 років 04 місяців 11 днів, стаж роботи за Списком № 1 - 10 років, коефіцієнт страхового стажу 0,36333. З даними обставинами позивач не згоден, у зв`язку з чим звернувся із цим позовом.

Ухвалою суду від 03.04.2023 відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Витребовано у відповідача належним чином засвідчені копії пенсійної справи позивача, розрахунок стажу, письмові пояснення стосовно того, які періоди не зараховані до пільгового та страхового стажу з зазначенням підстав не зарахування таких періодів, надати довідку форми ОК-5, РС-право, рішення про відмову в здійсненні перерахунку пенсії за заявою ОСОБА_1 від 10.11.2022.

Ухвалою суду від 01.05.2023 залучено до участі в справі в якості другого відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (адреса: 29000, Хмельницька обл., місто Хмельницький, вулиця Герцена, будинок 10, ).

У відзиві на позовну заяву представник відповідача заперечує проти позову та вважає його безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

За матеріалами електронної пенсійної справи до страхового стажу позивача зараховано всі періоди, протягом яких особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за які сплачені страхові внески.

Період робити на підприємстві ВП Шахта Україна ДП Селидіввугілля з 01.09.2019 по 01.11.2022 не зараховано до страхового та пільгового стажу, оскільки підприємством не сплачені страхові внески. Страховий стаж ОСОБА_1 склав 26 років 04 місяці 11 днів, в тому числі пільговий стаж за Списком №1 12 років 08 місяців 05 днів.

Період навчання у Селидівському гірничому технікумі враховано до страхового стажу позивача з огляду на наступне. У період 1979-1983 років діяло Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій, затверджене постановою Ради Міністрів СРСР від 03.08.1972 №590 (далі Положення №590).

Станом на 01.09.1979, тобто на початок навчання позивача в технікумі й до 07.06.1983, за чинним на той час Законом Української РСР «Про народну освіту» від 28.06.74 №2778-VIII, технікуми належали до середніх спеціальних навчальних закладів (стаття 49 цього Закону), отримана в них освіта до середньої спеціальної (стаття 51). Відповідно до стаття 54 цього закону особам, які закінчили середні спеціальні навчальні заклади, присвоювалася кваліфікація відповідно до здобутої спеціальності.

Згідно з Постановою Верховної Ради Української РСР «Про порядок введення в дію Закону Української РСР «Про освіту» від 04.06.91 №1144-XII з 26.06.1991 Законом Української РСР «Про народну освіту» від 28.06.74 №2778-VIII втратив чинність. Аналіз наведених норм права з урахуванням ретроспективного правового регулювання відносин в галузі пенсійного забезпечення та системного і логічного з`ясування змісту цих норм дає підстави вважати, що період навчання в такому закладі освіти, як технікум, який у певному часовому вимірі відносився до середніх спеціальних закладів, зараховується до страхового стажу, але не зараховується до підземних робіт, робіт з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Аналогічний висновок викладений в рішенні Донецького окружного адміністративного суду від 15.08.2022 по справі № 200/3842/22.

Отже, Головне управління ПФУ в Хмельницькій області правомірно не включило до пільгового стажу за списком №1 період навчання позивача в Селидівському гірничому технікумі з 01.09.1979 по 07.06.1983.

Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області заперечує проти позову та вважає його безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

За матеріалами електронної пенсійної справи до страхового стажу позивача зараховано всі періоди, протягом яких особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за які сплачені страхові внески.

Період робити на підприємстві ВП Шахта Україна ДП Селидіввугілля з 01.09.2019 по 01.11.2022 не зараховано до страхового та пільгового стажу, оскільки підприємством не сплачені страхові внески. Страховий стаж ОСОБА_1 склав 26 років 04 місяці 11 днів, в тому числі пільговий стаж за Списком №1 12 років 08 місяців 05 днів.

Період навчання у Селидівському гірничому технікумі враховано до страхового стажу позивача з огляду на наступне. У період 1979-1983 років діяло Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій, затверджене постановою Ради Міністрів СРСР від 03.08.1972 №590 (далі Положення №590). Станом на 01.09.1979, тобто на початок навчання позивача в технікумі й до 07.06.1983, за чинним на той час Законом Української РСР «Про народну освіту» від 28.06.74 №2778-VIII, технікуми належали до середніх спеціальних навчальних закладів (стаття 49 цього Закону), отримана в них освіта до середньої спеціальної (стаття 51). Відповідно до стаття 54 цього закону особам, які закінчили середні спеціальні навчальні заклади, присвоювалася кваліфікація відповідно до здобутої спеціальності. Згідно з Постановою Верховної Ради Української РСР «Про порядок введення в дію Закону Української РСР «Про освіту» від 04.06.91 №1144-XII з 26.06.1991 Законом Української РСР «Про народну освіту» від 28.06.74 №2778-VIII втратив чинність. Аналіз наведених норм права з урахуванням ретроспективного правового регулювання відносин в галузі пенсійного забезпечення та системного і логічного з`ясування змісту цих норм дає підстави вважати, що період навчання в такому закладі освіти, як технікум, який у певному часовому вимірі відносився до середніх спеціальних закладів, зараховується до страхового стажу, але не зараховується до підземних робіт, робіт з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Аналогічний висновок викладений в рішенні Донецького окружного адміністративного суду від 15.08.2022 по справі № 200/3842/22.

З огляду на вищезазначене, керуючись частиною шостою статті 162 КАС України суд вирішив справу за наявними матеріалами.

За приписами частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.

Дослідивши докази, що містяться у матеріалах справи, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянином України, що підтверджено паспортом серії НОМЕР_1 ./а.с.7-10/

ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Донецькій області, як отримувач пенсії за віком відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 18.11.2013.

10.11.2022 (зареєстровано заяву за №2577) та 13.01.2023 (зареєстровано як звернення під №762/В-0500-23) позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з заявою про перерахунок пенсії відповідно до ст.8 ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці» №345-VI від 02.09.2008./а.с. 13-16/

Відповідно до екстериторіальності розподілу єдиної черги завдань, заява ОСОБА_1 надійшла до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області. Отже, заяву позивача №2577 від 10.11.2022 про перерахунок пенсії було розглянуто за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області у відповідь на звернення позивача від 13.01.2023 №762/В-0500-23 повідомлено, що надана довідка від 10.11.2022№1-1199 передана на перевірку, у зв`язку з введенням воєнного стану відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" та зважаючи на активні бойові дії на території Донецької області, наразі можливість проведення перевірки наданих довідок відсутня./а.с. 17-18/

Відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області позивачу відмовлено в проведені перерахунку пенсії, оскільки страховий стаж позивачу враховано по 31.08.2019, який складає 36 років 04 місяців 11 днів, стаж роботи за Списком № 1 - 10 років, коефіцієнт страхового стажу 0,36333. /а.с.40-42/

Відповідно до записів у трудовій книжці позивача від 08.02.2017 серії НОМЕР_2 вбачається, що позивач: з 07.02.2017 по 20.02.2023 працює на посаді електрослюсаря підземного з повним робочим днем у шахті на підприємстві ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» (запис 28-33). /а.с.28-29/

Дипломом серії НОМЕР_3 підтверджено, що ОСОБА_1 у період з з 01.09.1979 по 07.06.1983 навчався у Селидівському гірничому технікумі та здобув спеціальність гірнича електромеханіка.

Відповідно до довідки ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» від 10.11.2022 №1-1199 ОСОБА_1 у період з 07.02.2017 по теперішній час (тобто по 10.11.2022) обіймає посаду електрослюсаря підземного з повним робочим днем під землею. Зазначена посада віднесена до пільгових відповідно до постанови КМУ №461 від 24.06.2016 (Список №1, розділ 1 , підрозділ 1)./а.с.11/

Довідкою №181 ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» від 14.03.2023 №1-255 підтверджено, що за період з вересня 2019 року по лютий 2023 року з заробітної плати ОСОБА_1 нараховувався та сплачувався єдиний внесок до органів Пенсійного фонду України./а.с.12/

Наказами ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» від 20.09.2019 №375а та від30.01.2015 №78а підтверджено проведення атестації робочих місць за умовами праці /а.с.20-21/

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Частиною 2 ст. 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 №345-VI (далі Закон №345) мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим КМУ, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Згідно із преамбулою Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до ст.1 Закону №1058-IV у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування;

персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік) - організація та ведення обліку відомостей про застраховану особу, що здійснюється відповідно до законодавства і використовується в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування в установленому законодавством порядку;

роботодавець - власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання; фізична особа, яка використовує працю найманих працівників (у тому числі іноземців, які на законних підставах працюють за наймом в Україні); власник розташованого в Україні іноземного підприємства, установи, організації (у тому числі міжнародної), філії та представництва, який використовує працю найманих працівників, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України;

страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески;

страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Згідно із абзацом першим частини першої ст.24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Ч.2 ст.24 Закону №1058-IV визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст.15 Закону №1058-IV платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в ст.14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій ст. 12 цього Закону.

Згідно із ч.2 ст. 20 Закону № 1058-IV обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у п. 1, 2, 5 - 7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 ст.11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Як передбачено ч.4-6, 9, 10 ст.20 Закону №1058-IV, сплата страхових внесків здійснюється виключно в грошовій формі шляхом внесення відповідних сум страхових внесків до солідарної системи на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду, а сум страхових внесків до накопичувальної системи пенсійного страхування - на банківський рахунок Накопичувального фонду або на банківський рахунок обраного застрахованою особою недержавного пенсійного фонду - суб`єкта другого рівня системи пенсійного забезпечення. Страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків. Страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є: для страхувальників, зазначених у п.1, 2, 4 ст.14 цього Закону, - календарний місяць. Днем сплати страхових внесків вважається: у разі перерахування сум страхових внесків у безготівковій формі з банківського рахунку страхувальника на банківський рахунок органу Пенсійного фонду - день списання установою банку, органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з банківського (спеціального реєстраційного) рахунку страхувальника незалежно від часу її зарахування на банківський рахунок органу Пенсійного фонду. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Системний аналіз вказаних вище правових норм дає підстави дійти висновку про те, що до страхового стажу зараховується період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески. При цьому, на думку суду, виходячи із змісту наведених вище правових норм, порушення страхувальником вимог законодавства щодо порядку та строків сплати страхових внесків тягне негативні наслідки лише щодо самого страхувальника (зокрема, у вигляді сплати недоїмки, штрафних санкцій та пені) та не може мати негативних наслідків для застрахованої особи у вигляді не зарахування до страхового чи пільгового стажу періоду роботи, протягом якого такій особі нараховувалася заробітна плата, на яку у свою чергу нараховувалися страхові внески, проте не з вини застрахованої особи страхові внески не були зараховані на відповідні рахунки.

Крім того, при вирішенні спору суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду від 27.03.2018 (справа №208/6680/16-а), від 20.03.2019 (справа №688/947/17), від 30.09.2019 (справа № 316/1392/16-а), відповідно до яких, за загальним правилом, несвоєчасна сплата підприємством страхових внесків, за умови підтвердження роботи особи на такому підприємстві, отримання заробітної плати та утримання з неї єдиного соціального внеску, не повинна порушувати законні права та інтереси позивача, зокрема, порушувати його право на належне пенсійне забезпечення, оскільки обов`язок своєчасної сплати страхових внесків до пенсійного фонду покладено на роботодавця, а тому їх несплата не може позбавляти працівників права на зарахування періоду роботи до страхового стажу, фактично позбавляючи особу права власності на пенсію в належному розмірі. Позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу при перерахунку пенсії позивача періодів його роботи на такому підприємстві.

Як вбачається із матеріалів справи, спір між сторонами, серед іншого, виник й щодо не зарахування відповідачами до страхового та пільгового стажу позивача періоду роботи періодуроботу Позивача з 01.09.2019 по 01.11.2022 на підприємстві ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» у зв`язку із відсутністю сплати страхових внесків.

Крім того, спірний період роботи підтверджується ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» від 10.11.2022 №1-1199 ОСОБА_1 у період з 07.02.2017 по теперішній час (тобто по 10.11.2022) обіймає посаду електрослюсаря підземного з повним робочим днем під землею. Зазначена посада віднесена до пільгових відповідно до постанови КМУ №461 від 24.06.2016 (Список №1, розділ 1 , підрозділ 1)./а.с.11/

Довідкою №181 ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» від 14.03.2023 №1-255 підтверджено, що за період з вересня 2019 року по лютий 2023 року з заробітної плати ОСОБА_1 нараховувався та сплачувався єдиний внесок до органів Пенсійного фонду України./а.с.12/

Отже, на думку суду, оскільки наявними у справі письмовими доказами підтверджується, що у період з 01.09.2019 по 01.11.2022 позивачу була нарахована та виплачена заробітна плата, на яку в свою чергу нараховувалися страхувальником страхові внески, тому у відповідача відсутні підстави не зараховувати до страхового та пільгового стажу позивача вказаний період роботи. Суд наголошує, що позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства зі страхових внесків не може бути підставою для не зарахування до страхового та пільгового стажу позивача періодів його роботи на такому підприємстві.

Щодо доводів позивача, що період навчання в Селидівському гірничому технікумі з 01.09.1979 по 07.06.1983 може бути зараховано за набутою робочою спеціальністю електрослюсар підземний з повним робочим днем у шахті, суд зазначає наступне.

До спірних правовідносин має застосовуватись законодавство, чинне на момент їх виникнення.

Відповідно до статті 38 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту» №103/98-ВР від 10.02.1998 час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Таким чином, за певних умов, до пільгового стажу може бути зарахований час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти.

Визначаючи статус вказаного навчального закладу, слід застосовувати законодавство, яке було чинним на час навчання позивача.

Так, на момент навчання позивача правовідносини у сфері освіти регулювалися Законом Української Радянської Соціалістичної Республіки «Про народну освіту» від 28.06.1974 № 2778-VIII (на момент вступу).

Згідно із ст. 42 Закону Української Радянської Соціалістичної Республіки «Про народну освіту» професійно-технічні навчальні заклади є основною школою професійно-технічної освіти молоді і формування гідного поповнення робітничого класу. До професійно-технічних навчальних закладів (училищ, професійних шкіл) приймаються громадяни СРСР, які закінчили восьмирічну або середню загальноосвітню школу.

Особам, які закінчили професійно-технічні навчальні заклади, присвоюється відповідна кваліфікація (розряд, клас, категорія) з професії і видається атестат встановленого зразка, а тим, хто добився особливих успіхів у навчанні при зразковій поведінці, - атестат з відзнакою. Особам, які закінчили середні професійно-технічні училища, видається диплом про присвоєння кваліфікації з професії і здобуття середньої освіти, а тим, хто особливо відзначився, - диплом з відзнакою (стаття 48 Закону № 2778-VIII).

Відповідно до ч. 1 ст. 49 цього Закону середня спеціальна освіта здійснюється в технікумах, училищах та інших навчальних закладах, віднесених у встановленому порядку до середніх спеціальних навчальних закладів.

Після набуття чинності Закону Української Радянської Соціалістичної Республіки «Про освіту» від 23.05.1991 № 1060-XII та Закону України «Про вищу освіту» технікуми віднесені до вищих навчальних закладів І рівня акредитації, в яких здійснюється підготовка фахівців за спеціальностями освітньо-кваліфікаційного рівня молодшого спеціаліста.

Так, статтею 32 Закону Української Радянської Соціалістичної Республіки «Про освіту» від 23.05.1991 № 1060-XII професійно-навчальними виховними закладами є: професійно-технічне училище, професійні училища різних рівнів.

Натомість, статтею 34 вказаного Закону визначено, що вищими навчальними закладами є технікум (училище), коледж, інститут, консерваторія, академія, університет та інші.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про зарахування до пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії за Списком №1, період навчання позивача в Селидівському гірничому технікумі з 01.09.1979 по 07.06.1983.

Щодо застосування відповідачем при перерахунку пенсії позивача приписів Закону № 345-VI, суд зазначає наступне.

Ст.1 Закону № 345-VI визначено, що дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Ст. 8 Закону № 345-VI визначено особливості пенсійного забезпечення осіб, що підпадають під дію цього Закону, зокрема, мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим КМУ, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до ст.40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Вказана норма кореспондує приписам абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону №1058-IV, згідно якої мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим КМУ, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до ст. 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Поряд з цим, судом встановлено, що при вирішенні питання щодо наявності підстав для проведення перерахунку пенсії позивача відповідачем не зараховано спірні періоди, у зв`язку з чим встановлено недостатність пільгового стажу для застосування приписів ст. 8 Закону № 345-VI.

Під дискреційним повноваженням розуміють такі повноваження, які надають певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.

Відповідно до п.4 ч.2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

При цьому, згідно з ч.4 ст. 245 КАС України у випадку, визначеному п. 4 ч.2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

За приписами вказаної правової норми слідує, що у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єктом звернення дотримано усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення.

Якщо ж таким суб`єктом на момент прийняття рішення не перевірено дотримання суб`єктом звернення усіх визначених законом умов або при прийнятті такого рішення суб`єкт дійсно має дискреційні повноваження, то суд повинен зобов`язати суб`єкта владних повноважень до прийняття рішення з урахуванням оцінки суду.

Таким чином, зобов`язання судовим рішенням суб`єкта владних повноважень до вчинення конкретних дій (прийняття конкретних рішень) можливе, за загальним правилом, лише за умови почергового встановлення судом двох обставин: позивач на момент звернення до відповідного суб`єкта владних повноважень забезпечив виконання всіх без винятку вимог закону для отримання конкретного рішення; зобов`язання суб`єкта владних повноважень розглянути повторно звернення позивача з урахуванням висновків суду є недоцільним (об`єктивно встановлено безальтернативність рішення суб`єкта владних повноважень, яке може бути прийняте за встановлених судом обставин у конкретній справі).

Отже, критеріями, які впливають на обрання судом способу захисту прав особи в межах вимог про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, є встановлення судом додержання суб`єктом звернення усіх передбачених законом умов для отримання позитивного результату та наявність у суб`єкта владних повноважень права діяти при прийнятті рішення на власний розсуд.

Тобто, адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного владними суб`єктами, і вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення з урахуванням обставин конкретної справи. Перебирання непритаманних суду повноважень державного органу не відбувається за відсутності обставин для застосування дискреції.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 10.09.2021 по справі №120/192/20-а.

Відповідно до довідки РС-право стад позивача складає 26 років 04 місяці 11 днів, в тому числі пільговий стаж за Списком №1 12 років 08 місяців 05 днів.

Судом встановлено, що позивачу протиправно не зараховано до пільгового стажу роботи за Списком №1 (постанова КМУ №202) період роботи з 01.09.2019 по 01.11.2022.

Тобто, на момент розгляду справи судом встановлено, що позивач має більше 15 років пільгового стажу за Списком №1 (постанова КМУ №202). (да, но это же не по Шахтерскому закону. Там же не все профессии по Списку 1 подходят. Поэтому надо описать, если признаем их отказ незаконным - какие периоды стажа соответсвуют ст.8 шахтерского закона со ссылкой на постановление 202 (или как там оно)).

Враховуючи фактичні обставини даної справи, питання зарахування спірних періодів до пільгового стажу позивача не може бути віднесено до дискреційних повноважень органу пенсійного фонду з огляду на приписи чинного пенсійного законодавства.

Проте, до дискреційних повноважень відповідача належить здійснення нового розрахунку пільгового стажу позивача за Списком № 1 з урахуванням спірних періодів та вирішення питання щодо його достатності для застосування приписів ст. 8 Закону № 345-VI.

Крім того, у суду відсутні підстави вважати, що відповідач за наявності передбачених законом підстав буде ухилятись від застосування положень ст. 8 Закону № 345-VI, тому позовні вимоги в цій частині є передчасними.

Щодо позовної вимоги про здійснення виплати перерахованої пенсії з урахування виплачених сум пенсії відповідно до ст.8 ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці» №345-VI від 02.09.2008 суд зазначає, що ця вимога є передчасною, оскільки відповідачем не здійснено перерахунок пенсії.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову.

Надаючи правову оцінку обраного позивачем способу захисту, слід зважати на його ефективність з точки зору ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У п.145 рішення від 15.11.1996 у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства (Chahal v. TheUnitedKingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 05.04.2005 (заява N 38722/02). Таким чином, ефективний засіб правового захисту у розумінні ст.13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Таким чином, враховуючи те, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом та сприяти реальному відновленню порушеного права, беручи до уваги приписи ст. 9 КАС України, приймаючи до уваги відзив на позовну заяву відповідача, докази наявні у матеріалах справи, а також з аналізу норм чинного законодавства, суд приходить висновку, що обраний позивачем спосіб захисту свого порушеного права є ефективним.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи за подання адміністративного позову позивачем сплачено судовий збір у сумі 1073,60 грн.

Враховуючи наведене вище, судовий збір у сумі 1073,60 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 2, 139, 242-246, 250, 256 Кодексу адміністративного судочинства, суд

в и р і ш и в:

Задовольнити адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області(, пл.Соборна, 3, м.Слов`янськ, Донецька область, 84122), Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (адреса: 29000, Хмельницька обл., місто Хмельницький, вулиця Герцена, будинок 10, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання здійснити перерахунок пенсії.

Визнати протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1 за заявою від 10.11.2022 №2577 відповідно до ст.8 ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (адреса: 29000, Хмельницька обл., місто Хмельницький, вулиця Герцена, будинок 10, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) від 10.11.2022 №2577 з зарахуванням до пільгового стажу відповідно до ст.8 ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці» №345-VI від 02.09.2008 та за Списком №1 відповідно до постанови КМУ від 31.03.1994 №202 періоду роботи з 01.09.2019 по 01.11.2022 на підприємстві ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» та період навчання у Селидівському гірничому технікумі з 01.09.1979 по 07.06.1983 на підземних роботах з повним робочим днем.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (адреса: 29000, Хмельницька обл., місто Хмельницький, вулиця Герцена, будинок 10, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) судовий збір у розмірі 1073,60 гривень.

Рішення набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 255 КАС України, і може бути оскаржене до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення судом складено 16 червня 2023 року.

Суддя І.Г. Аляб`єв