Справа № 120/10541/22
Суддя: Крапівницька Н. Л.
Дата ухвалення: 2023-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Вінниця

19 червня 2023 р. Справа № 120/10541/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Крапівницької Н.Л.,

розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1

до Вінницького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки,

Військової частини НОМЕР_1

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) з адміністративним позовом до Вінницького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки ( далі ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідач 1), Військової частини НОМЕР_1 (далі В/Ч НОМЕР_1 , відповідач 2), в якому просив:

-визнати протиправним і скасувати наказ начальника Вінницького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (з адміністративно-господарської діяльності) від 24.02.2022 р. № 43, в частині призову ОСОБА_1 , і направлення для проходження військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період відповідно до поіменного списку резервістів, які призвані і відправлені в складі команди № НОМЕР_1 .

-визнати протиправним і скасувати пункт 61 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 25.02.2022 р. № 46, яким ОСОБА_1 , з 25.02.2022 р. було зараховано до списків особового складу ВЧ НОМЕР_1 .

-зобов`язати військову частину НОМЕР_1 звільнити ОСОБА_1 , від проходження військової служби та виключити зі списків особового складу В/Ч НОМЕР_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, відповідно до наказу начальника Вінницького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки № 43 від 24.02.2022 позивач був призваний та направлений для проходження військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період відповідно до поіменного списку резервістів, які призвані і відправлені в складі В/Ч НОМЕР_1 .

Разом з тим, позивач вказує, що згідно довідки військово-лікарської комісії від 20.10.2016 р. № 414 він визнаний обмежено придатним до військової служби за контрактом.

Крім того, позивач зазначив, що згідно довідки ВЛК від 31.08.2020 № 21/59 позивач був визнаний придатним до військової служби за контрактом.

Однак вважає, що такий огляд ВЛК проводився поверхнево і без належного огляду його здоров`я, оскільки не врахував на виявлену у нього хворобу, що підтверджується довідкою ВЛК № 414 від 20.10.2016.

Позивач зазначив, що передумовою для прийняття рішення щодо призначення (мобілізації) його для проходження військової служби є проходження обов`язкового медичного огляду військово-лікарською комісією, що відповідачем прийнято не було.

Також вказав, що являється батьком двох малолітніх дітей, яких виховує самостійно.

Так, на думку позивача, внаслідок порушення порядку його призову для проходження військової служби та зарахування до складу В/Ч НОМЕР_1 і подальшого направлення до місць ведення бойових дій, відповідач порушив права позивачу, у зв`язку з чим останній звернувся з цим позовом до суду.

Ухвалою суду від 23.12.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику ( повідомлення) сторін. Також даною ухвалою встановлено відповідачам строк на подачу відзивів на позов.

17.01.2023 від ІНФОРМАЦІЯ_2 до суду надійшов відзив на позов, в якому останній заперечив щодо задоволення позовних вимог. Зазначив, що ОСОБА_1 в серпні 2020 року пройшов медичну комісію і відповідно до довідки військово-лікарської комісії від 31.08.2020 № 21/159 був визнаний придатним до військової служби за контрактом.

Вказав, що старший солдат ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 та згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 10.05.2021 № 132 був звільнений наказом командира 59 окремої мотопіхотної бригади ім. Якова Гандзюка № 80-РС від 23.04.2021 у запас за підпунктом а п.2 ч.5 ст. 26 Закону України Про військову службу і військовий обов`язок, з 10.05.2021 виключений із списків особового складу військової частини.

Після звільнення з військової служби, ОСОБА_1 взятий на військовий облік ІНФОРМАЦІЯ_3 та зараховано в оперативний резерв першої черги військової частини НОМЕР_2 .

Так, відповідач 1 вказав, що 22.02.2022 Верховним Головнокомандувачем Збройних сил України ОСОБА_2 було видано наказ № 2 (надалі наказ), згідно якого з метою забезпечення національної безпеки і оборони України, готовності Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань до адекватних (випереджувальних) дій на різкі зміни в оперативній обстановці на виконання пунктів 1, 17 частини 1 статті 106 Конституції України, частини З статті 6 Закону України "Про оборону України", частини 1. 2 та 11 ст. 39 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", було вирішено провести призов резервістів на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період. Відповідно наказу, призов на військову службу мав здійснюватись командирами військових частин, якщо резервіст, зарахований до їх оперативного резерву прибував самостійно до військової частини, а також керівниками територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки - резервістів, які перебувають на військовому обліку та які після звільнення їх з військової служби зараховано до військового оперативного резерву військових частин з обов`язковим проведенням медичних оглядів за спрощеною процедурою.

Відповідач 1 вказав, що 24.02.2022 старшого солдата ОСОБА_1 Вінницьким РТЦК та СП було призвано на військову службу за мобілізацією та 25.02.2022 направлено для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 , до складу якої входить військова частина НОМЕР_2 . Під час призову на військову службу, по спрощеній процедурі, старшого солдата ОСОБА_1 було опитано щодо його стану здоров`я, усних та письмових скарг щодо стану здоров`я ОСОБА_1 не висловив, додаткових медичних документів не надав.

Відповідач 1 зазначив, що зазначає позивач в позовній заяві вказав, що медична комісія 31.08.2020 проведена поверхнево без належного огляду стану здоров`я та ВЛК не враховано наявність захворювань у нього, однак на думку відповідача ОСОБА_1 не скористався своїм правом на оскарження постанови ВЛК, а тому відсутні підстави вважати висновки ВЛК що відображені в довідці від 31.08.2020 недійсними.

На думку відповідача1, оскільки п`ять років з дня видачі довідки військово-лікарської комісії від 31.08.2020 № 21/159 про визнання придатним до військової служби ОСОБА_1 , не спливло, а тому дана довідка є прийнятною при прийнятті рішення про призов на військову службу до 31.08.2025.

На думку відповідача 1, позивач, який не заявив при мобілізації про наявність хвороб, що можуть завадити йому нести військову службу та виконувати бойові завдання, згідно до розділу 6 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України міг би звернутись до командира військової частини, до якої він прибув для проходження військової служби, з рапортом щодо направлення його на медичну комісію.

03.02.2023 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останній заперечив доводи відповідача 1 і просив задовольнити позов. Зазначив, що позивач під час мобілізації звертав увагу працівників відповідача 1 на наявність у нього захворювання, через яке він і раніше визнавався обмежено придатним до несення військової служби. Як вказує представник позивача, ця хвороба є у позивача і на даний час, що підтверджується консультацією отоларинголога онколога КП «Подільський регіональний центр онкології» від 01.12.2022 р., доданим до позовної заяви.

Що ж до твердження відповідача 1 про неподання позивачем додаткових медичних документів про наявність хвороби, то представник зазначив, що постанова ВЛК про визнання його обмежено придатним в 2016 році повинна бути в особовій справі позивача, яка містилась безпосередньо у Вінницького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Тобто представник вказує, що відповідачу було достеменно відомо про те, що позивач вже визнавався обмежено придатним через наявність у нього відповідного захворювання.

Відносно спрощеної процедури і посилання відповідача 1 на лист Голови ВЛК Центральної ВЛК Збройних Сил України від 24.02.2022 р. № 598/493 щодо порядку проведення медичного огляду резервістів за спрощеною процедурою, вказав, що у вказаному листі Голови ВЛК центральної ВЛК ЗСУ зазначено, що «у разі наявності у резервістів, які оглядаються, медичних показань скеровувати їх на обстеження до медичних закладів охорони здоров`я», однак позивача на обстеження не було направлено.

07.02.2023 від Військової частини НОМЕР_1 до суду надійшов відзив на позов, в якому останній заперечив щодо задоволення позову. Зазначив, що ОСОБА_1 дійсно проходить військову службу по мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 на посаді - розвідник розвідувального відділення розвідувального взводу розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 .

Відповідач 2 зазначив, що обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач вказав що 20.10.2016 році ним пройдена військово-лікарська комісія, яка видала Довідку №414 військово-лікарської комісії, якою він був визнаний обмежено придатний до військової служби за контрактом, Однак, на думку відповідача 2 дана довідка не обмежує придатність проходження військової служби за мобілізацією у воєнний час, та встановленням певних обмежень щодо проходження військової служби за мобілізацією.

Також відповідач 2 вказав, що захворювання на яке посилається в своїх доводах ОСОБА_1 (вроджений папіломомоневсу шкіри правої скронево- тімяної ділянки), яке підтверджується висновком лікаря КП Подільським регіональним центром онкології від 01.12.2022 року, не є, на думку відповідача 2, належним доказом в розумінні ст. 70 КАС України, оскільки даний висновок, на який посилається позивач, є документом який підтверджує, що 01.12.2022 року він проходив ОГЛЯД у лікаря онколога.

Відповідач 2 вказав, що абзац 3 п. 3.2 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України від 14 серпня 2008 року № 402 вказує, що повторний медичний огляд військовозобов`язаних, які перебувають у запасі 1 і 2 розрядів, раніше визнаних придатними до військової служби або непридатними до військової служби в мирний час за станом здоров`я, а також військовозобов`язаних плавскладу ВМС Збройних Сил України проводиться один раз на 5 років ВЛК військових комісаріатів, а льотного складу - ЛЛК військових комісаріатів.

Зазначив, що довідка № 414 Військово-лікарської комісії від 20.10.2016 року на яку посилається ОСОБА_1 , фактично втратила свою чинність 11.10.2021 року, а тому, на думку відповідача 2, твердження ОСОБА_1 , що він є обмежено придатним до в/с за контрактом - є безпідставною заявою в розумінні абзацу 3 п. 3.2. Положення № 402.

Так, вказав, що згідно Довідки Військово-лікарської комісії від 21.08.2020 року №21/159 встановлено, що старший солдат ОСОБА_1 здоровий та придатний до військової служби за контрактом.

Тобто, відповідач 2 зазначив, що ще до мобілізації ОСОБА_1 пройшов 21.08.2020 року військово-лікарську комісію, висновком якої була підтверджена його придатність до військової служби. Станом на дату призову ОСОБА_1 , висновок Військово-лікарської комісії від 21,08.2020 року № 21/159 був чинний та не оскаржений, а тому призов його на військову службу за мобілізацією, під час військового стану, відповідав вимогам чинного законодавства.

Щодо вимоги визнати протиправним пункт 61 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 25.02.2022 року № 46 яким було зараховано ОСОБА_1 до списків особового складу, відповідач 2 вказав наступне.

Так, в позовній заяві ОСОБА_1 не вказує, які його права були порушені військовою частиною НОМЕР_1 при зарахуванні його до списків особового складу військової частини. Не вказуються позивачем які норми матеріального права були порушені військовою частиною НОМЕР_1 при видачі наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 25.02.2022 року № 46.

Відповідач 2 вказав, що отримуючи від Вінницького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки військовослужбовців за мобілізацією, були перевірені всі документи які супроводжувались з ними. Всі документи були перевірені і зміст документів підтверджував здатність військовослужбовців виконувати військові обов`язки, в тому числі і ОСОБА_1 .

За таких підстав, відповідач 2 вважає, що вимоги ОСОБА_1 щодо визнання протиправним пункт 61 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 25.02.2022 року № 46 - безпідставні, які не підтверджені жодними документами.

14.02.2023 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останній не погоджується із доводами відповідача 2. Зазначив, що твердження відповідача 2 про те, що довідка № 414 від 20.10.2016 втратила свою силу є намаганням підмінити поняття та ввести суд в оману, оскільки вказана довідка ВПК від 20.10.2016 р. № 414 хоч і не є прямою підставою для звільнення від мобілізації в лютому 2022 року, однак вона є доказом наявності у позивача хвороби, через яку його визнали обмежено придатний до несення військової служби.

Також вказав, що пункт 3.2 Положення № 402, на який посилається відповідач в обґрунтування чинності постанови ВЛК протягом 5 років, встановлює правила проходження медичного огляду військовозобов`язаних, які перебувають у запасі 1 і 2 розрядів. Однак, на думку представника позивача, цей пункт встановлює періодичність проведення медичних оглядів під час перебування у запасі, але не поширює свою дію на випадок призову резервістана військову службу.

Представник позивач звертаю увагу, що позивач не перебував у запасі, а був резервістом, що відповідно до ч. 3 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу» являються різними формами виконання військового обов`язку. В свою чергу, медичний огляд резервістів регламентовано розділом 5 Положення № 402, яким не передбачено спеціальної періодичності проведення медичного огляду осіб, які перебувають в резерві.

06.03.2023 від Військової частини НОМЕР_1 надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких останній вказав, що довідка Військово-лікарської комісії від 20.10.2016 року № 414 не має жодного відношення до видачі оскаржуваних наказів і втратила свою силу ще до видачі оскаржуваних документів. Натомість в матеріалах справи міститься довідка Військово-лікарської комісії № 21/159, яка видана в серпні 2020 року і є доказом придатності позивача для військової служби.

Інших заяв по суті спору не надходило.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Відповідно до довідки ВЛК № 414 від 13.10.2022 ОСОБА_1 на підставі ст. 10 В, графи ІІ Розкладу хвороб визнаний обмежено придатним до військової служби за контрактом.

Згідно наявної в матеріалах справи військового квитка серії НОМЕР_3 , ОСОБА_1 ,10.11.2016 на підставі Закону України «Про військовий обов`язок військову службу» прийнятий у Збройні Сили України за контрактом.

19.11.2018 на підставі наказу командира В/Ч НОМЕР_4 № 226 від 19.11.2018 звільнений в запас.

10.11.2020 на підстав Закону України «Про військовий обов`язок військову службу» прийнятий у Збройні Сили України за контрактом.

31.08.2020 Тиврівським РВК визнаний придатним до військової служби за контрактом з ІІ групою розкладу хвороб (наказ Міноборони від 2008 № 402).

10.05.2021 на підставі п.п «а» п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок військову службу» звільнений у запас у зв`язку з закінченням строку контракту.

Відповідно до графи 20 військового квитка ( відомості про державні нагороди, участь у боях, бойових діях, поранення, контузії, каліцтва) ОСОБА_1 приймав участь в зоні АТО Донецької та Луганської областях у складі підрозділу в/ч НОМЕР_4 з 27.05.2017 по 27.01.2018, приймав участь в ООС на території Луганської області у складі в/ч НОМЕР_5 з 18.06.2018 по 19.11.2018, приймав безпосередню участь в ООС на території Донецької та Луганської областей у складі в/ч НОМЕР_2 з 10.11.2020 по 10.05.2021.

Відповідно до довідки ВЛК № 21/159 від 31.08.2020 ОСОБА_1 визнаний придатним до військової служби за контрактом.

Відповідно до наказу Верховного Головнокомандувача Збройних Сил України від 22.02.2022 № 2 «Про призов резервістів на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період» ОСОБА_1 наказом №43 від 24.02.2022 начальника Вінницького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки призваний та направлений для проходження військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період відповідно до поіменного списку резервістів, які призвані і відправлені в складі команди № НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 46 від 25.02.2022 старшого солдата ОСОБА_1 , призначеного на підставі наказу Верховного Головнокомандувача Збройних Сил України від 22.02.2022 № 2 «Про призов резервістів на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період» та Указу Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» на посаду розвідника розвідувального відділення розвідувального взводу розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 , який прибув з ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 25.02.2022 зараховано до списків особового складу, на всі види забезпечення і вважати таким, що з 25.02.2022 справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків.

Позивач вважає, що призов його на військову службу був здійснений з рядом порушень, у зв`язку з чим відповідачами не було враховано у нього хвороб, які обмежують його можливість для несення військової служби.

Так, позивач вказує, що в 2016 році він був визнаний обмежено придатним до військової служби за контрактом, що підтверджується довідкою ВЛК № 414 від 20.10.2016.

Крім того, позивач вказує, що в серпні 2020 він визнаний придатним до військової служби за контрактом, що підтверджується довідкою ВЛК № 21/159 від 31.08.2022.

Разом з тим, позивач зазначив, що даний огляд, який був проведений ВЛК в серпні 2020, проводився поверхнево і без належного огляду його стану здоров`я, оскільки не врахував висновки попередньої ВЛК від 20.10.2016.

Також позивач вказав, що є батьком двох малолітніх дітей, яких виховує самостійно, а тому порушення порядку його призову на військову службу та зарахування до складу В/Ч НОМЕР_1 порушують не тільки його права, а ї і права його малолітніх дітей.

Вважаючи дії відповідача щодо призову на військову службу під час мобілізації та не направлення позивача на огляд ВЛК протиправними, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Спірні відносини врегульовані Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3543-ХІІ, який визначає правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Згідно з частиною дев`ятою статті 1 Закону № 2232-XII щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії:

допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць;

призовники - особи, приписані до призовних дільниць;

військовослужбовці - особи, які проходять військову службу;

військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави;

резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

До категорії військовослужбовців прирівнюються іноземці та особи без громадянства, які відповідно до закону проходять військову службу у Збройних Силах України.

Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки) (ч. 7 вказаної статті).

За приписами частин 1, 2 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Проходження військової служби здійснюється, зокрема, громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

Пунктом 2 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 передбачено, що громадяни проходять військову службу у Збройних Силах України (далі - військова служба) в добровільному порядку або за призовом.

У добровільному порядку громадяни проходять: військову службу (навчання) за контрактом курсантів у вищих військових навчальних закладах, а також закладах вищої освіти, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти); військову службу за контрактом осіб рядового складу; військову службу за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військову службу за контрактом осіб офіцерського складу.

За призовом громадяни проходять: строкову військову службу; військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період; військову службу за призовом осіб офіцерського складу.

За приписами статті 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію. Мобілізацію провести на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.

Пунктом 5 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 65 «Про загальну мобілізацію» доручено Генеральному штабу Збройних Сил України визначити черговість та обсяги призову військовозобов`язаних, резервістів та транспортних засобів національної економіки в межах загального строку мобілізації.

Генеральним штабом Збройних Сил України не оприлюднювалось рішення про черговість та обсяги призову військовозобов`язаних.

Статтею 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-ХІІ (далі - Закон № 3543-ХІІ) визначено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Згідно ч. 4 ст. 3 Закону № 3543-ХІІ зміст мобілізації становить, зокрема, переведення Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту на організацію і штати воєнного часу.

Статтею 4 Закону № 3543-ХІІ встановлено, що організація і порядок проведення мобілізаційної підготовки та мобілізації визначаються цим Законом, актами Президента України та Кабінету Міністрів України (частина перша).

Відповідно до частини п`ятої статті 4 Закону № 3543-ХІІ вид, обсяги, порядок і строк проведення мобілізації визначаються Президентом України в рішенні про її проведення.

Статтею 22 Закону № 3543-ХІІ визначені обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Згідно з абзацом першим частини першої статті 22 Закону № 3543-ХІІ громадяни України зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Зокрема, відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону № 3543-XII під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Частиною четвертою статті 22 Закону № 3543-ХІІ встановлено, що громадяни, які перебувають у запасі, завчасно приписуються до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу.

Згідно з ч. 5 ст. 22 Закону № 3543-ХІІ призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів Служби зовнішньої розвідки України - відповідний підрозділ Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язаних Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Відповідно до п. 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154 (далі - Положення № 154) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Згідно п. 9 Положення № 154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки здійснюють заходи щодо призову громадян на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, та на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Згідно п. 11 Положення № 154 районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення: оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації та в особливий період і воєнний час, які надаються в установленому порядку, а також ведуть їх спеціальний облік.

Згідно п. 12 Положення № 154 керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки має право, зокрема, видавати у межах своїх повноважень накази та розпорядження.

Отже, обов`язки щодо мобілізації на військову службу за призовом покладені на територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

За приписами статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані:

заброньовані на період мобілізації та на воєнний час за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, а також за підприємствами, установами і організаціями в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України;

визнані відповідно до висновку військово-лікарської комісії тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я на термін до шести місяців (з наступним проходженням військово-лікарської комісії);

жінки та чоловіки, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років (такі жінки та чоловіки можуть бути призвані на військову службу у разі їх згоди і тільки за місцем проживання);

жінки та чоловіки, які самостійно виховують дитину (дітей) віком до 18 років (такі особи можуть бути призвані на військову службу у разі їх згоди і тільки за місцем проживання);

жінки та чоловіки, на утриманні яких перебуває дитина з інвалідністю підгрупи А віком до 18 років;

жінки та чоловіки, на утриманні яких перебуває дитина з інвалідністю, яка має будь-які види порушень функцій організму III-IV ступеня їх вираження та обмеження життєдіяльності будь-якої категорії II-III ступеня їх вираження відповідно до критеріїв встановлення інвалідності дітям, затверджених Кабінетом Міністрів України, або дитина з інвалідністю, яка має функціональні порушення в організмі та обмеження життєдіяльності, що відповідають критеріям для встановлення I чи II групи інвалідності для повнолітньої особи згідно з порядком, затвердженим Кабінетом Міністрів України (такі особи можуть бути призвані на військову службу у разі їх згоди і тільки за місцем проживання);

жінки та чоловіки, на утриманні яких перебуває повнолітня дитина, яка є особою з інвалідністю I чи II групи, до досягнення нею 23 років;

усиновителі, опікуни, піклувальники, прийомні батьки, батьки-вихователі, на утриманні яких перебувають діти-сироти або діти, позбавлені батьківського піклування, віком до 18 років (такі особи можуть бути призвані на військову службу у разі їх згоди і тільки за місцем проживання);

зайняті постійним доглядом за особами, що його потребують, відповідно до законодавства України, в разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд;

народні депутати України, депутати Верховної Ради Автономної Республіки Крим;

працівники органів військового управління (органів управління), військових частин (підрозділів), підприємств, установ та організацій Міністерства оборони України, Збройних Сил України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Національної гвардії України, Державної прикордонної служби України, Національної поліції України, податкової міліції, Національного антикорупційного бюро України, Державного бюро розслідувань, Державної виконавчої служби України, Управління державної охорони України;

інші військовозобов`язані або окремі категорії громадян у передбачених законами випадках.

Призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають також:

здобувачі фахової передвищої та вищої освіти, асистенти-стажисти, аспіранти та докторанти, які навчаються за денною або дуальною формами здобуття освіти;

наукові і науково-педагогічні працівники закладів вищої та фахової передвищої освіти, наукових установ та організацій, які мають вчене звання та/або науковий ступінь, і педагогічні працівники закладів загальної середньої освіти, за умови що вони працюють відповідно у закладах вищої чи фахової передвищої освіти, наукових установах та організаціях, закладах загальної середньої освіти за основним місцем роботи не менш як на 0,75 ставки;

жінки та чоловіки, чиї близькі родичі (чоловік, дружина, син, донька, батько, мати, дід, баба або рідний (повнорідний, неповнорідний) брат чи сестра) загинули або пропали безвісти під час проведення антитерористичної операції з числа:

військовослужбовців або працівників утворених відповідно до законів України військових формувань, що захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, які загинули або пропали безвісти під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення;

працівників підприємств, установ, організацій, які залучалися до забезпечення проведення антитерористичної операції та загинули або пропали безвісти під час забезпечення проведення антитерористичної операції безпосередньо в районах та у період її проведення;

осіб, які загинули або пропали безвісти під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, за умови що в подальшому такі добровольчі формування були включені до складу утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів;

осіб, які загинули або пропали безвісти під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах її проведення у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, але в подальшому такі добровольчі формування не були включені до складу утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів, і виконували завдання антитерористичної операції у взаємодії з утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями та правоохоронними органами.

Особи, зазначені в абзацах четвертому - восьмому частини другої цієї статті, у зазначений період можуть бути призвані на військову службу за їхньою згодою.

Відповідно до статті 23 Закону № 3543-ХІІ не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, зокрема, заброньовані на період мобілізації та на воєнний час за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, а також за підприємствами, установами і організаціями в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України; визнані відповідно до висновку військово-лікарської комісії тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я на термін до шести місяців (з наступним проходженням військово-лікарської комісії).

Стаття 27 Закону № 3543-ХІІ визначає питання зарахування в запас військовозобов`язаних та категорії запасу, відповідно до частини першої якої у запас Збройних Сил України та інших військових формувань зараховуються громадяни України, які придатні за станом здоров`я до проходження військової служби в мирний або воєнний час і не досягли граничного віку перебування в запасі. Вони перебувають на військовому обліку в відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки та відповідних органах інших військових формувань.

Згідно з частинами другою четвертої статті 27 Закону № 3543-ХІІ запас військовозобов`язаних поділяється на першу і другу категорії.

До запасу першої категорії належать військовозобов`язані, які проходили військову службу та здобули під час її проходження військово-облікову спеціальність.

До запасу другої категорії належать військовозобов`язані, які не здобули військово-облікової спеціальності під час проходження військової служби або не проходили військової служби.

Аналогічні положення містяться у статті 27 Закону №2232-ХІІ, відповідно до якої у запас Збройних Сил України та інших військових формувань зараховуються громадяни України, які придатні за станом здоров`я до проходження військової служби в мирний або воєнний час і не досягли граничного віку перебування в запасі. Вони перебувають на військовому обліку в відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки та відповідних органах інших військових формувань.

Запас військовозобов`язаних поділяється на першу і другу категорії.

До запасу першої категорії належать військовозобов`язані, які проходили військову службу та здобули під час її проходження військово-облікову спеціальність.

До запасу другої категорії належать військовозобов`язані, які не здобули військово-облікової спеціальності під час проходження військової служби або не проходили військової служби.

Як було встановлено судом вище, у військовому квитку ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 наявні записи, про проходження позивачем військової служби за контрактом та відмітки про участь в зоні АТО та ООС, а також маж посвідчення усаника бойових дій.

Дані обставини підтверджують, що ОСОБА_1 є військовозобов`язаним, який проходив військову службу та здобув під час її проходження військово-облікову спеціальність.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача, зокрема, посилався на положення частини тринадцятої статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" від 25.03.1992 №2232-ХІІ, Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402.

Частиною 13 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" від 25.03.1992 №2232-Х11 передбачено, що громадяни України, які приписуються до призовних дільниць, направляються для підготовки до військової служби, особи, які призиваються або приймаються на військову службу, приймаються на службу у військовому резерві, та військовозобов`язані, призначені для комплектування посад за відповідними військово-обліковими спеціальностями та іншими спеціальностями в Службі безпеки України під час проведення мобілізації, проходять обов`язковий медичний огляд. Порядок проходження медичного огляду затверджується відповідно Міністерством оборони України, центральними органами виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють керівництво військовими формуваннями, Службою безпеки України, Службою зовнішньої розвідки України за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я. Перелік військово-облікових спеціальностей затверджується Міністерством оборони України, а інших спеціальностей в Службі безпеки України - Головою Служби безпеки України.

Однак, зазначений вище Закон визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

З урахуванням прийняття Президентом України Указів "Про загальну мобілізацію" та введенням в Україні воєнного стану, правовідносини, які є предметом розгляду у цій справі, регулюються положеннями Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 №3543-ХІІ (далі - Закон №3543-ХІІ), яким врегульовано загальні засади проходження військової службу за призовом під час мобілізації - на особливий період.

Частиною п`ятою статті 22 Закону №3543-ХІІ передбачено, що особливості проходження медичного обстеження військовозобов`язаними та резервістами під час мобілізації, на особливий період визначаються Міністерством оборони України спільно з Міністерством охорони здоров`я України.

Таке визначення на особливий період відбулося з прийняттям Директиви Головнокомандувача Збройних Сил України від 24.02.2022, згідно якої під час проведення загальної мобілізації ступінь придатності до військової служби громадян, які призначені (призначаються) на доукомплектування військових частин, Сил територіальної оборони Збройних Сил України, здійснюється в обсязі тілесного огляду шляхом опитування скарг та заяв. У разі зазначення скарг громадянин направляється до відповідного медичного спеціаліста для визначення ступеня придатності до військової служби.

Таким чином, в умовах правового режиму воєнного стану, на початку військової агресії, Територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки проводився спрощений порядок призову громадян по мобілізації до військових частин Сил територіальної оборони Збройних Сил України. Ступінь придатності до військової служби громадян, які призначені (призначаються) на доукомплектування військових частин Сил територіальної оборони Збройних Сил України, здійснювався в обсязі тілесного огляду шляхом опитування скарг та заяв.

Отже, у разі наявності скарг на стан здоров`я позивач мав право подати скаргу, та за її наявності підлягав направленню до відповідного медичного спеціаліста для визначення ступеня придатності до військової служби.

Проте позивач не надав доказів звернення до Вінницького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки або вподальшому до звернення до командира військової частини НОМЕР_1 про направлення для проходження медичного огляду.

Щодо доводів представника позивача про неврахування Вінницьким РТЦК та СП довідки ВЛК від 20.10.2016 № 414, якою ОСОБА_1 визнано обмежено придатним до військової служби за контрактом, то суд зазначає, що оскільки позивач продовжував проходити військову службу за контрактом, і в подальшому пройшов медичний огляд в серпні 2020, що підтверджується довідкою ВЛК №21/159 від 31.08.2022, яким встановлено, що ОСОБА_1 , визнаний придатним до військової служби за контрактом, то останній з 31.08.2022 вважається, таким що придатний до військової служби за контрактом.

Представник позивача, вказує, що під час огляду в серпні 2020 такий проводився поверхнево і без належного огляду його здоров`я, оскільки не врахував на виявлену у нього хворобу, що підтверджується довідкою ВЛК № 414 від 20.10.2016.

Згідно з пунктом 1.1 глави 1 розділу І Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за № 1109/15800 (далі Положення № 402), військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Військово-лікарська експертиза це, зокрема, медичний огляд допризовників, призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військово-навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів Міністерства оборони України, учнів військових ліцеїв; колишніх військовослужбовців; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання, компонентами ракетного палива, джерелами електромагнітних полів, лазерного випромінювання, мікроорганізмами I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами; працівників допоміжного флоту Військово-Морських Сил Збройних Сил України (далі ВМС Збройних Сил України) (абзац другий пункту 1.2 глави 1 розділу І Положення № 402).

Відповідно до абзацу першого пункту 2.1 глави 2 розділу І Положення № 402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії, штатні та позаштатні (постійно і тимчасові діючі).

Підпунктом 2.10.4 пункту 2.10 глави 2 розділу І Положення № 402 на ВЛК районного (міського) військового комісаріату покладається огляд контингентів відповідно до пункту 1.2 розділу І цього Положення. Рішенням ВЛК регіону на ВЛК військового комісаріату покладається огляд інших контингентів.

Таким чином, медичний огляд військовозобов`язаних, які призиваються на військову службу за призовом, проводять ВЛК районного (міського) військового комісаріату (територіального центру комплектування та соціальної підтримки).

Згідно з абзацом п`ятим підпунктом 2.10.1 пункту 2.10 глави 2 розділу І Положення № 402 персональний склад та порядок роботи ВЛК районного (міського), обласного військових комісаріатів визначаються наказами відповідних військових комісарів.

Абзацами другим і третім пункту 2.1 глави 2 розділу І Положення № 402 встановлено, що штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця.

Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.

Отож постанови ВЛК відповідача, прийняті, зокрема, у формі довідок ВЛК, є обов`язковими до виконання.

Також суд звертає увагу на правові висновки Верховного Суду у цій категорії справ. Так, Верховний Суд у постанові від 12.06.2020у справі № 810/5009/18 зробив правовий висновок про те, що до повноважень суду не належить надання оцінки діагнозу на предмет того, чи підпадає він під дію статей розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби з посиланням на пункт 3.13 глави 3 розділу II Положення №402. Відповідно до цієї норми у спірних питаннях та складних випадках право на винесення остаточного рішення залишається за ЦВЛК. Для цього військовий комісаріат направляє в регіональну штатну ВЛК, на території якої проживає заявник, його заяву, медичні документи, які є в заявника або одержані військовим комісаріатом із цивільних (військових) лікувальних закладів, військовий квиток.

Разом з тим, доказів, що позивач звертався до ВЛК для перегляду висновку, суду надано не було, а довідка про консультацію отоларинголога онколога від 01.12.2022 не є тим належним доказом в розумінні положень ст. 72 КАС України та не відповідає вимогам, визначених Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 № 402.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що позивач не був позбавлений права звернутися до ВЛК для перегляду висновку, що відображений у довідці № 21/159 від 31.08.2020 або надати лікарям ВЛК свої медичні документи, що свідчать про наявність у позивача захворювань, які унеможливлюють проходження ним військової служби за станом здоров`я, оскільки, згідно із підпунктом 2.3.4. пункту 2.3. глави 2 Розділу І Положення № 402, Центральна ВЛК має право, зокрема, розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК Збройних Сил України.

Отже, за відсутності доказів скарг позивача на стан здоров`я при призові його на військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_2 були відсутні підстави для направлення його на проходження ВЛК.

Суд звертає увагу, що у матеріалах справи відсутні докази того, що на момент прийняття оскаржуваних наказів позивач не підлягав призову на військову службу під час мобілізації за станом здоров`я. При цьому, якщо позивач на цей час не може проходити військову службу за станом здоров`я, то він має право у встановленому порядку ініціювати питання про звільнення з військової служби на підставі відповідного висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби із виключенням з військового обліку.

Крім того, представник позивача посилається на протиправність відповідачів щодо мобілізації позивача також з тих підстав, що ОСОБА_1 є батьком двох малолітніх дітей, яких він виховує сам, на підтвердження чого надав довідку № 06-33-/2621 від 13.10.2022 виконавчого комітету Гніванської міської ради Вінницької області, згідно якої, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстрований: АДРЕСА_1 , дійсно проживає разом зі своїми дітьми ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_6 , яких виховує самостійно, мати дітей ОСОБА_5 проживає окремо від них.

Так, згідно ст. 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані жінки та чоловіки, які самостійно виховують дитину (дітей) віком до 18 років.

Відповідно до пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

За змістом пункту 7 названого Положення територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя є юридичними особами публічного права, мають самостійний баланс, реєстраційні рахунки в органах Казначейства. Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є відокремленими підрозділами відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя.

У силу пункту 12 згаданого Положення керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки має право, зокрема, видавати у межах своїх повноважень накази та розпорядження.

Суд враховує, що за певних умов не підлягають призову на військову службу під час мобілізації, зокрема, військовозобов`язані жінки та чоловіки, які самостійно виховують дитину (дітей) віком до 18 років.

Разом з цим суд враховує, що представник відповідача 1 вказав на те, що на момент мобілізації згідно облікових даних інформація про те, що позивач самостійно виховуює дитину (дітей) віком до 18 років, що надає йому право на відстрочку по призову на військову службу по мобілізації, відсутня, а довідка № 06-33-/2621 від 13.10.2022 надана лише до суду при зверненні з позовом. Доказів того, що позивач її пред`являв під час мобілізації матеріали справи не містять.

Крім того, у військовому квитку серії НОМЕР_3 , у графі сімейний стан вказано, що він одружений. Водночас у військовому квитку відсутня інформація про наявність у позивача двох малолітніх дітей.

Матеріали справи не містять жодних доказів про те, що ОСОБА_1 повідомляв відповідачів, які безпосередньо займались прийомом мобілізованих осіб, про те, що на його утриманні перебуває двоє малолітніх дітей на момент винесення оскаржуваних наказів.

Позивач також не надав доказів звернення із відповідними рапортами до командування про внесення змін до його облікових даних щодо наявності на утриманні неповнолітніх дітей та, як наслідок, наявність підстав для відстрочки від призову.

Зважаючи, що судом не встановлено порушення порядку призову позивача на військову службу під час загальної мобілізації, суд дійшов висновку, що правові підстави для скасування наказу начальника Вінницького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (з адміністративно-господарської діяльності) від 24.02.2022 р. № 43 відсутні.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправним та скасування пункту 61 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 25.02.2022 р. № 46, яким ОСОБА_1 , з 25.02.2022 р. було зараховано до списків особового складу ВЧ НОМЕР_1 , суд зазначає таке.

Відповідно до пункту другого частини першої статті 24 Закону № 2232-XII початком проходження військової служби вважається день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) - для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори, та резервістів під час мобілізації.

Відповідно до пункту 8 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154, виконання завдання з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, призову громадян на військову службу покладені саме на районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

Згідно із пунктом 2.7 розділу ІІ Інструкції з організації обліку особового складу в Збройних силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 26 травня 2014 року №333, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 12 червня 2014 року за №611/25388 (далі - Інструкція), зарахування особового складу до списків військової частини і виключення зі списків, а також внесення в облікові документи змін, які відбулися в персональних облікових даних військовослужбовців і працівників, крім освіти, реєстрації (розірвання) шлюбу, народження дітей, здійснюються тільки на підставі наказів по стройовій частині.

Відповідно до пункту 2.8 Інструкції зарахування до списків військової частини прибулого особового складу (прийом на роботу працівників) проводиться наказом по стройовій частині, у день прибуття особового складу до військової частини.

Підставою для видання наказу про зарахування особового складу до списків військової частини (про прийом на роботу працівника) є: для військовослужбовців - іменні списки команд, приписи і документи, що посвідчують особу військовослужбовця.

Пунктами 2.10, 2.11 Інструкції визначено вичерпний перелік підстав, коли військовослужбовці не виключаються зі списків особового складу військової частини, а обліковуються як тимчасово відсутні особи.

Згідно із пунктом 1 Структури військового резерву людських ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 листопада 2014 року № 607 (далі - Структура), військовий резерв людських ресурсів складається з:

1) резервістів, які у добровільному порядку уклали контракти на проходження служби у військовому резерві або були зараховані в обов`язковому порядку до оперативного резерву в особливий період;

2) військовозобов`язаних, які перебувають на військовому обліку у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, Центральному управлінні або регіональних органах СБУ та підрозділах Служби зовнішньої розвідки;

3) громадян, зокрема членів (учасників) громадських об`єднань, які добровільно беруть участь у забезпеченні національної безпеки та оборони держави.

Пунктом 2 Структури передбачено, що військовий резерв людських ресурсів поділяється за призначенням на: - оперативний резерв; - мобілізаційний людський резерв; - громадський резерв.

Позивач обґрунтовує протиправність наказу відповідача 2 виключно протиправною бездіяльністю відповідачів, які не забезпечили проведення обов`язкового медичного огляду позивача.

Зважаючи на те, що судом не встановлено протиправності дій Вінницького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки та Військової частини НОМЕР_1 щодо не проведення медичного огляду позивача, відсутні підстави для визнання протиправним та скасування пункту 61 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 25.02.2022 р. № 46, яким ОСОБА_1 , з 25.02.2022 р. було зараховано до списків особового складу В/Ч НОМЕР_1 . Така позовна вимога задоволенню також не підлягає.

Решта доводів позивача висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 )

Відповідач: Вінницький районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки (вул. Д. Галицького, 31, м. Вінниця, )

Відповідач: Військова частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_7 )

Суддя підпис Крапівницька Н. Л.

Згідно з оригіналом Суддя:

Секретар: