Справа № 540/6111/21
Суддя: Лебедєва Г.В.
Дата ухвалення: 2023-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 540/6111/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Лебедєвої Г.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Херсонській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу,

ВСТАНОВИВ:

До Херсонського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (надалі - позивач) до Головного управління Держпраці у Херсонській області (надалі відповідач) про:

- визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу №ХС21850/1339/АВ/П/ТД-ФС від 01.09.2021 р.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що постановою про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами ГУ Держпраці у Херсонській області №ХС21850/1339/АВ/П/ТД-ФС від 01.09.2021 р. на підставі абз.2 ч.2 ст.265 КЗпП України, на позивача накладено штраф у розмірі 540 000,00 грн. Оскаржувана постанова прийнята на підставі акту інспекційного відвідування від 15.07.2021 року. Позивач вважає, що інспекційне відвідування проведено з порушенням норм чинного законодавства, оскільки «Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю», затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року №823 та на підставі якого проведено інспекційне відвідування, визнано протиправним та не чинним постановою Окружного адміністративного суду м. Києва в справі №640/17424/19 від 28.04.2021. Не погоджуючись з постановою про накладення штрафу позивач звернулась до суду з вказаним позовом.

Ухвалою від 13.10.2021 року Херсонський окружний адміністративний суд відкрив спрощене провадження по справі №540/6111/21 та призначив до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

До канцелярії Херсонського окружного адміністративного суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Заперечуючи проти позову, представник відповідача послався на те, що у період з 08.07.2021 по 21.08.2021 згідно направлення на проведення інспекційного відвідування від 06.07.2021 року №676, головним державним інспектором з питань додержання законодавства застрахованих осіб, працевлаштування осіб з інвалідністю, з питань дитячої праці та інших нормативно-правових актів управління питань праці Головного управління Вершиною А.О. проведено інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_2 за адресою провадження (здійснення діяльності): АДРЕСА_1 , кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Під час проведення інспекційного відвідування позивачем допущено до роботи дев`ять працівників (бармен, посудомийка, 3 офіціанта, 3 кухарі, пекар), за місцем здійснення господарської діяльності позивача. За результатами інспекційного відвідування складено акт від 15.07.2021 року, припис та попередження. У зв`язку з неможливістю особистого вручення акту, припису та попередження від 15.07.2021 року, відповідач направив на адресу позивача, проте даний лист був повернутий відповідачу у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. 20.07.2021 року начальником Головного управління Держпраці у Херсонській області прийнято рішення про призначення розгляду справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю позивачем на 01.09.2021 року. 21.07.2021 року відповідачем на адресу позивача направлено рекомендоване повідомлення з повідомленням про розгляд справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та запропановано в строк до 25.08.2021 надати відповідачу документи, що спростовують порушення законодавства про працю. Проте даний лист був повернутий відповідачу у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. Відповідач прийняв постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 16.09.2021 №ХС22263/1339/АВ/П/ТД-ФС.

До канцелярії Херсонського окружного адміністративного суду від позивача надійшла відповідь на відзив в якій зазначено, що акт інспекційного відвідування від 15.07.2021 року не може вважатися належним доказом порушення позивачем законодавства про працю.

До канцелярії Херсонського окружного адміністративного суду від представника відповідача надійшло заперечення на відповідь на відзив в якій зазначено, що позивач на момент інспекційного відвідування був відсутній у кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та про те, що такий захід проводиться, позивач був проінформований державним інспектором праці у телефонному режимі, що не суперечило діючому на той час порядку перевірок.

Відповідно до частини 7 статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Верховний Суд розпорядженням від 18.03.2022 року №11/0/9-22 змінив територіальну підсудність судових справ Херсонського окружного адміністративного суду на Одеський окружний адміністративний суд.

21.03.2023 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ Одеського окружного адміністративного суду, до розгляду справи № 540/6111/21 визначено суддю Лебедєву Г.В.

Ухвалою від 27.03.2023 року суд прийняв до провадження справу №540/6111/21 та розпочав розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Головне управління Держпраці у Херсонській області прийняло наказ №609 від 06.07.2021 року про проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 .

Відповідач видав направлення від 06.07.2021 №676 для проведення інспекційного відвідування на підставі підпункту 3 пункту 5 «Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю», затвердженого постановою КМУ №823 від 21.08.2019 (в редакції постанови КМУ від 04.12.2019 №1132), враховуючи окреме доручення тв.о. Голови Державної служби України з питань праці від 24.06.2021 №Д-223/1/4.1-21, відповідно до довідки про відвідування від 01.07.2021 ФОП ОСОБА_1 за адресою провадження (здійснення) діяльності: АДРЕСА_1 кафе «Фонтанка».

За результатами інспекційного відвідування відповідач склав акт від 15.07.2021 року №ХС21850/1339/АВ, в якому зафіксовано порушення вимог ч.1 ст.21, ч.4 ст.24 КЗпПУ та Постанови №413 ФОП ОСОБА_1 допустив до роботи працівників дев`ять працівників без належного оформлення трудових відносин, а саме: без укладання трудового договору, оформленого наказом та повідомлення до Державної податкової служби про прийняття працівника на роботу.

В акті перевірки зазначено, що позивач був відсутній , тому з направленням на проведення інспекційного відвідування №676 від 06.07.2021 року його ознайомлено в телефонному режимі.

Відповідач виніс припис про усунення виявлених порушень законодавства про працю №ХС21850/1339/АВ/П від 15.07.2021 року.

Відповідач виніс попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю №134 від 15.07.2021 року.

Відповідач засобами поштового зв`язку направив на адресу позивача прийнятий акт, припис та попередження.

Проте даний лист був повернутий відповідачу у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.

Відповідач направив на адресу позивача повідомлення про розгляд справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю від 20.07.2021 року.

21.07.2021 року відповідачем на адресу позивача направлено рекомендоване повідомлення з повідомленням про розгляд справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та запропоновано в строк до 25.08.2021 надати відповідачу документи, що спростовують порушення законодавства про працю. Проте даний лист був повернутий відповідачу у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.

На підставі акта №ХС21850/1339/АВ від 15.07.2021 відповідач, розглянувши справу про накладення штрафу, прийняв постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення № №ХС21850/1339/АВ/П/ТД-ФС від 01.09.2021 року, якою до позивача застосовано штраф 540 000,00 грн.

Не погоджуючись із вказаною постановою про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 р, № 96 (далі Положення № 96), Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

За приписами підпункту 9 пункту 4 Положення № 96 Держпраці відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний контроль, зокрема, за дотриманням вимог законодавства про працю, зайнятість населення в частині дотримання прав громадян під час прийому на роботу та працівників під час звільнення з роботи.

Підпунктом 5 пункту 6 Положення № 69 визначено, що Держпраці для виконання покладених на неї завдань має право безперешкодно проводити відповідно до вимог закону без попереднього повідомлення в будь-яку робочу годину доби перевірки виробничих, службових, адміністративних приміщень та об`єктів виробництва фізичних та юридичних осіб, які використовують найману працю та працю фізичних осіб, експлуатують машини, механізми, устаткування підвищеної небезпеки, та у разі виявлення фіксувати факти порушення законодавства, здійснення нагляду та контролю за додержанням якого віднесено до повноважень Держпраці.

Правові та організаційні засади, основні принципи та порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності визначено Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі - Закон 877). Відповідно до частини 4 статті 2 Закону 877 заходи контролю здійснюються органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.

Питання проведення перевірки суб`єктів господарювання щодо дотримання законодавства про працю зокрема врегульовано Конвенцією Міжнародної організації праці № 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі ратифіковану Законом №1985-ІУ від 08.09.2004 р.

Відповідно до ст. 12 вказаної Конвенції Інспектори праці, забезпечені відповідними документами, що засвідчують їхні повноваження, зокрема мають право здійснювати будь-який огляд, перевірку чи розслідування, які вони можуть вважати необхідними для того, щоб переконатися у тому, що правові норми суворо дотримуються. Інспекції на підприємствах проводяться так часто і так ретельно, як це необхідно для забезпечення ефективного застосування відповідних правових норм (ст. 16 Конвенції).

Крім того відповідно до частини 1 статті 259 Кодексу законів про працю України Державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Кабінетом Міністрів України постановою від 21.08.2019 р. № 823 «Деякі питання здійснення державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю» затверджено «Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю» (далі - Порядок №823) (чинною на час прийняття оскаржуваної постанови) у відповідності до якого визначено процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (зокрема їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю, з урахуванням особливостей, визначених Конвенцією Міжнародної організації праці № 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, ратифікованою Законом України від 8 вересня 2004 р. № 1985-ІУ, Конвенцією Міжнародної організації праці № 129 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві, ратифікованою Законом України від 8 вересня 2004 р. № 1986-ІУ, та Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Відповідно до пункту 2 Порядку № 823 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у Формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці, зокрема, Держпраці та її територіальних органів.

Пунктом 5 Порядку № 823 передбачено, що інспекційні відвідування проводяться: 1) за зверненням працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю; 2) за зверненням фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин; 3) за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2,4- 7 цього пункту; 4) за рішенням суду, повідомленням правоохоронних органів про порушення законодавства про працю; 5) за повідомленням посадових осіб органів державного нагляду (контролю), про виявлені в ході виконання ними контрольних повноважень ознак порушення законодавства про працю; 6) за інформацією: Держстату та її територіальних органів про наявність заборгованості з виплати заробітної плати; ДФС та її територіальних органів; Пенсійного фонду України та його територіальних органів; 7) за інформацією профспілкових органів про порушення прав працівників, які є членами профспілки, виявлених в ході здійснення громадського контролю за додержанням законодавства про працю.

Відповідно до пункту 11 Порядку № 823, інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно, без попереднього повідомлення мають право:

1) під час проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин за наявності підстав, визначених пунктом 5 цього Порядку, самостійно і в будь-яку годину доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця;

2) ознайомлюватися з будь-якими книгами, реєстрами та документами, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, невиїзного інспектування, з метою перевірки їх відповідності нормам законодавства та отримувати завірені об`єктом відвідування їх копії або витяги;

3) наодинці або у присутності свідків ставити керівнику та/або працівникам об`єкта відвідування запитання, що стосуються законодавства про працю, отримувати із зазначених питань усні та/або письмові пояснення;

4) за наявності ознак кримінального правопорушення та/або створення загрози безпеці інспектора праці залучати працівників правоохоронних органів;

5) на надання робочого місця з можливістю ведення конфіденційної розмови з працівниками щодо предмета інспекційного відвідування;

6) фіксувати проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин засобами аудіо, фото - та відеотехніки;

7) отримувати від державних органів інформацію, необхідну для проведення інспекційного відвідування, невиїзного інспектування.

Відповідно до підпункту 3 пункту 5 Порядку №823 інспекційні відвідування проводяться - за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством.

Суд встановив, що на підставі наказу начальника Головного управління № 609 від 06.07.2021р. «Про проведення інспекційного відвідування», відповідно до підпункту 3 пункту 5 Порядку № 823, враховуючи окреме доручення т.в.о. Голови Державної служби України з питань праці від 25.08.2020 № Д-223/1/4.1-21, відповідно до довідки про відвідування від 01.07.2021, доповідної записки заступника начальника управління з питань праці Головного управління С. Марієнчук від 06.07.2021 № 442-д/04/21.

Так, у період з 08.07.2021 по 21.08.2021 згідно направлення на проведення інспекційного відвідування від 06.07.2021 року № 676, головним державним інспектором з питань додержання законодавства застрахованих осіб, працевлаштування осіб з інвалідністю, з питань дитячої праці та інших нормативно-правових актів управління з питань праці Головного управління Вершиною А.О. (посвідчення інспектора праці № 1339) проведено інспекційне відвідування Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за адресою провадження (здійснення) діяльності: АДРЕСА_1 , кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Відповідно до пункту 8 Порядку № 823, під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред`явити об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення, перед підписанням акта інспекційного відвідування надати копію відповідного направлення на проведення інспекційного відвідування та внести запис про його проведення до відповідного журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) об`єкта відвідування (за його наявності).

В ході інспекційного відвідування, позивача було ознайомлено з направленням на проведення інспекційного відвідування № 676 від 06.07.2021 в телефонному режимі.

Пунктами 16, 17 Порядку № 823 закріплено, що за результатами інспекційного відвідування складаються акт інспекційного відвідування і в разі виявлення порушень вимог законодавства про працю - припис щодо їх усунення та попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю.

Акт складається в останній день інспекційного відвідування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та об`єктом відвідування або уповноваженою ним особою. Один примірник акта залишається в об`єкта відвідування. Другий примірник акта залишається в інспектора праці.

За результатами проведення інспекційного відвідування позивача, уповноваженою особою Головного управління складено Акт проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог законодавства у сфері праці від 15.07.2021 № ХС 21850/1339/АВ (далі - Акт від 15.07.2021).

Зі змісту Акту від 15.07.2021 вбачається, що під час проведення інспекційного відвідування позивачем допущено до роботи дев`ять працівників (бармен, посудомийка, З офіціанти, 3 кухарі, пекар), за місцем здійснення господарської діяльності позивача. Всі працівники надали пояснення щодо роботодавця та надали свої данні про виконувану роботу.

У відповідності до пункту 16 Порядку № 823, за результатами інспекційного відвідування складаються акт інспекційного відвідування і в разі виявлення порушень вимог законодавства про працю - припис щодо їх усунення та попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю.

15.07.2021 позивачу винесено припис про усунення виявлених порушень законодавства про працю № ХС 21850/1339/АВ/П (далі - Припис від 15.07.2021), яким зобов`язано Позивача усунути порушення з питань дотримання законодавства про працю - працевлаштувати дев`ять працівників в строк до 13.08.2021, про виконання повідомити Головне управління.

15.07.2021 позивачу винесено попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю № 134 від 15.07.2021 (далі - Попередження від 03.08.2021).

Згідно пункту 23 Порядку № 823, у разі відмови об`єкта відвідування або уповноваженої ним особи від підписання або у разі неможливості особистого вручення акта та/або припису акт та припис складаються одночасно у трьох примірниках.

Два примірники акта та припису не пізніше ніж протягом наступного робочого дня надсилаються об`єкту відвідування за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, рекомендованим листом з описом документів у ньому та повідомленням про вручення. На примірнику акта та припису, що залишаються в інспектора праці, зазначаються реквізити поштового повідомлення, яке долучається до матеріалів інспекційного відвідування.

Об`єкт відвідування зобов`язаний повернути інспектору праці нарочно або поштовим відправленням з описом вкладення підписаний примірник акта та припису не пізніше ніж через три робочих дні з дати його отримання.

У зв`язку з неможливістю особистого вручення Акту від 15.07.2021, припису від 15.07.2021, Попередження від 15.07.2021 та направлення на проведення інспекційного відвідування від 16.07.2021 № 676, уповноваженою посадовою особою Головного управління 16.07.2021 направлено рекомендоване листом з повідомленням 480 з описом вкладення на адресу Позивача, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, а саме м. Херсон, вул. Перекопська 187-А, про те даний лист був повернутий відповідачу у зв`язку з відсутністю адресата з вказаною адресою.

До відповідача не надходили зауваження від позивача до Акту від 15.07.2021 та документи, матеріали які б спростували порушення виявлені під час проведення інспекційного відвідування.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 р. № 509 зі змінами та доповненнями, затверджено Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення (далі - Порядок № 509) яким визначено механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення передбачених частини 2 статті 265 КЗпП України.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 509 штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, керівниками територіальних органів Держпраці та їх заступникам в тому числі, на підставі акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю, у ході якого виявлено факти використання праці неоформлених працівників.

Згідно пункту 3 Порядку № 509 справа про накладення штрафу розглядається у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою особою Держпраці акту, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю, у ході якого виявлено факти використання праці неоформлених працівників.

Про дату одержання документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, уповноважена посадова особа письмово повідомляє суб`єкту господарювання та роботодавцю не пізніше ніж через п`ять днів після їх отримання рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

20.07.2021 начальником Головного управління Держпраці у Херсонській області прийнято рішення про призначення розгляду справи про накладання штрафу за порушення законодавства про працю Позивачем на 01.09.2021.

21.07.2021 відповідачем на адресу позивача направлено рекомендоване повідомлення 539 з повідомленням про розгляд справи про накладання штрафу за порушення законодавства про працю від 20.07.2021 № 01-09/1/1803 про початок розгляду справи про накладання штрафу та запропоновано в строк до 25.08.2021 надати Відповідачу оригінали або належним чином завірені копії матеріалів, документів та інших доказів, що спростовують порушення законодавства про працю. Рекомендоване повідомлення 539, повернуто Відповідачу у зв`язку з неправильним зазначенням (відсутністю) адреси, хоча з листа чітко вбачається, що лист направлений на адресу позивача, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, а саме м. Херсон, вул. Перекопська 18 7-А.

Відповідно до пункту 4 Порядку № 509, під час розгляду справи досліджуються матеріали і вирішується питання щодо наявності підстав для накладення штрафу.

Враховуючи те, що позивачем повторно не надано жодних документів, які б спростували факти встановлені інспекційним відвідуванням, що відображено в Акті від 03.08.2021 відповідачем прийнято постанову про накладання штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 16.09.2021 № ХС 22263/1339/АВ/П/ТД-ФС.

Щодо доводів позивача про не дотримання та порушення Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі - Закон № 877) під час проведення інспекційного відвідування, суд зазначає наступне.

Процедуру проведення територіальними органами Держпраці перевірки стану додержання законодавства про працю, визначено Законом № 877 та Порядком № 823 (чинними на момент здійснення інспекційного відвідування).

Відповідно до статті 1 Закону № 877 державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища; заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Відповідно до частини 4 статті 4 Закону № 877 виключно законами встановлюються: органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності; види господарської діяльності, які є предметом державного нагляду (контролю); повноваження органів державного нагляду (контролю) щодо зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг; вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності; спосіб та форми здійснення заходів здійснення державного нагляду (контролю); санкції за порушення вимог законодавства і перелік порушень, які є підставою для видачі органом державного нагляду (контролю) припису, розпорядження або іншого розпорядчого документа.

Частиною 2 статті 6 Закону № 877 передбачено, що проведення позапланових заходів з інших підстав, крім передбачених цією статтею, забороняється, крім позапланових заходів, передбачених частиною четвертою статті 2 цього Закону.

Відповідно до частини 4, 5 статті 2 Закону № 877, визначено, що заходи контролю здійснюються, зокрема, органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законом у відповідних сферах та міжнародними договорами.

Відповідно до частини 1 статті 259 КЗпП державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Суд зазначає, що питання стосовно підстав для здійснення позапланових заходів не охоплюється положеннями статті 4 Закону № 877, оскільки норми вказаної статті визначають загальні вимоги до здійснення державного нагляду (контролю).

Статтею 12 Конвенції Міжнародної організації праці № 81 1947 року "Про інспекцію праці у промисловості й торгівлі", що ратифікована Законом України № 1985- IV від 08 вересня 2004 року, передбачено, що інспектори праці, забезпечені відповідними документами, що засвідчують їхні повноваження, мають право: а) безперешкодно, без попереднього повідомлення і в будь-яку годину доби проходити на будь-яке підприємство, яке підлягає інспекції; b) проходити у денний час до будь-яких приміщень, які вони мають достатні підстави вважати такими, що підлягають інспекції; та с) здійснювати будь-який огляд, перевірку чи розслідування, які вони можуть вважати необхідними для того, щоб переконатися у тому, що правові норми суворо дотримуються, і зокрема: і) наодинці або в присутності свідків допитувати роботодавця або персонал підприємства з будь-яких питань, які стосуються застосування правових норм; іі) вимагати надання будь-яких книг, реєстрів або інших документів, ведення яких приписано національним законодавством з питань умов праці, з метою перевірки їхньої відповідності правовим нормам, і знімати копії з таких документів або робити з них витяги; ііі) зобов`язувати вивішувати об`яви, які вимагаються згідно з правовими нормами; iv) вилучати або брати з собою для аналізу зразки матеріалів і речовин, які використовуються або оброблюються, за умови повідомлення роботодавцю або його представнику про те, що матеріали або речовини були вилучені або взяті з цією метою.

Тобто, Конвенція Міжнародної організації праці № 81 1947 року "Про інспекцію праці у промисловості й торгівлі", що ратифікована Законом України № 1985-ІУ від 08 вересня 2004 року, визначає безумовне дискреційне повноваження інспектора самостійно приймати рішення щодо необхідності проведення інспектування того чи іншого роботодавця для того, щоб переконатися у тому, що правові норми суворо дотримуються.

Відповідно до частини 1 статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України 09.07.1998р. №12-рп/98 у справі №17/81-97 за конституційним зверненням Київської міської ради професійних спілок щодо офіційного тлумачення частини 3 статті 21 КЗпП (справа про тлумачення терміну "законодавство"), де зазначено, що терміном "законодавство" охоплюються закони України, чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також постанови Верховної Ради України, укази Президента України, декрети і постанови Кабінету Міністрів України, прийняті в межах їх повноважень та відповідно до Конституції України і законів України.

У мотивувальній частині цього ж Рішення Конституційного Суду України зазначено, що термін "законодавство" досить широко використовується у правовій системі в основному у значенні як сукупності законів та інших нормативно - правових актів, які регламентують ту чи іншу сферу суспільних відносин і є джерелами певної галузі права. Цей термін без визначення його змісту використовує і Конституція України (ст.ст. 9, 19, 118, п. 12 Перехідних положень). У законах залежно від важливості і специфіки суспільних відносин, що регулюються, цей термін вживається в різних значеннях: в одних маються на увазі лише закони; в інших, передусім кодифікованих, в поняття "законодавство" включаються як закони та інші акти Верховної Ради України, так і акти Президента України, Кабінету Міністрів України, а в деяких випадках - також і нормативно-правові акти центральних органів виконавчої влади.

На виконання статті 259 КЗпП постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 823 «Деякі питання здійснення державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю» затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, відповідно до пункту 1 якого цей Порядок визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (зокрема їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю, з урахуванням особливостей, визначених Конвенцією Міжнародної організації праці № 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, ратифікованою Законом України від 8 вересня 2004 р. № 1985-ІУ, Конвенцією Міжнародної організації праці №129 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві, ратифікованою Законом України від 8 вересня 2004 р. № 1986-ІУ, та Законом України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Враховуючи вищенаведене, суд зазначає, що усі, окрім передбачених у частини 4 статті 4 Закону № 877 питання, які пов`язані з здійсненням державного нагляду (контролю), зокрема, за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення (наприклад, переліку підстав для проведення Держпраці інспекційних відвідувань), можуть урегульовуватись, як законами, так й іншими актами законодавства, у тому числі й нормами міжнародної конвенції, яка ратифікована Україною у встановленому законом порядку, тому інспекційне відвідування Позивача, проведена в порядку встановленим Порядком № 823 та у спосіб закріплений законодавством.

Згідно статті 21 Кодексу законів про працю України під трудовим договором розуміється угода між працівником та власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядку, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівнику заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором та угодою сторін.

Відповідно до статті 24 КЗпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Окрім того, статтею 24 КЗпП України передбачено, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Згідно пункту 6 зазначеної статті додержання письмової форми є обов`язковим при укладенні трудового договору з фізичною особою.

Відповідно до пункту 2 частини 5 статті 50 Закону України «Про зайнятість населення», роботодавцям забороняється застосовувати працю громадян без належного оформлення трудових відносин, вчиняти дії, спрямовані на приховування трудових відносин.

Відповідно до абзацу другого Постанови Кабінету Міністрів України від 17 червня 2015 № 413 «Про порядок повідомлення Державній податковій службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу, встановлено, що повідомлення про прийняття працівника на роботу подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи фізичною особою (крім повідомлення про прийняття на роботу члена виконавчого органу господарського товариства, керівника підприємства, установи, організації) до територіальних органів Державної податкової служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за формою згідно з додатком до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що інспекційне відвідування позивача проведено в порядку та у спосіб передбачений законодавством України, що діяло на момент проведення інспекційного відвідування. Так, позивач жодним чином не спростував факти використання не задекларованої праці, не надав жодних пояснень, аргументів, документів, які б спростовували порушення законодавства про працю, а доводи викладені в позовній заяві не спростовують порушення законодавства про працю, а навпаки свідчать про вжиття позивачем всіх можливих заходів щодо уникнення відповідальності встановленої КЗпП України.

Щодо доводів позивача про те, що інспекційне відвідування проведено з порушенням норм чинного законодавства, оскільки «Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю», затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року №823 та на підставі якого проведено інспекційне відвідування, визнано протиправним та не чинним постановою Окружного адміністративного суду м. Києва в справі №640/17424/19 від 28.04.2021, суд не приймає їх до уваги виходячи з такого.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 28.04.2021 в справі № 640/17424/19, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.09.2021, визнано протиправною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 823 «Про порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю».

Водночас, згідно частини 2 статті 265 КАС України, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Оскільки, згадані постанови судів не містить жодних застережень з цього приводу, то постанова Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 823 «Про порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю» вважається такою, що втратила чинність з дня набрання законної сили цим судовим рішенням, тобто 14.09.2021.

Тому, норми постанови Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 823 «Про порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю» підлягають застосуванню до спірних правовідносин, як такі, що були чинними на момент їх виникнення.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відтак, відповідач як суб`єкт владних повноважень довів правомірність винесення оскаржуваної постанови №ХС21850/1339/АВ/П/ТД-ФС від 01.09.2021 р.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 9, 72, 76, 77, 78, 80, 120, 139, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Херсонській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 19.06.2023 року.

Суддя Г. В. Лебедєва

.