Справа № 936/1085/22
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2023-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2023 рокуЛьвівСправа № 936/1085/22 пров. № А/857/4736/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Гудима Л.Я., Гуляка В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 08 лютого 2023 року (головуючого судді Дору Ю.Ю., ухвалену в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Ужгород) у справі №936/1085/22 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування наказів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 25.10.2022 звернувся в суд до Військової частини НОМЕР_1 в якому просить визнати незаконними та скасувати накази про накладення дисциплінарних стягнень по ВЧ НОМЕР_1 № 251 від 14.07.22, № 280 від 29.07.22, № 314 від 16.08.22, № 388 від 19.09.22, зобов`язати відповідача виплатити незаконно утриману грошову винагороду та частину грошового забезпечення.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 29.11.2022 позовна заява було залишено без руху, зокрема у зв`язку з пропуском строку звернення до суду.

26 січня 2023 року ОСОБА_1 подано заяву про уточнення позовних вимог в якій просить стягнути на його користь моральну шкоду у розмірі 500000 грн. та винести рішення про виключення його зі списків ВЧ НОМЕР_1 зі зняттям з військового обліку.

Оскаржуваним рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 08 лютого 2023 року відмовлено в задоволенні позову.

Не погоджуючись із вказаним рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, яку обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм процесуального та матеріального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позов. Вказує, що судом порушені вимоги Конституції України, законодавства України та практики Європейського суду з прав людини. Зазначає, що в ніч на 14.09.2022 після виявлення його працівника поліції після вчинення щодо нього кримінального правопорушення у вигляді пограбування з спричиненням тілесних ушкоджень у вигляді надрізу гострим предметом на тілі та вчинення отруєння його доставлено до лікарні м. Ужгород для надання медичної допомоги щодо завданих йому невідомою особою тілесних ушкоджень, після чого його затримали працівники Військової служби правопорядку, що є достатнім для визнання протиправним наказу.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач заперечує проти її задоволення посилаючись на безпідставність викладених у ній доводів і просить оскаржуване рішення суду залишити без змін, вважаючи його законним та обґрунтованим.

ОСОБА_1 направив до апеляційного суду відповідь на відзив на апеляційну скаргу.

Згідно із частиною 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13.04.2023 призначено апеляційний розгляд в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що 13.03.2022 наказом командира військової частини (по стройовій частині) № 6 ОСОБА_1 призначено стрільцем 1 відділення 4 взводу охорони 2 роти охорони 2 батальйону охорони Військової частини НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 «Про накладення дисциплінарного стягнення за порушення військової дисципліни» від 14.07.2022 №251 стрільцю 1 відділення 4 взводу 2 роти охорони 2 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 солдату ОСОБА_1 за повторне порушення статей 11, 13, 128 та 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України оголошено сувору догану.

Постановою Воловецького районного суду Закарпатської області від 19.07.2022 у справі №936/695/22 визнано ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3655 (три тисячі шістсот п`ятдесят п`ять) гривень в дохід держави.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 «Про накладення дисциплінарного стягнення за порушення військової дисципліни» від 29.07.2022 №280 стрільцю 1 відділення 4 взводу 2 роти охорони 2 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 солдату ОСОБА_1 за повторне неоднократне порушення статей 11, 13, 128 та 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України оголошено попередження про неповну службову відповідність.

Відповідно до пункту 2 наказу командира військової частини НОМЕР_1 «Про виплату додаткових винагород» від 01.08.2022 №295 визначено не виплачувати додаткову винагороду військовослужбовцям відповідно до додатку 2. Згідно Витягу із додатку 2 до наказу від 01.08.2022 № 295 визначено солдата ОСОБА_1 за порядковим номером 13, причина: перебував в стані алкогольного сп`яніння; підстава: наказ командира військової частини НОМЕР_1 «Про накладення дисциплінарного стягнення за порушення військової дисципліни» від 29.07.2022 № 251.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 «Про накладення дисциплінарного стягнення за порушення військової дисципліни» від 16.08.2022 №314 стрільцю 1 відділення 4 взводу 2 роти охорони 2 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 солдату ОСОБА_1 за повторне порушення статей 11, 13, 128 та 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України оголошено сувору догану.

Постановою Воловецького районного суду Закарпатської області від 18.08.2022 у справі №936/742/22 визнано ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 4845 (чотири тисячі вісімсот сорок п`ять) гривень.

Постановою Воловецького районного суду Закарпатської області від 25.08.2022 у справі №936/813/22 визнано ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3655 (три тисячі шістсот п`ятдесят п`ять) гривень в дохід держави.

14.09.2022 командиром 4 взводу охорони 2 роти охорони 2 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 старшим лейтенантом ОСОБА_4 складено рапорт, в якому зазначено, що 14.09.2022 о 03:37 йому повідомив черговий про те, що солдат ОСОБА_1 знаходиться в місті Ужгород у відділенні Військової служби правопорядку в стані схожому на алкогольне сп`яніння - а саме, запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, почервоніння шкірного покриву обличчя.

14.09.2022 КНП «Воловецька центральна лікарні» Воловецької селищної ради складено висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 219. Висновок огляду: ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

14.09.2022 заступником командира 2 роти з МПЗ 2 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 лейтенантом ОСОБА_6 складено протокол серії Т0950 № 198-2022 про військове адміністративне правопорушення за ч. З ст. 172-20 КУпАП про те, що солдат ОСОБА_1 14.09.2022 о 08 год. 00 хв. виконував обов`язки військової служби у стані алкогольного сп`яніння.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 «Про накладення дисциплінарного стягнення за порушення військової дисципліни» від 19.09.2022 № 388 за фактом виявлення 14.09.2022 р. солдата ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння на об`єкті виконання завдань та з метою наведення статутного порядку та недопущення в подальшому подібних випадків, солдату ОСОБА_1 за порушення статей 11, 13, 128 та 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України оголошено сувору догану та доведено позивачу 28.09.2022 особисто під підпис.

Постановою Воловецького районного суду Закарпатської області від 20.09.2022 у справі №936/913/22 визнано ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3655 (три тисячі шістсот п`ятдесят п`ять) гривень в дохід держави.

Відповідно до пункту 3 наказу командира військової частини НОМЕР_1 «Про виплату додаткових винагород» від 01.10.2022 № 410 визначено не виплачувати додаткову винагороду військовослужбовцям відповідно до додатку 3. У пункті 26 додатку 3 наказу від 01.10.2022 № 410 визначено солдата ОСОБА_1 , причина: перебував в стані алкогольного сп`яніння; підстава: наказ командира військової частини НОМЕР_1 «Про накладення дисциплінарного стягнення за порушення військової дисципліни» від 19.09.2022 № 388.

Згідно з пунктом 5 наказу командира військової частини НОМЕР_1 «Про встановлення надбавок та премій військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 » від 01.10.2022 № 411 визначено виплатити щомісячну премію військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 , відповідно до їх особистого вкладу в загальні результати роботи за вересень 2022 року, у розмірі від посадових окладів, згідно додатку 1 до наказу. В додатку 1 наказу від 01.10.2022 № 411 в пункті 1390 визначено солдату ОСОБА_1 премію від посадового окладу у розмірі 0%, підстава: наказ командира військової частини НОМЕР_1 «Про накладення дисциплінарного стягнення за порушення військової дисципліни» від 19.09.2022 № 388. Підставою для визначення солдату ОСОБА_1 премії від посадового окладу у розмірі 0% за липень, серпень та вересень 2022 року, а також позбавлення останнього додаткової винагороди у розмірі 30000 гривень за вищевказані місяці став факт перебування позивача 14.09.2022 на військовій службі у стані алкогольного сп`яніння.

Позивач не погоджуючись із винесеними наказами про накладення дисциплінарного стягнення та оскаржив їх до суду.

Залишаючи частково без розгляду позовні вимоги в частині вимог щодо визнання незаконними та скасування наказів про накладення дисциплінарних стягнень по ВЧ НОМЕР_1 № 251 від 14.07.22, № 280 від 29.07.22, № 314 від 16.08.22 суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач пропустив строк на їх оскарження.

Повертаючи заяву про уточнення позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_1 не додано до заяви про уточнення позовних вимог доказів надіслання копії цієї заяви іншим учасникам справи згідно вимог частини 8 статті 47 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відмовляючи в частині позовних вимог суд першої інстанції дійшов висновку, що у відповідача були правові підстави для позбавлення позивача виплати додаткової винагороди та премії за вересень 2022 року.

Даючи правову оцінку оскаржуваному судовому рішенню та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Статтею 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII) встановлено, що Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону № 2232-XII, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно із частинами 3, 4 статті 2 Закону № 2232-ХІІ Громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями. Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначає Дисциплінарний статут Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24.03.1999 №551-XIV (далі - Дисциплінарний статут), який також встановлює, що Усі військовослужбовці Збройних Сил України незалежно від своїх військових звань, службового становища та заслуг повинні неухильно керуватися вимогами цього Статуту.

За змістом статті 1 Дисциплінарного статуту військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.

Згідно із статті 2 Дисциплінарного статуту військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Відповідно до статті 4 Дисциплінарного статуту визначає, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів; бути пильним, зберігати державну таємницю; додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Згідно частини 3 статті 5 Дисциплінарного статуту стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України «Про оборону України».

Стаття 45 Дисциплінарного статуту передбачає, що у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення

Відповідно до статті 48 Дисциплінарного статуту на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти); ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби); д) пониження в посаді; е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу); є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу); ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24.03.1999 №548-XIV (далі - Статут внутрішньої служби).

Відповідно до статті 11 Статуту внутрішньої служби необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Стаття 13 Статуту внутрішньої служби передбачає, що військовослужбовець зобов`язаний додержуватися вимог безпеки, вживати заходів до запобігання захворюванню, травматизму, повсякденно підвищувати фізичну загартованість і тренованість, утримуватися від шкідливих для здоров`я звичок.

Згідно статті 26 Статуту внутрішньої служби військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України «Про оборону України» дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Як встановлює стаття 128 Статуту внутрішньої служби солдат зобов`язаний серед іншого під час перебування поза розташуванням військової частини поводитися з гідністю і честю, не допускати порушень громадського порядку та негідних вчинків.

Згідно із статтею 241 Статуту внутрішньої служби кожний військовослужбовець повинен піклуватися про збереження свого здоров`я, не приховувати хвороб, суворо додержуватися правил особистої, громадської гігієни та утримуватися від шкідливих звичок (куріння і вживання алкоголю).

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям, визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197 (далі -Порядок № 260).

Згідно з пунктом 2 Розділу І Порядку №260 грошове забезпечення військовослужбовця включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років. До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія. До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги.

Пунктом 3 Розділу І Порядку №260 встановлено, що підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

Згідно із пунктами 1, 3 Розділу XVI Порядку №260, командири (начальники) військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій Збройних Сил України мають право щомісяця здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби) відповідно до їх особистого внеску в загальні результати служби.

Виплата щомісячної премії військовослужбовцям здійснюється на підставі наказу командира військової частини, який видається до 05 числа місяця, наступного за місяцем преміювання, з урахуванням військової дисципліни, наявності дисциплінарних стягнень, показників виконання службових обов`язків.

За приписами пункту 5 розділу XVI Порядку № 260 військовослужбовцям щомісячні премії не виплачуються серед інших за таких випадках: - за вживання алкогольних напоїв (наркотичних речовин) на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час, прибуття на службу в нетверезому стані - за місяць, у якому здійснено таке правопорушення; - у разі накладення дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність, пониження в посаді, пониження у військовому званні на один ступінь, позбавлення військового звання - за місяць, у якому накладено дисциплінарне стягнення, або за місяць, у якому до військової частини надійшло повідомлення про накладення дисциплінарного стягнення вищим командиром; - у разі накладення на військовослужбовця в календарному місяці більше трьох дисциплінарних стягнень, крім дисциплінарного стягнення «зауваження», - за місяць, у якому накладено дисциплінарні стягнення, або за місяць, у якому до військової частини надійшло повідомлення про накладення дисциплінарного стягнення вищим командиром.

Відповідно до пункту 8 розділу XVI Порядку № 260 розмір премії зазначеній категорії військовослужбовців установлюється за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова №168).

Відповідно до пункту 1 Постанови №168 установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 2-1 Постанови №168 установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Так, 25.03.2022 Міністром оборони України було прийнято рішення про врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, яке того ж дня Телеграмою № НР248/1298 доведено до відома, в тому числі, командирів (начальників) військових частин, установ.

Пунктом 10 вказаного рішення встановлено, що до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000,00 грн. або 30000,00 грн. не включаються, зокрема, ті військовослужбовці, які перебували у стані алкогольного (наркотичного) сп`яніння - за місяці у якому здійснено таке порушення.

Окрім того, 23.06.2022 Міністром оборони України прийнято Окреме доручення № 912/з/29 про врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, підпунктом 9.8 пункту 9 якого передбачено, що до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000,00 гривень або 30 000,00 гривень не включати військовослужбовців, які вживали алкогольні напої (наркотичні або психотропні речовини) на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий мас, прибували на службу та/або виконували обов`язки військової служби в нетверезому стані (у стані наркотичного сп`яніння) - за місяць, у якому здійснено таке правопорушення, оголошеного наказом командира (начальника).

Апеляційним судом встановлено, що оскільки в межах оскаржуваного рішення суд переглядає наказ командира військової частини НОМЕР_1 «Про накладення дисциплінарного стягнення за порушення військової дисципліни» від 19.09.2022 № 388 за фактом виявлення 14.09.2022 солдата ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння на об`єкті виконання завдань та з метою наведення статутного порядку та недопущення в подальшому подібних випадків, солдату ОСОБА_1 за порушення статей 11, 13, 128 та 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України оголошено сувору догану та доведено позивачу 28.09.2022 особисто під підпис.

14.09.2022 командиром 4 взводу охорони 2 роти охорони 2 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 старшим лейтенантом ОСОБА_4 складено рапорт, в якому зазначено, що 14.09.2022 о 03:37 йому повідомив черговий про те, що солдат ОСОБА_1 знаходиться в місті Ужгород у відділенні Військової служби правопорядку в стані схожому на алкогольне сп`яніння - а саме, запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, почервоніння шкірного покриву обличчя.

14.09.2022 КНП «Воловецька центральна лікарні» Воловецької селищної ради складено висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 219. Висновок огляду: ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

14.09.2022 заступником командира 2 роти з МПЗ 2 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 лейтенантом ОСОБА_6 складено протокол серії Т0950 № 198-2022 про військове адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП про те, що солдат ОСОБА_1 14.09.2022 о 08 год. 00 хв. виконував обов`язки військової служби у стані алкогольного сп`яніння.

Постановою Воловецького районного суду Закарпатської області від 20.09.2022 у справі №936/913/22 визнано ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3655 (три тисячі шістсот п`ятдесят п`ять) гривень в дохід держави та встановлено судом у цій справі, що вина ОСОБА_1 доведена зібраними по справі матеріалами, зокрема, особистими поясненнями при складанні протоколу про адміністративне правопорушення Т0950 №198-2022 від 14.09.2022, висновком медичного огляду від 14.09.2022, яким констатовано перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно частини 6 статті 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Пункт 3 наказу командира військової частини НОМЕР_1 «Про виплату додаткових винагород» від 01.10.2022 № 410 визначає не виплачувати додаткову винагороду військовослужбовцям з причин перебування в стані алкогольного сп`яніння; підстава: наказ командира військової частини НОМЕР_1 «Про накладення дисциплінарного стягнення за порушення військової дисципліни» від 19.09.2022 № 388.

Вживання алкогольних напоїв позивачем підтверджено постановою Воловецького районного суду Закарпатської області від 20.09.2022 у справі №936/913/22, яка набрала законної сили - 03.10.2022, що не заперечується сторонами, тому відповідач правомірно позбавив позивача права на отримання додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 за вересень 2022 року.

Крім того, позбавлення додаткової винагороди є наслідком накладення на позивача дисциплінарного стягнення за вживання алкогольних напоїв під час виконання обов`язків військової служби та передбачено окремим дорученням Міністра оборони України від 23.06.2022 № 912/з/29, а тому не може вважатись подвійним притягненням його до дисциплінарної відповідальності, а як зазначив Верховний Суд в постанові від 07.11.2019 по справі №826/1610/18 за один і той самий проступок може бути підставою для різних видів юридичної відповідальності, однією з яких є дисциплінарна.

З наведеного вище можна дійти висновку, що зазначені докази узгоджуються між собою і у їх сукупності свідчать про те, що позивач порушив військову дисципліну, а характер і обставини вчиненого порушення військової дисципліни свідчать про необхідність накладення на солдата ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді «Сувора догана», а підставою винесення спірного наказу був: рапорт командира 4 взводу охорони 2 роти охорони 2 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_4 від 14.09.2022; висновок щодо результатів медичного огляду від 14.09.2022 №219.

Згідно постанови Воловецького районного суду Закарпатської області від 20.09.2022 у справі №936/913/22 - « ОСОБА_1 на розгляд справи не з`явився, в матеріалах справи міститься його заява про розгляд справи без його участі, вину у вчиненому визнає» (аркуші справи 146-147).

Таким чином колегія суддів дійшла висновку, що факт перебування позивача у стані алкогольного сп`яніння під час виконання обов`язків військової служби підтверджений як постановою суду і належними доказами які є послідовними і узгоджуються між собою, доказів на спростування цих обставин матеріали справи не містять та апелянтом таких до апеляційного суду не подано.

Крім того, колегія суддів апеляційного суду не може залишити поза увагою те, що з 24 лютого 2022 року Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» на всій території України введено воєнний стан, що в свою чергу додаткового зобов`язує військовослужбовця, зокрема: бути дисциплінованими, дотримуватися законів України, Військової присяги, сумлінно виконувати свій військовий обов`язок.

Враховуючи все вищенаведене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстави для скасування наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 19.09.2022 №388 відсутні.

Колегія судів критично ставиться до твердження позивача про відсутність у його діях перебування в стані алкогольного сп`яніння на військовій службі, оскільки обставини, викладені в позовних вимогах і апеляційної скарги позивача, зводяться до його оцінки дій, однак такі доводи позивача спростовуються вищенаведеним і нічим об`єктивно не підтверджуються та зводяться до намагання уникнути від дисциплінарної відповідальності за вчинені дії, також згідно постанов Воловецького районного суду Закарпатської області від 19.07.2022 у справі №936/695/22, від 18.08.2022 у справі №936/742/22, від 25.08.2022 у справі №936/813/22, від 20.09.2022 у справі №936/913/22, ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень.

У відповідності до частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, судом апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (Рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006). Зокрема, у пункті 23 рішення Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи, що і зроблено апеляційним судом переглядаючи рішення суду першої інстанції, аналізуючи відповідні доводи скаржника.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 08 лютого 2023 року у справі №936/1085/22 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н.В. Ільчишин

Судді Л.Я. Гудим

В.В. Гуляк

Повний текст постанови складено 15.06.2023