Справа № 344/9821/23
Суддя: Мелещенко Л. В.
Дата ухвалення: 2023-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 344/9821/23
Провадження № 2-а/344/146/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Мелещенко Л.В.

секретаря судового засідання Ласки І.О.

за участю сторін:

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Шумила С.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста івано-Франківськ за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

В С Т А Н О В И В:

01 червня 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідачів Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що постановою поліцейського Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області капрала поліції Матуіна Р.М. від 15 травня 2023 року серії БАД №747419 на нього накладено адміністративне стягнення у сумі 510,00 грн за порушення вимог ч. 2 ст.122 Кодексу України про адміністративне правопорушення. Позивач зазначає, що його притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що, на думку поліцейського, 15 травня 2023 року о 15 годині 25 хвилин у місті Івано-Франківську на перехресті вулиць Незалежності-Марійки Підгірянки здійснив проїзд перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофора, також не був пристебнутий ременями безпеки, чим порушив пункт 8.7.3 (г) та 2.3в Правил дорожнього руху України. З постановою поліцейського позивач не згідний. Вказує, що відповідач грубо порушив вимоги статей 278, 279 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вважає, що дана постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки позивач з урахуванням дорожньої обстановки не мав змоги зупинити транспортний засіб саме перед стоп-лінією, а тому, не вдаючись до екстреного гальмування, продовжив рух далі на жовте світло світлофору, забезпечуючи при цьому безпеку дорожнього руху. Також позивач зазначив, що 18 травня 2023 року звернувся до відповідача з заявою про надання відеозапису, який отримав 29 травня 2023 року. Тому не мав змоги подати позов до суду до 25 травня 2023 року. За наведених обставин позивач просить поновити строк звернення до суду, скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закрити провадження по справі.

Ухвалою суду від 05 червня 2023 року прийнято дану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

12 червня 2023 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача 1 Департаменту патрульної поліції пояснив, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими нормативно-правовими актами, при накладенні адміністративного стягнення у вигляді штрафу, постанова є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню, просив у задоволенні позовних вимог відмовити. Зазначає, що доводи позивача нічим необґрунтовані та не знаходять фактичного підтвердження щодо невинуватості останнього у вчиненні ним адміністративного правопорушення, а лише спрямовані на уникнення від адміністративної відповідальності без належних на те правових підстав. Незгода позивача з інкримінованим йому адміністративним правопорушенням та накладення на нього стягнення у вигляді штрафу є суб`єктивною думкою останнього, яка жодним чином не є підставою для скасування оскаржуваної постанови. (а.с. 19-26).

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав на підставах, викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача 1 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Представник відповідача 2 до суду не прибув, про причини неявки суд не повідомив, жодних заяв або клопотань до суду не надходило.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу. всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Щодо поновлення строку звернення до суду з адміністративним позовом, то суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог частини першої-другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з вимогами частини другої статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідно вимог частини першої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Як вбачається з копії оскаржуваної постанови серії БАД №747419, дана постанова винесена 15 травня 2023 року (а.с. 8).

18 травня 2023 року позивач звертався до відповідача про надання йому копії відеозаписів (а.с. 9).

Відповідь позивачу була надіслана 25 травня 2023 року (а.с. 12).

Отримав відповідь позивач 29 травня 2025 року.

Докази на спростування цього в матеріалах справи відсутні.

Позивач подав дану позовну заяву до суду 01 червня 2023 року, про що свідчить штамп на позовній заяві (а.с. 1), тобто у десятиденний строк після отримання відеозапису.

За вказаних обставин та за відсутності інших даних в матеріалах справи і обґрунтованих заперечень відповідачів, суд вважає, що позов пред`явлено в межах встановленого законом строку подання позовної заяви.

З постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД № 747419 від 15 травня 2023 року вбачається, що водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 , в місті Івано-Франківську проїхав перехрестя вулиць Незалежності-Марійки Підгірянки на заборонений жовтий сигнал світлофора, також не був пристебнутий ременями безпеки, чим порушив пункти 8.7.3 (г) та 2.3в Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення (а.с. 8, 29).

Позивач звертався до начальника Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області про надання наявних фото-відеозаписів з камер чи інших технічних засобів щодо оформлення 15 травня 2023 року матеріалів про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 (а.с. 9).

На вказану заяву позивач отримав відповідь (а.с.11-13).

Згідно статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У відповідності з положеннями статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.

Відповідно до пункту 2.3.в Правил дорожнього руху, на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Згідно пункту 8.7.3 г Правил дорожнього руху, сигнали світлофора мають такі значення: жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Частиною другою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди у вигляді накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до частини першої статті 40 Закону України "Про Національну поліцію", поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Тобто положення цього Закону надають право поліції використовувати інформацію відеозапису в якості речового доказу наявності або відсутності факту правопорушення.

Разом з тим, статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

При цьому до матеріалів справи разом з відзивом на позов було долучено відеозапис з місця події.

Дослідженими у справі доказами встановлено, що з відеозапису з портативного реєстратора № 471788 та автомобільного відеореєстратора вбачається, як позивач проїхав перехрестя вулиць на заборонений жовтий сигнал світлофора.

Аналіз відео фіксації, досліджений судом, дає підстави стверджувати, що позивачем було порушено вимоги пункту 8.7.3 ґ Правил дорожнього руху України.

Тобто в матеріалах справи, окрім оскаржуваної постанови, наявні докази вини позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Висновок про те, що відеоматеріали з місця події є доказами в адміністративній справі, які безпосередньо свідчать про наявність та обставини правопорушення, неодноразово був висловлений Верховним Судом, зокрема, у постановах від 14 лютого 2018 року у справі №536/583/17, від 29 травня 2018 року у справі № 727/6565/17 та від 11 липня 2019 року у справі №686/15730/16-а.

Отже, суд вважає, що вищевказаний відеозапис, спрямований на фіксацію адміністративного правопорушення, є належним та допустимим доказом, який в силу наведених вище норм закону не може не оцінюватись судом, та не братись до уваги при вирішенні даного спору.

Судом не приймаються до уваги посилання позивача на вимоги п.8.11 Правил дорожнього руху України, оскільки позивач знаходився на відстані від перехрестя та мав реальну змогу безпечно та без застосування екстреного гальмування зупинитися у передбаченому Правилами дорожнього руху України місці та виконати вимогу світлофора.

Суд вважає за необхідне зазначити, що оскаржувана постанова містить усі необхідні реквізити, передбачені статтею 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, при розгляді справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими нормативно-правовими актами.

Зібрані посадовою особою докази про вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є належними та допустимими, оскільки зібрані в установленому законом порядку, і у своїй сукупності, взаємозв`язку, достатності та достовірності повністю підтверджують фактичні обставини вчинення даного адміністративного правопорушення та винуватість позивача.

За таких обставин, постанова про накладення адміністративного стягнення серії БАД № 747419 року від 15 травня 2023 року ґрунтується на фактичних даних та відповідає вимогам статей 251, 252, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод та інтересів людини і громадянина від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як визначено у частині другій статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відповідності до частини третьої статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Суд, надавши правову оцінку змісту обґрунтування складу адміністративного правопорушення, викладеного в оскаржуваній постанові, з урахуванням вимог статей 256, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вважає, що посадовою особою повністю були з`ясовані усі обставини, які підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, отже правові підстави для задоволення позовних вимог відсутні та приходить до висновку про залишення позовної заяви без задоволення, а оскаржуваної постанови без змін.

Оскільки у позові відмовляється, судові витрати, пов`язані зі сплатою позивачем судового збору, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, відповідно до статей 33, 122, 251, 252, 254, 251, 256, 258, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, керуючись статтями 9, 77, 134, 139, 241-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, - відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Вступна та резолютивна частини рішення складені, підписані у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 20 червня 2023 року.

Повний текст рішення складено та підписано 20 червня 2023 року.

Повне найменування учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач 1 - Департамент патрульної поліції, , місцезнаходження: вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, 03048.

Відповідач 2 - Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції, , місцезнаходження: вул. Юності, буд. 23, м.Івано-Франківськ, 76014.

Суддя Мелещенко Л.В.