Справа № 420/8675/23
Суддя: Скупінська О.В.
Дата ухвалення: 2023-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/8675/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скупінської О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом державного підприємства «Одеська залізниця» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду 20 квітня 2023 року надійшла позовна заява державного підприємства «Одеська залізниця» до Головного управління ДПС в Одеській області, в якій позивач просить суд визнати протиправним та скасувати прийняте Головним управління ДПС в Одеській області податкове повідомлення-рішення від 03.01.2023 №77/15-32-04- 09/01071315 про застосування до позивача штрафних фінансових санкцій (штрафу) у сумі 1020 грн за порушення граничного строку подання податкової декларації з плати за землю №21282590 за 2022 рік.

Позовні вимоги ДП «Одеська залізниця» обґрунтовує тим, що відповідачем проведено камеральну перевірку з питання своєчасності подання податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) Державним підприємством «Одеська залізниця» за 2022 рік, за результатами якої складено акт від 14.11.2022 №12358/15-32- 04-09/01071315. Відповідно до висновків, зазначених у Акті перевірки, позивач не своєчасно подав податкову декларацію з плати за землю за 2022 рік, оскільки при граничному терміні подання - 21.02.2022, податкова декларація №21282590, подана 15.07.2022, чим допущене порушення п. 49.1, п. 49.2, (пп. 49.18.3 (рік)) п. 49.18 ст. 49, п. 286.2 ст. 286 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (далі ПК України). Позивач подав відповідачу заперечення до Акту перевірки від 16.12.2022 №ДП-08/32. Листом від 29.12.2022 №11717/КПР/15-32-04-09-06 відповідач повідомив позивача про залишення висновків Акту перевірки без змін, а заперечень позивача без задоволення. За результатами розгляду матеріалів Акту перевірки відповідачем прийняте податкове повідомлення-рішення від 03.01.2023 №77/15-32-04-09/01071315 про застосування до позивача штрафних фінансових санкцій (штрафу) у сумі 1020 грн за порушення граничного строку подання податкової декларації з плати за землю №21282590 за 2022 рік; 23.01.2023 позивач звернувся зі скаргою №ДП-08/23 до Державної податкової служби України, як контролюючого органу вищого рівня, про перегляд та скасування податкового повідомлення-рішення від 03.01.2023 №77/15-32-04-09/01071315 у рамках процедури адміністративного оскарження, передбаченого ст.ст. 55, 56 Податкового кодексу України. Державна податкова служба України розглянула скаргу позивача та прийняла рішення від 24.03.2023 №7374/6/99-00-06-03-02-06, яким відмовила позивачу у задоволені скарги та залишила без змін прийняте відповідачем ППР. З огляду на те, що 20.02.2022, останній день строку подання податкових декларацій з плати за землю за 2022 рік, припав на вихідний день неділю, останнім днем строку вважається понеділок 21.02.2022. Податкова декларація з плати за землю №21282590 за 2022 рік була подана позивачем до контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки 15.07.2022, про що свідчать квитанція №2 про декларацію з плати за землю №21282590, тобто з порушенням строку, встановленого п. 49.20 ст. 49 ПК України. Факт порушення позивачем строку подання декларацій з плати за землю за 2022 рік визнається та не оспорюється. З огляду на зазначене, у порушення п. 52-1 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» розділу ХХ «перехідні положення» ПК України Відповідач неправомірно прийняв ППР про застосування до позивача штрафних санкцій за порушення граничних строків подання декларацій з плати за землю за 2022 рік, оскільки порушення було допущенне 22.02.2022 під час дії карантину.

Ухвалою судді від 24.04.2023 прийнято до розгляду позовну заяву державного підприємства «Одеська залізниця», відкрити провадження у адміністративній справі за позовною заявою державного підприємства «Одеська залізниця» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення.

Вказаною ухвалою вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

08.05.2023 (вх.№14595/23) від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву разом із додатками (а.с.43-61), в якому вказано, що Головне управління ДПС в Одеській області не погоджується з доводами позивача з огляду на таке.

З покликанням на фактичні обставини справи, відповідач зазначає, що саме п. 52-1 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу щодо мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення термінів нарахування, декларуванням та сплати податків і зборів на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню короновірусної хвороби (COVID-19), не застосовуються з 27.05.2022 на період дії воєнного стану.

З урахуванням вищевикладеного, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову державного підприємства «Одеська залізниця».

09.05.2023 року (вх.№ЕС/4470/23) від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив (а.с.62-67), в якій зазначено, що позивач дійсно 22.02.2022 порушив граничний термін подачі податкової декларації, за що мав бути притягнутий до фінансової відповідальності. Однак, на думку позивача, по 26.05.2022 включно, нормативно-правові акти передбачали існування мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) до платника податків, протягом якого Відповідач не мав права застосовувати штрафні санкції. Як стверджує державне підприємство «Одеська залізниця», тимчасове скасування дії мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) не обумовлює правомірність нарахування Відповідачем штрафів за порушення вчинені під час його дії, оскільки Закон України № 2260-ІХ не має зворотної дії в часі та не може бути застосованим до спірних правовідносин.

На думку позивача, внесені до п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України зміни, які набрали чинності 27.05.2022, стосуються податкових декларацій, граничний строк подання яких закінчився після 24.02.2022 (початку уведення воєнного стану).

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 КАС України, судом встановлено такі факти та обставини.

22.02.2022 Державним підприємством «Одеська залізниця» складено податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) №21282590 за 2022 рік (18-20).

Дану податкову декларації Державним підприємством «Одеська залізниця» подано контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки 15.07.2022 року (а.с.31).

Головне управління ДПС в Одеській області проведено камеральну перевірку з питання своєчасності подання податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державно або комунальної власності) Державним підприємством «Одеська залізниця» за 2022 рік, за результатами якої складено акт від 14.11.2022 року №12358/15-32- 04-09/01071315 (а.с.7-8).

Перевіркою встановлено, що позивачем, в порушення п.49.1, п.49.2, пп.49.18.1, пп.49.18.3 п.49.18 ст.49 Податкового кодексу України подано несвоєчасно податкову декларацію з плати за землю №21282590 за 2022 рік, а саме: 15.07.2022 (граничний строк подання 21.02.2022 року).

У висновку даного акту зазначено, що дані камеральної перевірки свідчать про несвоєчасне подання податкової звітності з плати за землю за 2022 рік. Відповідальність платника передбачена пунктом 120.1 статті 120 глави 11 розділу ІІ Податкового кодексу України.

Не погоджуючись з висновками акту перевірки від 14.11.2022 №12358/15-32- 04-09/01071315 позивачем подано заперечення до акту перевірки від 16.12.2022 №ДП-08/32 (а.с.9-11).

Судом встановлено, що листом від 29.12.2022 №11717/КПР/15-32-04-09-06 Головне управління ДПС в Одеській області повідомило державне підприємство «Одеська залізниця» про залишення висновків Акту перевірки без змін, а заперечень - без задоволення (а.с.12-14).

На підставі зазначеного вище акту перевірки Головним управлінням ДПС в Одеській області прийнято повідомлення-рішення від 03.01.2023 № 77/15-32-04-09/01071315, яким за порушення п.286.2 ст.286 Податкового кодексу України та на підставі пп.54.3.3 п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України до Державного підприємства «Одеська залізниця» застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 1020,00 (а.с.15-16).

До вказаного податкового повідомлення-рішення Головним управлінням ДПС в Одеській області складено розрахунок штрафних санкцій (а.с.17).

23.01.2023 Державне підприємства «Одеська залізниця» подано скаргу на податкове повідомлення рішення 03.01.2023 № 77/15-32-04-09/01071315 (а.с.25-30).

24.03.2023 Державною податковою службою України за результатами розгляду скарги позивача прийнято рішення №7374/6/99-00-06-03-02-06, яким залишено без змін податкове повідомлення рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 03.01.2023 року № 77/15-32-04-09/01071315, а скаргу - без задоволення (а.с.21-24).

Вважаючи протиправним та таким, що підлягає скасуванню податкове повідомлення-рішення податкове повідомлення-рішення від 03.01.2023 №77/15-32-04- 09/01071315 про застосування до позивача штрафних фінансових санкцій (штрафу) у сумі 1020 грн за порушення граничного строку подання податкової декларації з плати за землю №21282590 за 2022 рік, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Оцінюючи правомірність прийняття оскаржуваного рішення, суд зазначає таке.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно пункту 75.1. статті 75 Податкового кодексу України (далі - ПК України) контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до п.п.75.1.1 п. 75.1 ст.75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО.

Предметом камеральної перевірки також можуть бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків).

Приписами п. 49.1 ст. 49 ПК України визначено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Згідно з п.49.2 ст. 49 ПК України платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Цей абзац застосовується до всіх платників податків, в тому числі платників, які перебувають на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності.

Платники податку на прибуток підприємств, які оподатковуються за ставкою нуль відсотків відповідно до пункту 44 підрозділу 4 розділу XX "Перехідні положення" цього Кодексу, подають контролюючим органам декларації (розрахунки) з податку на прибуток підприємств за спрощеною формою у порядку, встановленому цим Кодексом.

Платники податку на додану вартість, зареєстровані відповідно до пункту 208-1.2 статті 208-1 цього Кодексу, подають до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, спрощену податкову декларацію відповідно до пункту 208-1.8 статті 208-1 цього Кодексу.

Відповідно до п.49.3 ст. 49 ПК України податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів:

а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою;

б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення;

в) засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги".

Єдиною підставою для неприйняття податкової декларації засобами електронного зв`язку в електронній формі є недійсність кваліфікованого електронного підпису чи печатки такого платника податків, у тому числі у зв`язку із закінченням строку дії відповідного сертифіката відкритого ключа, за умови що така податкова декларація відповідає всім вимогам електронного документа, містить достовірні обов`язкові реквізити та надана у форматі, доступному для її технічної обробки.

Пунктом 49.5 статті 49 ПК України визначено, що у разі надсилання податкової декларації поштою, платник податку зобов`язаний здійснити таке відправлення на адресу відповідного контролюючого органу не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення граничного строку подання податкової декларації, визначеного цією статтею, а при поданні податкової звітності в електронній формі, - не пізніше закінчення останньої години дня, в якому спливає такий граничний строк.

Так, оскаржуваним рішенням до позивача застосовані штрафні санкції за несвоєчасне подання податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) №21282590 за 2022 рік.

Відповідно до п. 285.1 ст. 285 ПК України базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік.

Пунктом 286.2 ст. 286 ПК України визначено, що платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму плати за землю щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають до відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, а надалі такий витяг подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Пунктом 286.3 ст. 286 ПК України визначено, платник плати за землю має право подавати щомісяця звітну податкову декларацію, що звільняє його від обов`язку подання податкової декларації не пізніше 20 лютого поточного року, протягом 20 календарних днів місяця, що настає за звітним.

Згідно з п.49.20 ст.49 ПК України визначено якщо останній день строку подання податкової декларації припадає на вихідний або святковий день, то останнім днем строку вважається операційний день, що настає за вихідним або святковим днем.

З огляду на те, що 20.02.2022, останній день строку подання податкових декларацій з плати за землю за 2022 рік, припав на вихідний день неділю, останнім днем строку вважається понеділок 21.02.2022 року.

Відповідно до п. 120.1 ст. 120 Податкового кодексу України неподання (крім випадків, якщо податкова декларація не подається відповідно до пункту 49.2 статті 49 цього Кодексу) або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов`язаними нараховувати і сплачувати податки та збори, платежі, контроль за сплатою яких покладено на контролюючі органи, податкових декларацій (розрахунків), а також іншої звітності, обов`язок подання якої до контролюючих органів передбачено цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 340 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Ті самі дії, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке порушення, -

тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Так, як вже встановлено судом, Державним підприємством «Одеська залізниця» податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) №21282590 за 2022 рік фактично подано до контролюючого органу 15.07.2022, що й не заперечується позивачем.

В той же час, Державне підприємство «Одеська залізниця» вважає, що до спірних правовідносин підлягає застосуванню пункт 52-1 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення ПК України.

Так, згідно з пунктом 52-1 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення ПК України, за порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого КМУ на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), штрафні санкції не застосовуються, крім санкцій за: порушення вимог до договорів довгострокового страхування життя чи договорів страхування в межах недержавного пенсійного забезпечення, зокрема страхування додаткової пенсії; відчуження майна, що перебуває у податковій заставі, без згоди контролюючого органу; порушення вимог законодавства в частині: обліку, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; цільового використання пального, спирту етилового платниками податків; обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками; здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального; здійснення суб`єктами господарювання операцій з реалізації пального або спирту етилового без реєстрації таких суб`єктів платниками акцизного податку; порушення нарахування, декларування та сплати податку на додану вартість, акцизного податку, рентної плати.

Протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого КМУ на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню.

Таким чином, перелік порушень податкового законодавства, за які контролюючим органом нараховуються штрафні санкції в період дії карантину на території України є вичерпним та не включає застосування штрафних санкцій за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних у період з 01 березня 2020 року і по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину.

Пункт 52-1 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення ПК України містить чітку вказівку на застосування з 1 березня 2020 року і по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину.

В той же час, Законом України від 12.05.2022 №2260-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану», який набрав чинності 27.05.2022, внесено зміни до підпункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення ПК України, згідно з яким тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, установлено особливості для справляння податків і зборів.

Так, відповідно до підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України у разі відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, платники податків звільняються від передбаченої цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом шести місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні.

Платники податків, які мають можливість своєчасно виконувати обов`язки, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків щодо:

реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних такими платниками податкових накладних та розрахунків коригування, дата складання яких припадає на період з 1 лютого по 31 травня 2022 року, за умови забезпечення їх реєстрації не пізніше 15 липня 2022 року;

реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних зведених податкових накладних та/або розрахунків коригування до таких зведених податкових накладних, дата складання яких припадає на період з 1 лютого по 31 травня 2022 року, складених за операціями, визначеними пунктом 198.5 статті 198 та пунктом 199.1 статті 199 цього Кодексу, за умови забезпечення їх реєстрації не пізніше 20 липня 2022 року;

подання звітності, у тому числі передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, за звітні (податкові) періоди - 2021 рік (для звітності, що подається за річний звітний (податковий) період), граничний термін подання якої припадає на період починаючи з 24 лютого 2022 року до 1 червня 2022 року, I квартал 2022 року (для звітності, що подається за квартальний звітний (податковий) період) та звітності за лютий - травень 2022 року (для звітності, що подається за місячний звітний (податковий) період), за умови подання такої звітності до контролюючого органу не пізніше 20 липня 2022 року;

строків сплати податків та зборів за звітні (податкові) періоди - 2021 рік (для річного звітного (податкового) періоду), I квартал 2022 року (для квартального звітного (податкового) періоду), січень - травень 2022 року (для місячного звітного (податкового) періоду), за умови їх сплати не пізніше 1 серпня 2022 року (для сплати податку на доходи фізичних осіб та/або військового збору - не пізніше 31 грудня 2022 року);

строків сплати грошових зобов`язань, визначених контролюючими органами, граничний строк сплати яких припадає на період починаючи з 24 лютого 2022 року до 1 червня 2022 року, за умови їх сплати не пізніше 1 серпня 2022 року.

Отже, Законом №2260-ІХ, який набрав чинності 27.05.2022, поновлено відповідальність платників податків у разі виявлення порушень законодавства за результатами проведення перевірок згідно з Кодексом, законами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, з урахуванням обставин, передбачених підпунктом 112.8.9 пункту 112.8 статті 112 Кодексу, що звільняють від фінансової відповідальності.

При цьому, підпунктом 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення ПК України скасовано дію мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на період дії воєнного, надзвичайного стану та/або на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Отже, до спірних правовідносин не підлягають застосування приписи пункту 52-1 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення ПК України.

Суд наголошує, що зазначена в акті перевірки податкова декларація була фактично подана 15.07.2022, тобто у період дії Закону №2260-ІХ, який набрав чинності 27.05.2022, яким поновлено відповідальність платників податків у разі виявлення порушень законодавства за результатами проведення перевірок, у тому числі щодо порушення граничних термінів подання податкової звітності, за виключенням тих випадків, коли граничний термін термінів подання податкової звітності припадає на період з 24.02.2022 по 27.05.2022.

В свою чергу, граничні терміни подання податкової звітності не підпадають під період звільнення від відповідальності за несвоєчасне подання податкової звітності, що передбачений підпунктом 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення у редакції Закону №2260-ІХ.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що ДП «Одеська залізниця» порушило терміни подання податкової звітності, за що починаючи з 27.05.2022 підлягало притягненню до фінансової відповідальності відповідно до положень пункту 120-1 статті 120 ПК України.

Решта доводів висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч.1 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, оцінюючи встановлені судом факти, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до приписів ст.139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 8, 9, 14, 22, 139, 241, 242-246, 250, 255, 262, 295, КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову державного підприємства «Одеська залізниця» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення від 03.01.2023 №77/15-32-04- 09/01071315 про застосування до позивача штрафних фінансових санкцій (штрафу) у сумі 1020 грн. за порушення граничного строку подання податкової декларації з плати за землю №21282590 за 2022 рік відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: Державне підприємство «Одеська залізниця» (65012, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 19, );

Відповідач: Головне управління ДПС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул.. Семінарська, 5, ).

Суддя Олена СКУПІНСЬКА

.