Справа № 280/9442/20
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2023-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 червня 2023 року м. Дніпросправа № 280/9442/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),

суддів: Суховарова А.В., Головко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 30.03.2023 року (суддя Калашник Ю.В.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Запорізького окружного адміністративного суду із заявою, в якій просила встановити судовий контроль за виконанням рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 26.01.2021 у справі № 280/9442/20 та зобов`язати відповідача у 10-денний строк подати звіт про виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 26.01.2021 у справі № 280/9442/20.

В обґрунтування заяви зазначено, що Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області не виконує рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 26.01.2021 у справі №280/9442/20, чим порушує норми чинного законодавства. Також з листа відповідача від 24.02.2023 №2471-569/3-02/8-0800/23 слідує, що суб`єкт владних повноважень немає на меті виконувати вказане рішення, а тому є правові підстави для встановлення судового контролю.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 30.03.2023у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення від 26.01.2021 у справі №280/9442/20 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 30.03.2023, встановити судовий контроль за виконанням рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 26.01.2021 у справі № 280/9442/20 та зобов`язати відповідача у 10-денний строк подати звіт про виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 26.01.2021 у справі № 280/9442/20.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. У спірних правовідносинах Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області не виконує рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 26.01.2021 у справі №280/9442/20. З метою забезпечення виконання рішення суду може бути встановлений судовий контроль на підставі ст. 382 КАС України. При цьому, зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, суд може й після ухвалення такого рішення за наслідком розгляду клопотання позивача, що узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду в ухвалі від 20.06.2018 у справі №800/592/17 та Верховного суду в постанові від 18.04.2019 у справі №286/766/17 та ухвалі від 05.07.2018 у справі №206/3911/17.

У відзиві на апеляційну скаргу Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області просить відмовити у задоволені апеляційної скарги, посилаючись на те, що виконання Запорізького окружного адміністративного суду від 26.01.2021у справі №280/9442/20 знаходиться на розгляді у відділі примусового виконання рішень, в той час як Верховний Суд в постанові від 23.12.2022 у справі №0440/6728/18 зазначив, що у разі знаходження рішення суду на примусовому виконані в органах ДВС встановлення судового контролю є протиправним.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвалу суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла таких висновків.

З матеріалів справи слідує, що рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 26.01.2021 у справі №280/9442/20, позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_2 за рахунок виплати з 05.03.2019 до 31.12.2019 - 75% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою збільшено розміри грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, частини 17 статті 43 та частини 4 статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» провести ОСОБА_2 перерахунок та виплату пенсії з 05 березня 2019 року з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року, з урахуванням раніше виплачених сум. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити компенсацію втрати частини доходів ОСОБА_2 з 05 березня 2019 року по місяць виплати заборгованості, у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати». Стягнуто на користь ОСОБА_2 сплачену суму судового збору у розмірі 840,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Зазначене рішення набрало законної сили26.02.2021.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 30.05.2022 замінено позивача ОСОБА_2 на правонаступника ОСОБА_1 .

Виконавчий лист позивачу видано20.12.2022.

В подальшому позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо здійснення перерахунку на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 26.01.2021 у справі №280/9442/20, проте отримала лист від відповідача, в якому, зокрема, зазначалося, що рішення суду набрало законної сили після смерті ОСОБА_2 , а тому перерахунок його пенсії на виконання рішення суду у справі №280/9442/20 не проведено.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.

Так, статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 370 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Так, ст. ст. 382-383 КАС України передбачено декілька видів судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах: зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення та, за наслідками розгляду даного звіту, як можливий варіант накладення штрафу (в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч. 2 ст. 382 КАС України); визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень-відповідачем на виконання рішення суду; визнання протиправними рішень, дій або бездіяльності органу виконавчої служби, приватного виконавця.

Зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами для їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із невиконанням судового рішення в цій справі.

Крім того, відповідно до статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно з положеннями частини першої статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

В частині першій статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» йдеться про те, що державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

З аналізу вищезазначених законодавчих норм вбачається, що не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 23.12.2022 року у справі №0440/6728/18 (провадження №К/990/23995/22).

Порядок примусового виконання судових рішень регламентовано спеціальним законом Законом України «Про виконавче провадження».

За приписами статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною 1 статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до абз.1 ч.6 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, встановлено статтею 63 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, відповідно до приписів ст.63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження (ч.1 ст.63 Закону).

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (ч.2 ст.63 Закону).

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником (ч.3 ст.63 Закону).

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом (ч.4 ст.63 Закону).

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження (ч.5 ст.63 Закону).

Отже, приписами Закону України «Про виконавче провадження» визначено певний алгоритм дій виконавця в ході примусового виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

З матеріалів справи слідує, що 30.01.2023 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) Біланом Д.Г. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №70623070 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Запорізьким окружним адміністративним судом 22.12.2022 року про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою збільшено розміри грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, частини 17 статті 43 та частини 4 статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з 05 березня 2019 року з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

На час розгляду справи виконавче провадження №70623070 не завершене.

Таким чином, рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 26.01.2021 у справі №280/9442/20 перебуває на стадії примусового виконання, для якого встановлена спеціальна процедура, визначена Законом України «Про виконавче провадження».

Враховуючи наведене вище, колегія суддів зазначає про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, оскільки наявні відомості про незавершене виконавче провадження з примусового виконання судового рішення у справі №280/9442/20, тому судовий контроль у такому випадку здійснюється відповідно до ст. 287 КАС України.

Посилання скаржника на правову позицією Великої Палати Верховного Суду в ухвалі від 20.06.2018 року у справі №800/592/17 є помилковим, оскільки у вказаній ухвалі не надавалася оцінка щодо необхідності застосування судового контролю з виконання рішення суду, яке також перебуває на примусовому виконанні в органах ДВС.

Також колегія суддів вважає необґрунтованим посилання позивача на правову позицію Верховного суду в постанові від 18.04.2019 року у справі №286/766/17 та ухвалі від 05.07.2018 року у справі №206/3911/17, з урахуванням того, що рішення у цих справах приймалися з інших правових підстав ніж з тих обставин, з яких в даному випадку відмовлено позивачу у задоволені заяви про встановлення судового контролю.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 30.03.2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров

суддя О.В. Головко