Справа № 367/1156/20
Суддя: Карабаза Н. Ф.
Дата ухвалення: 2023-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 367/1156/20
Провадження №2-а/367/48/2023
РІШЕННЯ

Іменем України

01 червня 2023 року Ірпінський міський суд Київської області в складі

судді Карабаза Н.Ф.,

за участю секретаря Шемігон В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві, Державної казначейської служби України, Товариства з обмеженою відповідальністю «Евакуатор Сервіс», Головного управління Національної поліції у м. Києві про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,

в с т а н о в и в:

До Ірпінського міського суду Київської області надійшов зазначений вище адміністративний позов, який позивач мотивує тим, що 24 січня 2020 року він здійснив паркування за адресою орієнтовно по вул. Хрещатик, 42 у м. Києві на належному йому автомобілі Seat Ibiza д.н.з. НОМЕР_1 у зв`язку з необхідністю взяти участь у якості захисника в судовому засіданні у приміщенні Вищого антикорупційного суду. Його було викликано в судове засідання терміново, для участі в розгляді клопотання у кримінальному провадженні № 0000361 від 01 червня 2017 р. за підозрою колишнього Урядового уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини Бабина Бориса Володимировича. Оскільки, він не був викликаний завчасно та запізнювався у судове засідання, часу для пошуку паркувального майданчику не було та він впевнився, що припаркований автомобіль не перешкоджає іншим учасникам дорожнього руху. Повернувшись на місце паркування, виявив відсутність автомобіля. Згодом дізнався, що автомобіль було евакуйовано та доставлено на спеціальний майданчик. 27 січня 2020 року отримав повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності до постанови серія АВ № та реквізити для сплати адміністративного штрафу, послуг евакуації та плати за зберігання автомобіля за 4 дні. Саму постанову серія АВ № від 24 січня 2020 року не отримав до теперішнього часу. В повідомленні зазначено, що головним інспектором з паркування управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Лапшиним Сергієм Івановичем в режимі фото/відеозйомки зафіксовано порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортного засобу SEAT, НОМЕР_2 , 24.01.2020, 18:26, Хрещатик, 42, відповідальність за яке передбачено ч.3 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (пункт 15.10, д) Правил дорожнього руху. У відношенні власника (належного користувача) транспортного засобу буде винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 (закреслено) 255 гривень. Технічний пристрій, яким зафіксовано правопорушення: Sigma. Фото/відеоматеріали транспортного засобу в момент вчинення правопорушення будуть доступні на офіційному веб-порталі Київської міської державної адміністрації за посиланням: penalty.gis.kyivcity.gov.ua ідентифікатор для доступу до зображень транспортного засобу - номер постанови. Телефон контакт-центру: 1551. Постанову про притягнення до адміністративної відповідальності буде-надіслано в порядку ст.279-1 за місцем реєстрації власника (належного користувача) транспортного засобу. Наведені реквізити для оплати штрафу. 27 січня 2020 року здійснив оплату 255,00 грн. адміністративного штрафу до державного бюджету України та комісію фінансової установи ТОВ «ФК «Система» 31,00 грн.; 1270,00 грн. ТОВ «Евакуатор Сервіс» за транспортування (евакуацію) автомобіля та комісію фінансової установи ТОВ «ФК «Система» 48,00 грн.; 576 грн. ГУК у м. Києві за зберігання автомобіля та фінансової установи ТОВ «ФК «Система» 39.00 грн. Проте зазначеного адміністративного правопорушення за частиною 3 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення він не скоював, оскільки, його автомобіль не унеможливлював рух інших транспортних засобів та не створював перешкод для руху пішоходів, а отже, порушення пункту 15.10. «д» ПДР було відсутнє. Вважає постанову серії АВ № від 24 січня 2020 року, винесену головним інспектором з паркування управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Лапшиним Сергієм Івановичем, протиправною та такою, що підлягає скасуванню із закриттям справи про адміністративне правопорушення. Також вважає протиправним тимчасове затримання його транспортного засобу інспектором з паркування. Просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серії АВ № від 24 січня 2020 року, винесену головним інспектором з паркування управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Лапшиним Сергієм Івановичем за частиною 3 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення на ОСОБА_1 і закрити справу про адміністративне правопорушення. Визнати протиправним тимчасове затримання головним інспектором з паркування управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Лапшиним Сергієм Івановичем транспортного засобу SEAT, НОМЕР_1 , 24.01.2020 о 18:26 за адресою Хрещатик, 42 у м. Києві. Стягнути: з державного бюджету України та Департамента транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрацій солідарно на користь ОСОБА_1 суму штрафу 255,00 грн. та 31,00 грн.; з ТОВ «Евакуатор Сервіс», Департамента транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) солідарно на користь ОСОБА_1 плату за транспортування 1270,00 грн. та комісію фінансової установи 48,00 грн.; з Департамента транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Головного управління Державна казначейської служби України у місті Києві солідарно на користь ОСОБА_1 плату за послуги зберігання транспортного засобу 576,00 грн. та суму комісійної винагороди фінансової установи 39,00 грн.; з державного бюджету України, Департамента транспортної інфраструктур» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) з ТОВ «Евакуатор Сервіс», Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві солідарно на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 84080 грн.

Представник відповідача ТОВ «Евакуатар Сервіс» подав відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що з аналізу зазначених вимог позивача слідує, що ним заявлено майнові вимоги про стягнення коштів на відшкодування матеріальної та моральної шкоди до ТОВ «Евакуатар Сервіс», як до суб`єкта владних повноважень, яким по своїй суті товариство не є. Товариство вважає, що у цій справі не є належним відповідачем з наступних причин. Послуга перевезення вантажу (в даному випадку евакуації автомобіля) була надана в повному обсязі. Те що, замовником даної послуги виступив не власник транспортного засобу, пояснюється фактом вчинення адміністративного правопорушення позивачем. Водій ТОВ «Евакуатар Сервіс», не самостійно приймав рішення про евакуацію автомобіля, а відповідно до акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, складеного інспектором з паркування управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). Крім того, позивач не оспорює факт надання послуги евакуації, тим самим факт евакуації транспортного засобу не є предметом спору. Стосовно відшкодування моральної шкоди з товариства позивачем не надано жодного доказу та підтвердження, що він зазнав маральної шкоди від неправомірних дій товариства та саме в такому розмір. Просить суд відмовити у задоволенні позову.

Представник відповідача Державної казначейської служби України подав відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що позовні вимоги не визнає, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. В матеріалах справи не наведено жодних обставин, які вказують на неправомірність дій чи бездіяльність з боку відповідачів по справі, а саме, Державної казначейської служби України, Департаменту транспортної інфраструктури Виконавчого органу Київської міської ради, Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві, ТОВ «Евакуатор Сервіс», що призвели до виникнення даного спору. Позивач звернувся до неналежного відповідача, оскільки Казначейство за зверненням стягувачів здійснює виконання судових рішень щодо стягнення бюджетних коштів. Виконання цих повноважень не передбачає участі у всіх судових справах в якості відповідача, предметом яких є стягнення бюджетних коштів та/або боржників. Зауважує, що у разі задоволення позовних вимог, на Казначейство не можуть бути покладені судові витрати, з огляду на відсутність в його діях будь-яких порушень.

Представник відповідача Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві подав відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що позовні вимоги не визнає, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. В матеріалах справи не наведено жодних обставин, які вказують на неправомірність дій чи бездіяльність з боку відповідачів по справі, а саме, Державної казначейської служби України, Департаменту транспортної інфраструктури Виконавчого органу Київської міської ради, Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві, ТОВ «Евакуатор Сервіс», що призвели до виникнення даного спору. Позивач звернувся до неналежного відповідача, оскільки Головне управління казначейства за зверненням стягувачів здійснює виконання судових рішень щодо стягнення бюджетних коштів. Виконання цих повноважень не передбачає участі у всіх судових справах в якості відповідача, предметом яких є стягнення бюджетних коштів та/або боржників. Зауважує, що у разі задоволення позовних вимог, на Казначейство не можуть бути покладені судові витрати, з огляду на відсутність в його діях будь-яких порушень.

Відповідач - Департамент транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) подав відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню. Позивачем не доведено відсутність підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та відповідно не спростовано правомірність дій головного інспектора з паркування відділу інспекції з паркування Шевченківського району управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Лапшина Сергія Івановича при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення серія AB від 27.01.2020 та відповідно безпідставно заявлено позовну вимогу щодо стягнення з державного бюджету та Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради Київської міської державної адміністрації) суму штрафу в розмірі 255,0 грн. та суму комісійної винагороди фінансової установи 31,00 грн. 27 січня 2020 року об 18 год. 26 хв. головним інспектором з паркування на вул. Хрещатик, 42 в м. Києві зафіксовано, що транспортний засіб SEAT IBIZA номерний знак НОМЕР_3 залишено для стоянки таким чином, що створює перешкоду для руху пішоходів або інших транспортних засобів, чим порушено підпункт 9 пункту 15.10 Правил дорожнього руху. Це зокрема, підтверджується тим, що транспортний засіб SEAT IBIZA номерний знак НОМЕР_3 залишено в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», що підтверджується схемою розташування дорожніх знаків по вул. Хрещатик в м. Києві згідно загальноміської бази даних технічних засобів регулювання дорожнього руху. Вказане спростовує твердження позивача про те, що його автомобіль не унеможливлював рух інших транспортних засобів та не створював перешкод для пішоходів. У подальшому інспектором за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів було встановлено, що транспортний засіб SEAT IBIZA номерний знак НОМЕР_4 належить на праві приватної власності гр. ОСОБА_1 . Постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Встановивши відповідальну особу, а саме: ОСОБА_1 , за яким зареєстровано транспортний засіб SEAT IBIZA номерний знак НОМЕР_4 інспектором було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення від 27 січня 2020 року серії АВ № , відповідно до якої на ОСОБА_1 накладено штраф в розмірі 510 грн. за порушення вимог ч. 3 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Враховуючи викладене, інспектором повністю дотримані норми чинного законодавства України при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення серія АВ № від 27 січня 2020 року. З огляду на викладене, відсутні правові підстави для стягнення з державного бюджету та Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) суму штрафу в розмірі 255,0 грн. та суму комісійної винагороди фінансової установи 31,00 грн. Позивачем не доведено належними доказами протиправність тимчасового затримання транспортного засобу SEAT IBIZA номерний знак НОМЕР_3 та доставлення його на спеціальний майданчик. Позивачем безпідставно та необґрунтовано заявлено і позовну вимогу про стягнення з Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) плати за зберігання транспортного засобу 576,0 грн. та суму комісійної винагороди фінансової установи 39,00 грн. Оскільки, сплата коштів за послугу зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів на спеціальних майданчиках чи стоянках здійснюється безпосередньо органам Національної поліції України. Також є необґрунтованою та безпідставною і вимога про стягнення моральної шкоди у розмірі 84 080грн. Просить суд відмовити у задоволенні позову.

Відповідач - Головне управління Національної поліції у м. Києві подав відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню, оскільки є необґрунтованими та безпідставними.

Позивач в судове засідання не з`явився. Через канцелярію суду подав заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує.

Відповідачі в судове засідання не забезпечили явку своїх представників. У поданих до суду відзивах на адміністративний позов просили розглянути справу за їх відсутності.

Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є: верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі; обов`язковість судового рішення; забезпечення права на апеляційний перегляд справи; забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом; розумність строків розгляду справи судом; неприпустимість зловживання процесуальними правами; відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення.

Статтею 19 Конституції України визначено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що 27 січня 2020 року головним інспектором з паркування відділу (інспекції) з паркування Шевченківського району управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Лапшиним С.І. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису) серія АВ № про те, що 24 січня 2020 року 18год. 26хв. на вул. Хрещатик, 42 в м. Києві, транспортний засіб SEAT IBIZA номерний знак НОМЕР_3 , власник якого ОСОБА_1 , залишено для стоянки таким чином, що створює перешкоду для руху пішоходів або інших транспортних засобів, чим порушено пункту 15.10, д Правил дорожнього руху та вчинено адміністративне правопорушення, передбачене частино 3 статті 122 КУпАП. Технічний пристрій, яким зафіксовано правопорушення: Sigmа Х-tremePQ53 CammPro 1826.адреса веб-сайту в мережі інтернет за матеріалами фото/відео фіксації правопорушення: penalty.gis.kyivcity.gov.ua ідентифікатор для доступу до зображень транспортного засобу - номер постанови. Постановлено застосувати адміністративне стягнення до ОСОБА_1 у вигляді штрафу у розмірі 510грн.

Також інспектором 24 січня 2020 року у присутності свідків було складено акт огляду транспортного засобу SEAT IBIZA номерний знак НОМЕР_3 та переданий на спеціальний майданчик чи стоянку за адресою: м. Київ, вул. Гната Хоткевича, 20-б. Огляд та тимчасове затримання транспортного засобу здійснено у зв`язку з порушенням пункту 15.10, д ПДР. Транспортний засіб для його доставлення на спеціальний майданчик чи стоянку прийняв ТОВ «Евакуатор Сервіс».

Відповідно до частини першої статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ч. 5 ст. 14 Закону України від 30.06.1993 року № 3353-XII «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Розділом 15 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 10.10.2001 року за №1306 (далі - ПДР України), встановлені вимоги щодо здійснення зупинок та стоянок транспортних засобів.

Відповідно до п.15.10. ПДР України стоянка забороняється: д) у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів.

Ч. 3 ст. 122 КпАП України передбачена відповідальність за порушення водіями транспортних засобів правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху у вигляді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 510 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Згідно з ч. 1 cт. 260 КУпАП з метою припинення адміністративних правопорушень та для забезпечення своєчасного і правильного розгляду справ та виконання постанов по справах про адміністративні правопорушення допускається тимчасове затримання транспортного засобу.

Відповідно до cт. 265-2 КУпАП у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачене ч. 3 ст.122 КУпАП, працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху, в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора.

Відповідно до п.1 розд. ХІІ наказу Міністерства внутрішніх справ України «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» від 07.11.2015 року № 1395 (далі - Інструкція №1395) тимчасове затримання транспортного засобу поліцейським проводиться у випадках, передбачених статтею 265-2 КУпАП, зокрема у разі, коли неможливо усунути причину затримання на місці виявлення адміністративного правопорушення, і передбачає примусове припинення використання такого транспортного засобу шляхом його блокування за допомогою технічних пристроїв або доставлення на спеціальний майданчик чи стоянку, якщо транспортний засіб створює значні перешкоди дорожньому руху.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд критично оцінює наданий представником відповідача Департаментом транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) як доказ вини позивача копію матеріалів фото фіксації до постанови АВ № про місце розташування та порядок евакуації транспортного засобу позивача, оскільки з фото не вбачається, що розташування автомобіля позивача що зафіксовано 24 січня 2020 року з 18год 26хв. робить неможливим рух інших транспортних засобів або створює перешкоду для руху пішоходів, оскільки, дорожнє покриття має декілька смуг для автомобілів крім того, на місці розташування спірного авто не вбачається, можливості здійснення руху пішоходів, оскільки між тротуаром та проїжджою частиною є стаціонарне бар`єрне огородження.

Згідно зі ст. 222 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ч.ч. 1, 2, 3 і 5 ст. 122 КУпАП розглядають органи Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі (ч. 2 ст. 258 КУпАП).

Відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених ч.ч. 1, 2 цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

У випадках, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 258 КУпАП, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Таким чином притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності (п. 6 ст. 258 КУпАП).

Відповідно до п. 2 розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфер: забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395 постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ч.ч. 1-3, 5 ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Разом з тим відповідно до п. 4 вказаної Інструкції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, користується правами, визначеними у ст. 268 КУпАП.

Одночасно згідно з п. 8 Інструкції справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справа розглядається лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (стаття 268КУпАП).

З викладеного вбачається, що розгляд адміністративної справи у скороченому провадженні та винесення постанови поліцейським про накладання адміністративного стягнення на місці вчинення правопорушення можливе за присутності особи, на яку таке стягнення накладено. В іншому випадку розгляду адміністративної справи можливий лише у випадку своєчасного сповіщення особи про місце і час розгляду справи.

В порушення п.6 Порядку тимчасового затримання працівниками уповноважених працівниками поліції не було залишено на місці, де був автомобіль позивача повідомлення про тимчасове затримання транспортного засобу та необхідність прибуття водія до територіального органу Національної поліції для оформлення протоколу про адміністративне правопорушення або винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Отже, відповідачами не доведена наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.122 КУпАП, а тому оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню, дії працівників поліції щодо затримання транспортного засобу позивача та винесення оскаржуваної постанови підлягають визнанню неправомірними.

Стосовно позовних вимог позивача про стягнення завданої майнової шкоди (збитки), у розмірі 255,00 грн. адміністративного штрафу за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП, 1270,00 грн. за транспортування (евакуацію) автомобіля та 48,00 грн. комісійну винагороду, 576 грн. за зберігання транспортного засобу на спеціальному майданчику та 39,00грн. комісійну винагороду, суд дійшов висновку про їх задоволення з огляду на наступне.

Позивач у підтвердження вищевказаних витрат надав суду копії квитанцій на переказ коштів № 170125689 від 27.01.2020р. та № 170126442 від 27.01.2020р. та № 170126132 від 27.01.2020 року.

Відповідно до п. 12 Порядку тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках (із змінами і доповненнями затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1102) повернення тимчасово затриманого транспортного засобу, який зберігається на спеціальному майданчику чи стоянці, здійснюється за письмовим зверненням його водія, власника (співвласника) за умови оплати ним витрат, пов`язаних з транспортуванням та зберіганням такого транспортного засобу, та пред`явлення відповідної постанови у справі про адміністративне правопорушення або протоколу про адміністративне правопорушення у разі їх складення. Таким чином, для того щоб повернути ТЗ, позивач був вимушений сплатити витрати на оплату евакуатора, зберігання транспортного засобу на спеціальному майданчику та послуги банку.

Згідно до ст. 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст.1174 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою.

Відповідно до цієї норми обов`язок відшкодувати завдану шкоду фізичній особі покладається не на посадову особу, незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю якої завдано шкоду, а на державу Україна. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України № 6-440цс16 від 25 травня 2016 р.

У контексті з положеннями ч. 1 ст. 6 КАС України, яка передбачає право на судовий захист, завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи в публічно-правових відносинах. При цьому захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

У п. 8 ч. 1 ст. 3 КАС України позивача визначено, зокрема, як особу, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду.

Таким чином до адміністративного суду вправі звернутися з позовом особа, яка має суб`єктивне уявлення, особисте переконання в порушенні її прав чи свобод.

Однак, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є об`єктивна наявність відповідного порушення відповідачем права або законного інтересу в публічно-правових відносинах на момент звернення до суду.

З наведеного позивачем обґрунтування позовних вимог, з аналізу положень законодавства, обставин справи та доданих до адміністративного позову документів вбачається, що Головне управління Національної поліції у м. Києві у спірних правовідносинах по відношенню до позивача не наділена владними управлінськими функціями та відповідно не приймала жодних рішень у сфері публічно-правових відносин по відношенню до позивача, тому помилково визначена відповідачем.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 №730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ» Департамент патрульної поліції утворено як міжрегіональний територіальний орган Національної поліції (юридичну особу публічного права), водночас ліквідовано Департамент патрульної служби МВС України.

Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції є територіальним (відокремленим) підрозділом Департаменту патрульної поліції, у трудових відносинах з яким перебуває Інспектор.

П. 9 Положення про Департамент патрульної поліції, затвердженого наказом Національної поліції України 06.11.2015р. № 73 (у редакції наказу Національної поліції України 31.10.2016р. № 1114), встановлено, що Департамент патрульної поліції є юридичною особою публічного права, зокрема має самостійний баланс, рахунки в органах Державної казначейської служби України. Пунктом 10 цього Положення передбачено, що Департамент патрульної поліції є органом, що фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України. Отже, кошти на відшкодування завданої позивачу матеріальної шкоди належить стягнути з Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Ч. 1 ст.139 КАС України унормовує, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до положень ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, а також у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно з роз`ясненнями постанови пленуму Верховного Суду України від 31.03. 1995 N 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Необхідно зазначити, що позивач не зазначив жодної з передбачених ст. 23 ЦК України, підстав для задоволення позову в частині відшкодування моральної шкоди, не довів факту заподіяння йому моральних страждань діями відповідачів, тобто шкоди та причинного зв`язку.

Таким чином, оскільки позивачем надані докази про обставини на які він посилається, як на підставу цих вимог, а відповідачем не додані докази порушень правил дорожнього руху, щодо паркування, стоянки автомобіля у місцях, де транспортний засіб, що стоїть зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині необхідно задовольнити. В частині стягнення моральної шкоди необхідно відмовити, оскільки позивач не обґрунтував, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ч. 2 ст. 9, ст. 122, 258, 268, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ч. 2 ст. 9, ст. 139, ст. 241-246, 250, 271-272, 286, 293-295, п п. 15 п. 15 Розділу ХІІІ Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві, Державної казначейської служби України, Товариства з обмеженою відповідальністю «Евакуатор Сервіс», Головного управління Національної поліції у м. Києві про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серії АВ № від 24 січня 2020 року, винесену головним інспектором з паркування управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Лапшиним Сергієм Івановичем скасувати, провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 122 КУпАП - закрити.

Визнати протиправним тимчасове затримання головним інспектором з паркування управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Лапшиним Сергієм Івановичем транспортного засобу SEAT, НОМЕР_1 , 24.01.2020 о 18:26 за адресою Хрещатик, 42 у м. Києві.

Стягнути з Департамента транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрацій, на користь ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_5 завдану майнову шкоду (збитки) в розмірі 255,00 грн. адміністративного штрафу за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП та 31,00грн. комісійну винагороду 1270,00 грн. плату за транспортування (евакуацію) автомобіля та 48,00 грн. комісійну винагороду, 576 грн. за зберігання транспортного засобу на спеціальному майданчику та 39,00грн. комісійну винагороду.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя: Н.Ф. Карабаза