Справа № 140/7436/22
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2023-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2023 рокуЛьвівСправа № 140/7436/22 пров. № А/857/3992/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.,

суддів Довгополова О.М., Гудима Л.Я.,

з участю секретаря судового засідання Ханащак С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 30 січня 2023 року у справі № 140/7436/22 (головуючий суддя Лозовський О.А., ухваленого в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у м. Луцьку, повний текст рішення складений 30 січня 2023 року) за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю ,,Вест Петрол Маркет" до Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В :

11 листопада 2022 року товариство з обмеженою відповідальністю ,,Вест Петрол Маркет" звернулося із позовом до Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 30.12.2021 №450/33000703 та №451/33000703.

Рішенням від 30 січня 2023 року Волинський окружний адміністративний суд позовні вимоги задовольнив частково.

Визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 30.12.2021 №450/33000703.

Визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 30.12.2021 №451/33000703 в частині накладення штрафних (фінансових стягнень) в розмірі 2 000 (дві тисячі) гривень 00 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог суд відмовив.

Також суд стягнув на користь товариства з обмеженою відповідальністю ,,Вест Петрол Маркет" за рахунок бюджетних асигнувань Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків судовий збір в сумі 2 481 гривню 00 копійок.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Західне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків подало апеляційну скаргу, оскільки вважає, що рішення прийняте з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що за наслідками проведеної фактичної перевірки ТзОВ ,,Вест Петрол Маркет" за адресою місця здійснення господарської діяльності (розташування акцизного складу): Вінницька область, м. Немирів, вул. Гайсинське шоссе, 4, АЗС з магазином, за період з 19.06.2019 по 02.12.2020, оформленої актом від 03.12.2021 № 11567/02-32-09-04/42663493, встановлені порушення вимог підпунктів 230.1.2, 230.1.3 пункту 230.1 статті 230 ПК України, у зв`язку відсутністю з 01.04.2020 по 19.09.2021 позитивних результатів повірки та оцінки відповідності рівнемірів-лічильників, а з 01.04.2020 по 23.04.2020 на витратоміри-лічильники та у зв`язку з несвоєчасним поданням електронних документів, що містять дані про фактичні залишки та обсяги пального.

За таких обставин, відповідач вважає правомірними оскаржені податкові повідомлення-рішення, а тому просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

ТзОВ ,,Вест Петрол Маркет" подало відзив на апеляційну скаргу, в якому спростовує доводи відповідача про невідповідність рішення суду першої інстанції нормам матеріального та процесуального права.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційного суду підтримав вимоги апеляційної скарги та просить їх задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача заперечив вимоги апеляційної скарги та просить залишити скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скарга не належить до задоволення з таких підстав.

Суд першої інстанції встановив та підтверджується матеріалами справи, що ГУ ДПС у Вінницькій області на підставі наказу №4074к від 23.11.2021 ,,Про проведення фактичної перевірки ТзОВ ,,Вест Петрол Маркет" та направлень від 24.11.2021 №4837, №4839 проведено фактичну перевірку AЗC з магазином, на якій здійснює свою господарську діяльність TзOB ,,Вест Петрол Маркет", що розташована за адресою: Вінницька обл., м.Немирів, вул. Гайсинське шосе, 4 , за результатами якої складено акт фактичної перевірки від 03.12.2021 №11567/02-32-09-04/ 42663493 (а. с. 14-18).

У висновках зазначеного акту перевірки контролюючий орган вказав на порушення товариством підпунктів 230.1.2, 230.1.3 пункту 230.1 статті 230 ПК України, у зв`язку відсутністю з 01.04.2020 по 19.09.2021 позитивних результатів повірки та оцінки відповідності рівнемірів-лічильників, а з 01.04.2020 по 23.04.2020 на витратоміри-лічильники та у зв`язку з несвоєчасним поданням електронних документів, що містять дані про фактичні залишки та обсяги пального.

Товариство подало заперечення на вказаний акт перевірки, які частково задоволені, за висновком яких встановлено порушення пп. 230.1.2, 230.1.3 п. 230.1 ст. 230 ПК України, в частині відсутності позитивних результатів повірки та оцінки відповідності на шість одиниць витратомірів-лічильників та пп. 230.1.2, 230.1.3 п. 230.1 ст. 230 ПК України, в частині несвоєчасного подання шести електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсягу пального.

На підставі даного акту перевірки, з урахуванням результатів розгляду заперечень, Західне міжрегіональне управління ДПС по роботі з ВПП 30.12.2021 винесло податкові повідомлення-рішення №450/33000703, яким застосовано штраф в сумі 120 000 грн. та №451/33000703, яким застосовано штраф в сумі 6 000 грн.

Вказані податкові повідомлення-рішення позивач оскаржував в адміністративному порядку, однак рішенням ДПС України від 07.10.2022 №12438/6/99-00-06-03-01-06 скарга товариства залишена без задоволення, а податкові повідомлення-рішення від 30.12.2022 №450/33000703 та №451/33000703 -без змін.

Не погоджуючись з податковими повідомленнями-рішенням ТзОВ ,,Вест Петрол Маркет" оскаржило їх в судовому порядку.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що встановлений перевіркою факт використання ТзОВ ,,Вест Петрол Маркет" на АЗС шести витратомірів-лічильників, щодо яких відсутній позитивний результат повірки або оцінки відповідності з 01.04.2020 по 23.04.2021 не знайшов своє підтвердження під час розгляду справи, а тому суд дійшов висновку про неправомірне застосування штрафних (фінансових) санкцій згідно з пунктом 128.1-1 статті 128 ПК України, за яким відповідальність настає саме за необладнання акцизного складу витратомірами-лічильниками, а в розумінні підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 ПК України у разі відсутності позитивного результату повірки акцизний склад вважається необладнаним витратомірами-лічильниками, оскільки наявні в матеріалах справи формуляри повірки містять записи про придатність витратомірів-лічильників (паливно-роздавальні колонки) із серійними номерами D1237207, D1245195, D1237210, D1237220, D0634229, 2344/16, про що свідчать відбиток повірочного тавра у відповідному розділі експлуатаційних документів.

З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення №450/33000703 від 30.12.2021, яким до позивача застосовано штраф в сумі 120 000 грн, винесене відповідачем з порушенням вищевказаних вимог законодавства, є протиправним та таким що підлягає скасуванню, а позов цій частині підлягає до задоволення.

Окрім того, на думку суду першої інстанції, згідно із наявними у справі квитанціями дані про фактичні залишки пального та про обсяг обігу були надіслані не пізніше 23 години 59 хвилин доби, що настає за звітною добою, а тому суд погодився із доводами позивача про своєчасне подання до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового, в тому числі за 03.01.2021- 04.01.2021, за 11.05.2021 - 12.05.2021 та відсутність у діях позивача складу податкового правопорушення, відповідальність за яке передбачена пунктом 128-1.3 статті 128-1 ПК України.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та рішенню суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Спірні правовідносини врегульовані Податковим кодексом України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (із змінами та доповненнями).

Згідно з підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Порядок проведення фактичної перевірки врегульований статтею 80 ПК України.

Фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи) (пункт 80.1 статті 80 ПК України).

Відповідно до підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема: (5) у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

Матеріали справи свідчать, що згідно з актом перевірки від 03.12.2021 за №11567/02-32-09-04/42663493 проведення фактичної перевірки товариства позивача на підставі наказу від 23.11.2021 №4074к призначено з метою здійснення функцій, визначених законодавством у сфері ліцензування, виробництва, придбання, зберігання, реалізації, транспортування та обліку пального. При цьому правовою підставою для призначення перевірки у наказі вказано підпункти 80.2.2, 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України.

Проаналізувавши приписи підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, суд першої інстанції дійшов висновку, що здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального є самостійною підставою з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання за умови дотримання процедурних питань (прийняття наказу, вручення наказу, направлень, пред`явлення службових посвідчень) та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства. В цьому випадку достатньо факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин (виробництво і обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального).

Врахувавши правові позиції Верховного Суду, викладені у постанові від 19.05.2020 у справі №820/2300/18 та у постанові від 21.07.2022 у справі №320/1864/21, суд першої інстанції відхилив доводи позивача про відсутність підстав для проведення фактичної перевірки як такі, що суперечить нормам права, які регулюють спірні правовідносини.

Рішення суду першої інстанції в цій частині вирішення позовних вимог сторони не оскаржили, а тому в силу приписів ч.1 ст. 308 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів не переглядає рішення суду першої інстанції в чистині відхилення доводів позовної заяви щодо відсутності підстав для проведення фактичної перевірки.

Щодо суті порушення вимог ПК України, яке стало підставою для винесення спірного податкового повідомлення-рішення №450/33000703 від 30.12.2021, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 14 ПК України визначено, що акцизний склад - це приміщення або територія на митній території України, де розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізації пального (підпункт 14.1.6 пункту 14.1);

розпорядник акцизного складу - суб`єкт господарювання, який одержав ліцензію на право виробництва спирту етилового, алкогольних напоїв, зареєстрований платником акцизного податку, або суб`єкт господарювання - платник акцизного податку, який здійснює виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізацію пального на акцизному складі та має документи, що підтверджують право власності або користування приміщеннями та/або територією, що відносяться до акцизного складу (підпункт 14.1.224 пункту 14.1).

Згідно вимог підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 ПК України акцизні склади, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізація пального, повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірами-лічильниками рівня таких товарів (продукції) у резервуарі, а для скрапленого газу (пропану або суміші пропану з бутаном), інших газів, бутану, ізобутану за кодами згідно з УКТ ЗЕД 2711 12 11 00, 2711 12 19 00, 2711 12 91 00, 2711 12 93 00, 2711 12 94 00, 2711 12 97 00, 2711 13 10 00, 2711 13 30 00, 2711 13 91 00, 2711 13 97 00, 2711 14 00 00, 2711 19 00 00, 2901 10 00 10 - також можуть бути обладнані пристроями для вимірювання рівня або відсотка пального у резервуарі (далі - рівнемір-лічильник) на кожному введеному в експлуатацію стаціонарному резервуарі, розташованому на акцизному складі.

Витратоміри-лічильники та резервуари повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, проведені відповідно до законодавства, а рівнеміри-лічильники повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, або калібрування, проведені відповідно до законодавства. У разі відсутності позитивного результату повірки або оцінки відповідності, або калібрування витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників для цілей цього Кодексу акцизні склади, на яких вони розташовані, вважаються необладнаними витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками.

Платники податку - розпорядники акцизних складів зобов`язані зареєструвати: а) усі розташовані на акцизних складах резервуари, введені в експлуатацію, витратоміри-лічильники та рівнеміри-лічильники у розрізі акцизних складів - в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі;

б) усі акцизні склади - в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Забороняється здійснення реалізації пального без наявності зареєстрованих витратомірів-лічильників, рівнемірів-лічильників та резервуарів, без реєстрації акцизного складу.

Згідно з підпунктом 12 підрозділу 5 Розділу ХХ Податкового кодексу України розпорядники акцизних складів відповідно до вимог цього Кодексу зобов`язані обладнати акцизні склади витратомірами-лічильниками та/або рівнемірами-лічильниками та зареєструвати їх в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі в такі строки: акцизний склад, де розташовано резервуари, загальна місткість яких не перевищує 1000 куб. метрів, - не пізніше 1 січня 2020 року.

З аналізу вказаних правових норм вбачається, що розпорядники акцизних складів зобов`язані були обладнати акцизні склади витратомірами-лічильниками та/або рівнемірами-лічильниками та зареєструвати їх в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі. Законодавцем також було визначено і граничний строк для такого обладнання та реєстрації, зокрема по акцизному складу, де розташовано резервуари, загальна місткість яких не перевищує 1000 куб. метрів, - не пізніше 1 січня 2020 року.

Абзацом четвертим пункту 18 підрозділу 5 Розділу ХХ Податкового кодексу України передбачено, що норми пункту 128-1.1 статті 128-1 цього Кодексу застосовуються до розпорядників акцизних складів, на яких розташовано резервуари, загальна місткість яких не перевищує 1000 куб. метрів - з 1 квітня 2020 року.

Отже, згаданими вище пунктами підрозділу 5 Розділу ХХ Податкового кодексу України встановлено строки для виконання обов`язку платником податку для облаштування акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівнемірами-лічильниками рівня пального у резервуарі та реєстрації таких в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі, а також передбачено дату з якої до таких платників застосовуються норми пункту 128-1.1 статті 128-1 Податкового кодексу України.

При цьому слід зазначити, що відповідальності за недотримання вказаного строку (не пізніше 1 січня 2020 року), тобто за несвоєчасне обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівнемірами-лічильниками та їх реєстрацію в відповідному Єдиному державному реєстрі нормами Податкового кодексу України не передбачено.

Відповідно до приписів пункту 109.1 статті 109 Податкового кодексу України податковим правопорушенням є протиправне діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно пункту 128-1.1 статті 128-1 Податкового кодексу України необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі рівнеміра-лічильника на введеному в експлуатацію резервуарі, розташованому на акцизному складі, та/або витратоміра-лічильника на місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованого на акцизному складі, а також необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників обсягу виробленого спирту етилового витратоміра-лічильника спирту етилового на місці отримання та відпуску спирту етилового, розташованого на акцизному складі, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 20000 гривень за кожний необладнаний резервуар та/або незареєстрований рівнемір-лічильник, а також за кожне необладнане місце відпуску пального наливом з акцизного складу або за кожне місце отримання та відпуску спирту етилового, та/або незареєстрований витратомір-лічильник/витратомір-лічильник спирту етилового.

Тобто складом правопорушення, визначеного пункту 128-1 статті 128-1 Податкового кодексу України, за яке передбачена штрафна санкція, є саме необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників.

При цьому, ані зазначена норма, ані інші положення Податкового кодексу України, як вже було зазначено вище, не передбачають відповідальності за порушення строку обладнання або реєстрації зазначених рівнемірів та витратомірів.

Отже, враховуючи, що у ході перевірки контролюючим органом було встановлено наявність на акцизному складі позивача витратомірів/рівнемірів-лічильників рівня нафтопродуктів, які були зареєстровані в Єдиному державному реєстрі, що підтверджується матеріалами справи, зокрема і актом перевірки, та не заперечується відповідачем, колегія суддів дійшла висновку про безпідставність притягнення позивача до відповідальності, передбаченої пунктом 128-1.1 статті 128-1 Податкового кодексу України, оскільки на момент фактичної перевірки обладнання було встановлене та зареєстроване.

Враховуючи наведене, Верховний Суд у постанові від 19 січня 2023 року у справі № 580/9246/21 сформував правову позицію, що застосування пункту 128-1.1 статті 128-1 Податкового кодексу України можливе виключно у випадку необладнання та/або відсутності реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі рівнеміра-лічильника на введеному в експлуатацію резервуарі, розташованому на акцизному складі, та/або витратоміра-лічильника на місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованого на акцизному складі, як передбачено диспозицією вказаної норми. Порушення строків обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівнемірами-лічильниками та реєстрації їх в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі (передбачених підпунктом 12 підрозділу 5 Розділу ХХ Податкового кодексу України), якщо на час проведення перевірки встановлено їх наявність на акцизних складах та їх реєстрація в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі, не може бути підставою для застосування до платника податків пункту 128-1.1 статті 128-1 Податкового кодексу України.

Суд першої інстанції належним чином дослідив надані сторонами докази та встановив, що на території акцизного складу (уніфікований номер 100013), на якому здійснює господарську діяльність ТзОВ ,,Вест Петрол Маркет" зі зберігання та реалізації пального, розташовані п`ять паливо-роздавальних колонок моделі ТОКНЕІМ заводські номери D1237207, D1245195, D1237210, D1237220, D0634229 та одна газо-роздавальна колонка TATSUNO заводський номер 2344/16, котрі виконують функції витратомірів-лічильників та які зареєстровані у відповідному реєстрі згідно положень ПК України.

ТзОВ ,,Вест Петрол Маркет" до перевірки надало формуляри на витратоміри-лічильники (паливно-роздавальні колонки) із серійними номерами D1237207, D1245195, D1237210, D1237220, D0634229, 2344/16, які повірені 24.04.2020 та 22.04.2021.

При цьому, суд першої інстанції слушно зауважив, що відповідно до міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями, затверджених наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 № 1747, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.11.2016 за №1417/29547, міжповірочний інтервал періодичної повірки паливороздавальної колонки для заправки автомобілів світлими нафтопродуктами, мастилами, скрапленим газом, стисненим газом становить 1 рік.

Згідно з пунктом 3 розділу IV Порядку проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів, затвердженого наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 08.02.2016 № 193, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24.02.2016 за №278/28408, оформлення результатів періодичної, позачергової повірок та повірки після ремонту здійснюється таким чином: 1) позитивні результати періодичної, позачергової повірок та повірки після ремонту засобів вимірювальної техніки (ЗВТ) засвідчують відбитком повірочного тавра на ЗВТ чи записом з відбитком повірочного тавра у відповідному розділі експлуатаційних документів та/або оформлюють свідоцтво про повірку ЗВТ за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку. На вимогу заявника можливе поєднання зазначених видів засвідчення результатів повірки; 2) свідоцтво про повірку ЗВТ може бути оформлене: на паперовому носії; в електронній формі - у разі дотримання вимог Законів України ,,Про електронні документи та електронний документообіг", ,,Про електронні довірчі послуги" та цього Порядку.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанції щодо визнання протиправності та скасування податкового повідомлення-рішення за №450/33000703 від 30.12.2021, оскільки позивач належними та допустимими доказами довів факт наявності на час проведення фактичної перевірки позитивного результату повірки.

Окрім того, враховуючи наведену вище правову позицію Верховного Суду, колегія суддів акцентує увагу на тому, що відповідальність за пунктом 128-1.1 статті 128-1 Податкового кодексу України настає саме за необладнання та/або відсутності реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі рівнеміра-лічильника на введеному в експлуатацію резервуарі, розташованому на акцизному складі, та/або витратоміра-лічильника на місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованого на акцизному складі, а не за відсутність позитивного результату повірки, як було встановлено під час фактичної перевірки.

Так, в акті перевірки контролюючий орган вказав, що перевіркою обладнання акцизного складу витратомірами-лічильниками та їх реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників встановлено, що ТзОВ ,,Вест Петрол Маркет" на акцизному складі № 1000013 використовує шість витратомірів-лічильників (паливно-роздавальні колонки). Щодо відсутності реєстрації наявних на складі витратомірів-лічильників в акті не зазначено.

Відповідно до підпункту 230.1.3 пункту 230.1 статті 230 ПК України розпорядники акцизних складів зобов`язані на кожному акцизному складі щоденно (крім днів, в які акцизний склад не працює) формувати дані про фактичні залишки пального на початок та кінець звітної доби та про добові фактичні обсяги отриманого та реалізованого пального (далі у цьому розділі - обсяг обігу пального) у розрізі кодів товарних підкатегорій згідно з УКТ ЗЕД у літрах, приведених до температури 15° С. Дані про фактичні залишки пального та про обсяг обігу пального формуються після проведення останньої операції з обігу пального у звітній добі, але не пізніше 23 години 59 хвилин цієї доби, до початку здійснення операцій з обігу пального у добу, що настає за звітною добою, та подаються до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, не пізніше 23 години 59 хвилин доби, що настає за звітною добою. Дані про залишки пального та про обсяг обігу пального подаються електронними засобами зв`язку у формі електронних документів, яка затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Електронні документи заповнюються автоматично шляхом передачі до них даних з витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників (під час виходу з ладу, проведення повірки або калібрування рівнеміра-лічильника або витратоміра-лічильника - заповнюються відповідальною особою розпорядника акцизного складу). В електронних документах також зазначаються відповідальною особою розпорядника акцизного складу дані про обсяги залишків пального, що знаходяться на акцизному складі в тарі, балонах, упаковці, про добовий обсяг реалізованого пального в тарі, балонах, упаковці, а також інформація про дні, в які акцизний склад не працює.

Відповідно до підпункту 5 пункту 5 Порядку ведення Єдиного державного реєстру витратомірів-лічильників і рівнемірів - лічильників рівня пального у резервуарі, передачі облікових даних з них електронними засобами зв`язку до контролюючих органів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.11.2017 № 891(далі - Порядок №891), електронні документи для наповнення Реєстру, які формуються розпорядниками акцизних складів та надсилаються до Реєстру за кожним місцем розташування акцизного складу, містять: зведені за добу підсумкові облікові дані щодо: обсягів фактичних залишків пального на початок та кінець звітної доби та добового обсягу обігу пального за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД у літрах, приведених до температури 15 С, у розрізі всіх наявних у розпорядника акцизного складу акцизних складів з уніфікованою нумерацією - для усіх розпорядників акцизних складів, крім зазначених в абзаці третьому цього підпункту; добового фактичного обсягу реалізованого пального у розрізі кодів товарних підкатегорій згідно з УКТ ЗЕД у літрах, приведених до температури 15 С, - для розпорядників акцизних складів, на акцизних складах яких провадиться діяльність з переробки нафти, газового конденсату, природного газу та їх суміші, з метою вилучення цільових компонентів (сировини), що передбачає повний технологічний цикл їх переробки в готову підакцизну продукцію (пальне).

Пунктом 6 Порядку №891 визначено, що електронні документи для наповнення Реєстру, що містять інформацію, зазначену в підпунктах 5 і 6 пункту 5 цього Порядку, формуються та надсилаються розпорядниками акцизних складів щодня (крім днів, у які акцизний склад не працює). Дані про фактичні залишки пального та про обсяг обігу (обсяг реалізованого та обсяг отриманого) пального, зазначені в підпункті 5 пункту 5 цього Порядку, формуються після проведення останньої операції з обігу пального за звітну добу, але не пізніше 23 години 59 хвилин такої доби, до початку проведення операцій з обігу пального за добу, що настає за звітною добою, та подаються до ДФС не пізніше 23 години 59 хвилин доби, що настає за звітною добою.

Підтвердженням розпоряднику акцизного складу прийняття/неприйняття його електронного документа для наповнення Реєстру/коригуючого електронного документа для наповнення Реєстру є квитанції в електронному вигляді у текстовому форматі, які надсилаються йому держателем Реєстру протягом операційного дня. Датою та часом надсилання електронного документа для наповнення Реєстру/коригуючого електронного документа для наповнення Реєстру держателю Реєстру є дата та час, зафіксовані у квитанції. Якщо протягом операційного дня держателем Реєстру не надіслано квитанції про прийняття/неприйняття електронного документа для наповнення Реєстру / коригуючого електронного документа для наповнення Реєстру, такий електронний документ вважається прийнятим.

Відповідальність за порушення вимог підпункту 230.1.3 пункту 230.1 статті 230 ПК України передбачена пунктом 128-1.3 статті 128-1 ПК України, згідно якого незабезпечення з вини розпорядника акцизного складу своєчасного подання до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі 1000 гривень за кожний неподаний електронний документ.

Суд першої інстанції ретельно дослідив наявні у справі докази та встановив, що по акцизному складу товариства №1000013 подавались звіти про фактичні залишки пального та обсяг пального електронними засобами до контролюючого органу, а саме: дані про фактичні залишки пального та про обсяг обігу пального за 24.04.2020 (реєстраційний номер документа: ) подані 26.04.2020; за 16.05.2020 (реєстраційний номер документа: ) подані 18.05.2020; за 18.12.2020 (реєстраційний номер документа: ) подані 20.12.2020; за 03.01.2021 (реєстраційний номер документа: ) подані 05.01.2021; за 24.01.2021 (реєстраційний номер документа: ) подані 26.01.2021, за 11.05.2021 (реєстраційний номер документа: ) подані 13.05.2021 ( а.с.39-44).

При цьому, суд встановив, що згідно із наявними у справі квитанціями дані про фактичні залишки пального та про обсяг обігу були надіслані не пізніше 23 години 59 хвилин доби, що настає за звітною добою, а тому погодився із доводами позивача про своєчасне подання до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового, в тому числі за 03.01.2021- 04.01.2021, за 11.05.2021 - 12.05.2021.

Разом з тим, суд першої інстанції вказав, що позивач належними та допустимими доказами не довів факту вчасного направлення звітів про добові залишки за акцизним складом (уніфікований номер 1000013) за 24.04.2020, 16.05.2020, 18.12.2020 та 24.01.2021, а відтак висновки контролюючого органу про невчасне подання звітів за ці періоди, що зафіксовані в акті перевірки і накладення відповідних штрафних санкцій вказаним ППР на суму 4 000 грн є правомірним та таким, що відповідають вимогам законодавства.

Враховуючи наведене, колегія суддів визнає вірними та обґрунтованими висновки суду першої інстанції щодо протиправності та скасування податкового повідомлення-рішення від 30.12.2021 №451/33000703 в частині накладення штрафних (фінансових стягнень) в розмірі 2 000, 00 гривень, оскільки позивач довів факт своєчасного подання двох звітів за 03.01.2021 та 11.05.2021, що виключає застосування штрафних (фінансових стягнень) в розмірі 2 000, 00 гривень ( по 1000,00 грн. за кожне порушення.)

Наведені обставини спростовують доводи апеляційної скарги про невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Інші, зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства (КАС) України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись ч.3 ст. 243, ст. 310, п. 1 ч. 1 ст.315, ст. ст. 316, 321, 322 , 325, 328329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 30 січня 2023 року у справі № 140/7436/22- без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції лише у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя В. В. Святецький
судді Л. Я. Гудим
О. М. Довгополов
Повне судове рішення складено 15.06.2023.