Справа № 380/17865/22
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2023-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2023 рокуЛьвівСправа № 380/17865/22 пров. № А/857/6068/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Бруновської Н.В. та Хобор Р.Б.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу представника адвоката Швеця Дмитра Юрійовича, діючого на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 02.03.2023р. в адміністративній справі за позовом представника адвоката Швеця Дмитра Юрійовича, діючого на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_1 , до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправним та скасування наказу щодо застосування дисциплінарного стягнення (суддя суду І інстанції: Коморний О.І., час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 02.03.2023р. м.Львів; дата складання повного тексту рішення суду І інстанції: 02.03.2023р.),-

В С Т А Н О В И В:

12.12.2022р. за допомогою системи «Електронний суд» представник адвокат Швець Д.Ю., діючий на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду із адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції /ДПП/ № 115 від 22.11.2022р. «Про застосування до працівника Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції дисциплінарного стягнення»; стягнути з відповідача понесені судові витрати (а.с.1-6).

Розгляд справи здійснений судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними матеріалами (а.с.24-25).

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 02.03.2023р. в задоволенні заявленого позову відмовлено (а.с.112-131).

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, його оскаржив представник адвокат Швець Д.Ю., діючий на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_1 , який покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, що в своїй сукупності призвело до помилкового вирішення спору, просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою заявлені позовні вимоги задовольнити (а.с.150-152).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що згідно матеріалів службового розслідування (зокрема, відеозаписів) слідує, що правопорушник здійснював активний опір при затриманні, а тому застосування фізичної сили (тримання ніг правопорушника, коли на нього надягали кайданки) було виправданим заходом, шкоди життю та/або здоров`ю затриманому позивачем не було завдано.

Окрім цього, відповідачем порушено процедуру службового розслідування, оскільки не було опитано працівників ВСП, працівника поліції, які разом з позивачем здійснювали затримання, відмовлено в долученні до матеріалів справи службового розслідування пояснення інспектора ВП № 1 ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській обл. лейтенанта поліції Мигаль К.П., яка здійснила виклик на «102», щоб на місце події було направлено екіпаж підмоги.

Відсутність здійснення відеофіксації не спричинила будь-яких негативних невідворотних наслідків, при цьому висновок службового розслідування є неповним і не досліджує всіх обставин події.

У розглядуваному випадку позивач діяв у стані крайньої необхідності, а спірний наказ № 115 від 22.11.2022р. в частині застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді зауваження є неправомірним і підлягає скасуванню.

Відповідачем ДПП скеровано до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому остання вважає її необґрунтованою і такою, що не підлягає до задоволення. Наголошує на тому, що суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального та процесуального права та ухвалив законне і справедливе судове рішення (а.с.169-172).

Розгляд справи в апеляційному порядку здійснено в порядку письмового провадження за правилами ст.311 КАС України без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено під час судового розгляду, позивач ОСОБА_1 проходить службу в патрульній поліції, зокрема, з 02.11.2018р. перебуває на посаді інспектора взводу № 2 роти № 4 батальйону № 4 Управління патрульної поліції /УПП/ у Львівській обл. ДПП; має звання старшого лейтенанта поліції.

19.09.2022р. на адресу начальника УПП у Львівській обл. ДПП надійшла доповідна записка від 17.09.2022р., згідно якої 17.09.2022р. старший лейтенант поліції ОСОБА_1 та лейтенант поліції ОСОБА_2 заступили на патрулювання та о 14 год. 49 хв. на планшетний пристрій отримали завдання «Конфлікт». Прибувши на місце події, було виявлено порушення громадського порядку з боку ОСОБА_3 , який під час припинення правопорушення поводив себе агресивно та зухвало, розмахував руками, на зауваження не реагував та наніс тілесні ушкодження правою ногою в область обличчя ОСОБА_1 17.09.2022 о 15 год. 50 хв. ОСОБА_1 звернувся за медичною допомогою до комунальної міської клінічної лікарні, де встановлено діагноз: ЗЧМТ, струс головного мозку, забій м`яких тканин нижньої губи, поверхнева травма носа, забій, носова кровотеча, призначено амбулаторне лікування.

Наказом УПП у Львівській області ДПП № 242 від 03.10.2022р. «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії» з метою повної, усебічної та об`єктивної перевірки причин та обставин отримання тілесних ушкоджень інспектором взводу № 2 роти № 4 батальйону № 4 УПП у Львівській обл. ДПП ОСОБА_1 під час виконання службових обов`язків 17.09.2022р., призначено службове розслідування.

Згідно наказу УПП у Львівській області ДПП № 134 від 12.10.2022р. «Про продовження строку проведення службового розслідування» продовжено термін проведення призначеного службового розслідування на п`ять днів.

За результатами проведеного службового розслідування дисциплінарною комісією складено висновок від 15.11.2022р., яким встановлено, що 19.09.2022р. до ВМАЗ УПП у Львівській обл. ДПП надійшла доповідна записка, в якій зазначено, що 17.09.2022р. старший лейтенант поліції ОСОБА_1 та лейтенант поліції ОСОБА_2 заступили на патрулювання та о 14 год. 49 хв. на планшетний пристрій отримали завдання «Конфлікт». Прибувши на місце події, було виявлено порушення громадського порядку з боку ОСОБА_3 , який під час припинення правопорушення поводив себе агресивно та зухвало, розмахував руками, на зауваження не реагував та наніс тілесні ушкодження правою ногою в область обличчя ОСОБА_1 .

Відповідно до відомостей журналу обліку видачі, повернення портативного відеореєстратора та карт пам`яті, копіювання цифрової інформації від 17.09.2022р. роти № 4 батальйону № 4 УПП у Львівській обл. ДПП наряд поліції отримали портативні відеореєстратори №№ 471909 і 471235.

В ході службового розслідування здійснено перегляд відеозаписів з портативних відеореєстраторів № 471235, який отримав ОСОБА_1 , № 471909, який отримала ОСОБА_2 .

Таким переглядом встановлено, що технічний засіб ОСОБА_1 знаходився у службовому автомобілі під час усієї події, яка відбувалася 17.09.2022р. по вул.Шевченка, 354 в м.Львові .

Переглядом відеозаписів з портативного відеореєстратора № 471909 установлено, що 17.09.2022 о 14 год. 51 хв. наряд поліції прибув на місце події, старший лейтенант поліції ОСОБА_1 йде попереду, а за ним слідує лейтенант поліції ОСОБА_2 .. Працівники поліції підійшли до місця події, старший лейтенант поліції ОСОБА_1 зупинився біля осіб у військовій формі, а за декілька секунд скоротив відстань до них та зник із радіусу зйомки технічного засобу. Далі на відеозаписі відображається, що чотири чоловіка у військовій формі, один працівник поліції та старший лейтенант поліції ОСОБА_1 намагаються здійснювати фізичний контроль над ОСОБА_3 . Старший лейтенант поліції ОСОБА_1 тримав ОСОБА_3 за ногу. У той час жінка, яку за руку тримала лейтенант поліції ОСОБА_2 , почала поводитися агресивно та висловлюватися нецензурною лайкою. Після таких дій працівниця поліції відвела жінку у бік, намагаючись установити її особу, між ними тривала розмова. Під час того на задньому фоні відбуваються дії, ОСОБА_3 з місця події забрали, а старший лейтенант поліції ОСОБА_1 стоїть збоку і тримається рукою за обличчя. О 15 год. 04 хв. лейтенант поліції ОСОБА_2 підійшла до старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 та запитала, чому він втрутився у затримання і чим він там допоміг. Змістовної відповіді старший лейтенант поліції ОСОБА_1 не надав.

За результатами службового розслідування, на підставі зібраних матеріалів та їх оцінки дисциплінарною комісією установлено, що 17.09.2022р. інспектори взводу № 2 роти № 4 батальйону № 4 УПП у Львівській обл. ДПП старший лейтенант поліції ОСОБА_1 та лейтенант поліції ОСОБА_2 здійснювали реагування на звернення, залишені на скорочений номер екстреного виклику поліції «102». Прибувши на місце події, працівники поліції розпочали реагування, лейтенант поліції ОСОБА_2 здійснювала спілкування з жінками, а старший лейтенант поліції ОСОБА_1 підійшов до чотирьох працівників ВСП та працівника відділку поліції, які здійснювали фізичний контроль над військовим ОСОБА_3 , та розпочав застосування фізичної сили до військового. Переглядом наявних відеоматеріалів, дисциплінарна комісія вважає, що застосування поліцейського заходу примусу, а саме фізичної сили, старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 відповідно до ст.29 Закону України «Про Національну поліцію», не було обхідним. Останній неправильно оцінив обстановку та не здійснив належної комунікації з особами, які вже здійснювали фізичний контроль над ОСОБА_3 , і розпочав здійснювати фізичний вплив на останнього, однак внаслідок власних непрофесійних дій, отримав тілесні ушкодження.

Дисциплінарною комісією установлено, що старший лейтенант поліції ОСОБА_1 під час описаної події не використовував портативний відеореєстратор, який отримав 17.09.2022р., заступаючи на службу. Невикористання технічного засобу останній пояснив тим, що однострій не передбачає місця для кріплення, проте, не повідомляв керівнику про такий факт.

На сорочці, яка є елементом однострою поліцейського, на грудях розміщується дві кишені та у накладках на них, містяться наскрізні отвори, які слугують для розташування технічних засобів.

Отже, своїми діями старший лейтенант поліції ОСОБА_1 проявив непрофесійне, халатне ставлення до службових обов`язків.

Також у ході службового розслідування установлено, що 17.09.2022 лейтенант поліції ОСОБА_2 допустила порушення у розміщенні портативного відеореєстратора, помістивши його на поясі.

Позивачем під час службового розслідування надано письмові пояснення від 05.10.2022р., в яких він пояснив, що прибувши на місце події, виявив скупчення людей, піший наряд ВПС РУПС та четверо працівників ВСП, які намагались вгамувати громадянина (як згодом встановлено ОСОБА_3 , військовослужбовець) який здійснював спершу адміністративні, та згодом і кримінальні порушення, з вигляду був напідпитку, на зауваження реагував агресивно. Не гаючи часу, оцінивши обстановку, відразу підійшов до колег, для того, аби вияснити обставини події та надати допомогу. Інспектор ОСОБА_2 здійснювана прикриття, та фіксувала подію на портативний відеореєстратор. Несподівано ОСОБА_3 почав агресивніше поводитись, працівники поліції та військовослужбовці ВСП почали здійснювати затримання, для припинення правопорушення, він їм надавав допомогу, в межах чинного законодавства, для забезпечення публічного порядку, та припинення правопорушення. Під час затримання отримав удар ногою у голову, у нього почалась кровотеча з носа, та запаморочення.

Окрім цього, в екіпажі він є єдиним, хто вміє керувати автомобілем з ручною коробкою передач, відповідно після отримання повідомлення про необхідність надання допомоги працівникам поліції, керував авто, а не відволікався на закріплення відеореєстратора, що прямо б суперечило техніці безпеки. Був одягнутий у формений одяг, на якому не передбачено місця кріплення відеореєстратора. Конструкція виданого відеореєстратора та наявна форма одягу кріплення не передбачала.

Підсумовуючи, наголосив, що він діяв виключно та в межах чинного законодавства, так, як це дозволяла оперативна обстановка.

Інспектором взводу № 2 роти № 4 батальйону № 4 УПП у Львівській обл. ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_2. надано письмові пояснення від 05.10.2022р., в яких пояснила, що її напарник, не гаючи часу, відразу підійшов до колег, для того, аби вияснити обставини події та надати допомогу. У цей же момент здійснювана прикриття напарника та фіксувала подію на нагрудний відеореєстратор. Під час затримання напарник отримав удар ногою у голову, у нього почалась кровотеча з носа. Підсумовуючи, наголосила, що вона, та ОСОБА_1 діяли виключно у правовому полі, з дотриманням нормативно-правових актів, які регламентують їхню роботу.

Наказом УПП у Львівській обл. ДПП № 115 від 22.11.2022р. «Про застосування до працівника Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції дисциплінарного стягнення» за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні вимог ч.1 ст.8, п.п.1, 2 ч.1 ст.18, ч.4 ст.29 Закону України «Про Національну поліцію», вимог п.п.1, 2 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національно поліції України, затв. Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», абз.2, 3 п.1 розд. ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затв. наказом МВС України № 1179 від 09.11.2016р., пп.1 п.3.1 розд.ІІІ Посадової інструкції інспектора взводу № 2 роти № 4 батальйону № 4 УПП у Львівській обл. ДПП, затв. наказом ДПП № 1705 від 03.08.2021р., п.п.4, 5 розд.ІІ, п.2 розд.VІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затв. наказом МВС України № 1026 від 18.12.2018р., п.3.1 розд.ІІІ Інструкції з охорони праці при виконанні службових обов`язків, затв. наказом ДПП № 1396 від 07.08.2019р., на підставі п.1 ч.3 ст.13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затв. Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», до інспектора взводу № 2 роти № 4 батальйону № 4 УПП у Львівській обл. ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді зауваження.

Приймаючи рішення та відмовляючи у задоволенні заявленого позову, суд першої інстанції керувався тим, що зміст матеріалів дисциплінарної справи свідчать про порушення ОСОБА_1 основних обов`язків поліцейського в частині сумлінного і професійного виконання своїх посадових обов`язків, зокрема, щодо здійснення закріплення відеореєстратора на однострої та проведення відеофіксації під час виконання службових обов`язків, а саме протягом спеціальної поліцейської операції.

Під час розгляду справи та дослідження матеріалів справи суд встановив, що позивач, здійснюючи реагування на звернення, залишене 17.09.2022р. о 14 год. 24 хв. на скорочений номер екстреного виклику поліції «102», прибувши на місце події о 14 год. 51 хв., не здійснював фіксування порушення на належний йому портативний відеореєстратор № 471235 протягом всього часу перебування на місці події.

У свою чергу, Інструкція із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затв. наказом МВС України № 1026 від 18.12.2018р., встановлює обов`язок поліцейського здійснювати повну відеофіксацію. При цьому, фіксування порушення повинно здійснюватися поліцейським безпосередньо з моменту початку виконання ним службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення.

Підсумовуючи вказане, надаючи правову оцінку аргументам сторін, суд, враховуючи зміст наданих пояснень, даючи аналіз висновку службового розслідування та оспорюваному наказу, прийшов до висновку про те, що оскаржуваний наказ про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності ґрунтується на самостійних підставах недотримання вимог Закону України «Про Національну поліцію», Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Правил етичної поведінки поліцейських, Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Таким чином, зміст матеріалів дисциплінарної справи відносно ОСОБА_1 свідчить про недотримання вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, щодо забезпечення відеозйомки на портативний відеореєстратор.

В межах проведеного службового розслідування встановлені фактичні дані, що підтверджують реальну наявність у діях позивача ознак порушення службової дисципліни щодо незабезпечення відеозйомки на портативний відеореєстратор під час виконання службових обов`язків, а вид дисциплінарного стягнення відповідач обрав обґрунтовано, з урахуванням всіх обставин у справі, що не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Відтак, застосування на підставі наказу УПП у Львівській обл. ДПП № 115 від 22.11.2022р. «Про застосування до працівника управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції дисциплінарного стягнення» до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді зауваження є правомірним і пропорційним.

Колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення заявленого позову такими, що відповідають фактичним обставинам справи та нормам чинного законодавства, з наступних причин.

Розглядуваний спір стосується правомірності наказу УПП у Львівській обл. ДПП № 115 від 22.11.2022р. «Про застосування до працівника Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції дисциплінарного стягнення», відповідно до якого за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні вимог розд.ІІ, п.2 розд.VІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затв. наказом МВС України № 1026 від 18.12.2018р., до інспектора взводу № 2 роти № 4 батальйону № 4 УПП у Львівській обл. ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді зауваження.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 02.07.2015р.

Відповідно до ст.3 зазначеного Закону у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст.6 цього Закону поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 7 вказаного Закону встановлено, що обмеження прав і свобод людини допускається виключно на підставах та в порядку, визначених Конституцією і законами України, за нагальної необхідності і в обсязі, необхідному для виконання завдань поліції. Здійснення заходів, що обмежують права та свободи людини, має бути негайно припинене, якщо мета застосування таких заходів досягнута або немає необхідності подальшого їх застосування. Поліцейським за будь-яких обставин заборонено сприяти, здійснювати, підбурювати або терпимо ставитися до будь-яких форм катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність, поводження чи покарання. У разі виявлення таких дій кожен поліцейський зобов`язаний негайно вжити всіх можливих заходів щодо їх припинення та обов`язково доповісти безпосередньому керівництву про факти катування та наміри їх застосування. У разі приховування фактів катування або інших видів неналежного поводження поліцейськими керівник органу протягом доби з моменту отримання відомостей про такі факти зобов`язаний ініціювати проведення службового розслідування та притягнення винних до відповідальності. У разі виявлення таких дій поліцейський зобов`язаний повідомити про це орган досудового розслідування, уповноважений на розслідування, відповідний злочинів, вчинених поліцейськими.

Частиною 1 ст.18 цього Закону встановлено, що поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Відповідно до ст.19 цього Закону у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Згідно з ст.59 наведеного Закону служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Статтею 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затв. Законом України № 2337-VIII від 15.03.2018р., передбачено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Пунктами 3, 6, 7, 11 ч.3 ст.1 цього Статуту встановлено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського: поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень.

Відповідно до ст.11 зазначеного Статуту поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Згідно з ст.12 зазначеного Статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до ч.3 ст.13 цього Статуту до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну службову відповідність; пониження у спеціальному званні на один ступінь; звільнення з посади; звільнення із служби в поліції.

Згідно зі ст.14 вказаного Статуту з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове розслідування.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Згідно з ч.1 ст.16 цього Статуту службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником.

Частинами 1 і 2 розділу 2 Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затв. наказом МВС України № 893 від 07.11.2018р., визначено, що службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Службове розслідування призначається, зокрема, за наявності даних про:

внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєння поліцейським кримінального правопорушення;

повідомлення поліцейському про підозру в учиненні ним кримінального правопорушення, якщо службове розслідування не було проведено на підставі абзацу другого цього пункту або якщо за його результатами не було встановлено дисциплінарного проступку;

надходження подання спеціально уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції або припису Національного агентства з питань запобігання корупції, в якому міститься вимога щодо проведення службового розслідування з метою виявлення причин та умов, за яких стало можливим учинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення чи невиконання вимог Закону України «Про запобігання корупції»;

ознаки дисциплінарного проступку, що призвів до загибелі або поранення (контузії, травми або каліцтва) поліцейського під час виконання ним службових повноважень;

недотримання підстав та порядку застосування або використання вогнепальної зброї, спеціальних засобів або заходів фізичного впливу;

недотримання норм кримінального процесуального законодавства України під час проведення досудового розслідування;

втрату поліцейським службового посвідчення та спеціального нагрудного знака (жетона), табельної, добровільно зданої чи вилученої зброї або боєприпасів, нагородної зброї, якщо вона зберігалася в територіальному органі поліції чи його територіальному (відокремленому) підрозділі, а також закладі, установі Національної поліції України, що належать до її управління (далі - органі (підрозділ, заклад, установа) поліції), а також втрату спеціальних засобів поліцейським чи відсутність їх в органі (підрозділі, закладі, установі) поліції, матеріалів досудового розслідування, справ оперативного обліку та справ про адміністративні правопорушення, речових доказів, а також тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження;

розголошення конфіденційної, таємної, службової або іншої інформації, яка містить таємницю, що охороняється законом;

порушення законодавства України у сфері фінансово-господарської діяльності органів поліції, а також установ, які належать до сфери управління Національної поліції України, виявлені під час ревізій або перевірок, внутрішніх аудитів;

перебування поліцейського на роботі (службі) у стані алкогольного сп`яніння або стані, викликаному вживанням наркотичних чи інших одурманюючих засобів, або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

приховування від обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні та адміністративні правопорушення, які були відомі поліцейському, але не отримали реєстраційного номера або не були зафіксовані ним у встановленому законодавством України порядку.

Із змісту заявленого позову слідує, що в основу вимог позивача покладені дві обставини: відсутність здійснення відеофіксації, яка не спричинила будь-яких негативних невідворотних наслідків, при цьому позивач діяв у стані крайньої необхідності; неповнота проведеного службового розслідування.

Під час судового розгляду вказані твердження позивача не знайшли свого об`єктивного підтвердження.

Приписами ст.40 Закону України № 580-VIII від 02.07.2015 «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення, зокрема, фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, які поліція може закріплювати на однострої.

Поліція може використовувати інформацію, отриману за допомогою фото- і відеотехніки, технічних приладів та технічних засобів, що перебувають у чужому володінні.

Інформація про змонтовані/розміщені технічні прилади, технічні засоби повинна бути розміщена на видному місці.

Строки та порядок зберігання матеріалів фото- і кінозйомки, відеозапису та результатів їх аналізу встановлюються Міністерством внутрішніх справ України.

З метою забезпечення організації застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, наказом МВС України № 1026 від 18.12.2018р. затверджена Інструкція із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка регулює застосування органами, підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції автоматичної фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, доступ до відеозаписів працівників поліції та інших осіб, порядок зберігання, видачу та приймання технічних приладів і технічних засобів, а також зберігання, видалення та використання інформації, отриманої з цих приладів.

Згідно п.2 розд.І цієї Інструкції застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення; 2) охорони громадської безпеки та власності; 3) забезпечення безпеки осіб; 4) забезпечення публічної безпеки і порядку.

Пунктом 2 розд.ІІ зазначеної Інструкції встановлено, що портативний відеореєстратор та карта пам`яті обліковуються з наданням відповідного інвентарного та номенклатурного номерів.

У відповідності до п.п.4, 5, 6 розд.ІІ вказаної Інструкції під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення.

Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Під час здійснення повноважень поліцейський забезпечує збереження та належні умови експлуатації виданого йому портативного відеореєстратора та не допускає його розряджання (п.п.5, 6 розд.ІІ згаданої Інструкції).

Відповідно до п.2 розд.ІІІ зазначеної Інструкції включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.

Під час судового розгляду справи та в результаті дослідження матеріалів справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 , здійснюючи реагування на звернення, залишене 17.09.2022р. о 14 год. 24 хв. на скорочений номер екстреного виклику поліції «102», прибувши на місце події о 14 год. 51 хв., не здійснював фіксування порушення на належний йому портативний відеореєстратор № 471235 протягом всього часу перебування на місці події.

Водночас, вищевказана Інструкція встановлює імперативний обов`язок поліцейського здійснювати повну відеофіксацію. При цьому, фіксування порушення повинно здійснюватися поліцейським безпосередньо з моменту початку виконання ним службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення.

Невикористання технічного засобу позивач пояснив тим, що однострій не передбачає місця для кріплення, проте, не повідомляв керівнику про такий факт.

Разом з тим, на сорочці, яка є елементом однострою поліцейського, на грудях розміщується дві кишені та у накладках на них, містяться наскрізні отвори, які слугують для розташування технічних засобів.

Окрім цього, відповідно до довідки начальника ВЗД УПП у Львівській обл. ДПП однострій поліцейського, який видається особовому складу УПП у Львівській обл. ДПП, отримується централізовано від ДПП та відповідає нормам і вимогам постанов КМ України та наказів МВС України.

Відповідно до відомостей до журналу обліку видачі, повернення портативного відеореєстратора та карт пам`яті, копіювання цифрової інформації від 17.09.2022р., позивач ОСОБА_1 отримав відеореєстратор з інвентарним/номенклатурним номером обладнання № 471235.

Підтвердженням висновків службового розслідування є досліджені відеоматеріали, які долучені ДПП до справи, з яких вбачається, що відеореєстратор позивача з інвентарним номером № 471235 в період часу з 14:51:47 год. до 15:00:00 год. (період виникнення події з отримання тілесних ушкоджень) перебував в службовому автомобілі та не здійснював відеофіксацію подій, на реагування яких виїхав патруль поліції у складі позивача та лейтенанта поліції ОСОБА_2 .

Вказані обставити свідчать про порушення позивачем вимог п.п.4, 5 розд.ІІ, п.2 розд.VІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису затв. наказом МВС України № 1026 від 18.12.2018р.

Таким чином, зміст матеріалів дисциплінарної справи свідчить про порушення ОСОБА_1 основних обов`язків поліцейського в частині сумлінного і професійного виконання своїх посадових обов`язків, зокрема, щодо здійснення закріплення відеореєстратора на однострої та здійснення відеофіксації під час виконання службових обов`язків, а саме здійснення спеціальної поліцейської операції.

Підсумовуючи вказане, надаючи правову оцінку аргументам сторін, враховуючи зміст наданих пояснень, даючи аналіз висновку службового розслідування та оспорюваному наказу, колегія суддів приходить до висновку про те, що оскаржуваний наказ про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності ґрунтується на самостійних підставах недотримання вимог Закону України «Про Національну поліцію», Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Правил етичної поведінки поліцейських, Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

В свою чергу, позивачем не надано докази, які спростовують висновки дисциплінарного провадження, та можуть свідчити про невчинення дисциплінарного проступку.

Відтак, застосування на підставі наказу УПП у Львівській обл. ДПП № 115 від 22.11.2022р. «Про застосування до працівника управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції дисциплінарного стягнення» до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді зауваження є правомірним і пропорційним.

Доводи апелянта про те, що в розглядуваній ситуації позивач ОСОБА_1 діяв у стані крайньої необхідності колегія суддів відхиляє, оскільки зміст представлених доказів не підтверджує таку обставину.

Зокрема, стан крайньої необхідності виникає за наявності двох елементів: небезпека, яка безпосередньо загрожує охоронюваним інтересам; відсутність реальної можливості усунути небезпеку, що загрожує, іншими засобами, ніж заподіяння шкоди охоронюваним інтересам.

В свою чергу, затримання ОСОБА_3 здійснювалось іншими особами, а позивач в складі екіпажу прибув на підмогу; до момент початку застосування фізичного примусу до ОСОБА_4 в позивача існувала реальна можливість закріплення відеореєстратора на однострої та здійснення відеофіксації під час виконання службових обов`язків; обстановка на місці події не була загрозливою для самого позивача, не створювала йому перешкод щодо належного виконання посадових обов`язків.

Оцінюючи наведені сторонами доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи позивача, наведені в позовній заяві, заперечення відповідача були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.

Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції не встановив неправильного застосування норм матеріального права, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення і погоджується з висновками суду першої інстанції у справі, якими вимоги позивача залишені без задоволення.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до переконливого висновку про необґрунтованість та безпідставність заявленого позову, через що останній не підлягає до задоволення.

За правилами ст.139 КАС України понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на апелянта ОСОБА_1 .

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.139, ч.4 ст.229, ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ст.316, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника адвоката Швеця Дмитра Юрійовича, діючого на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 02.03.2023р. в адміністративній справі № 380/17865/22 залишити без задоволення, а вказане рішення суду - без змін.

Понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на апелянта ОСОБА_1 .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку у випадках, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. М. Шавель
судді Н. В. Бруновська
Р. Б. Хобор
Дата складання повного тексту судового рішення: 15.06.2023р.