Справа № 201/4355/23
Суддя: Демидова С. О.
Дата ухвалення: 2023-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 201/4355/23
Провадження № 2-а/201/65/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2023 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Демидова С.О. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспекції з питань контролю паркування Дніпровської міської ради, Комунального підприємства «Транспортна інфраструктура міста» Дніпровської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови, визнання протиправними та неправомірними дій, стягнення матеріальної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 12 квітня 2023 року надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспекції з питань контролю паркування Дніпровської міської ради, Комунального підприємства «Транспортна інфраструктура міста» Дніпровської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови, визнання протиправними та неправомірними дій, стягнення матеріальної шкоди. Просить суд, визнати протиправною та скасувати постанову, складену інспектором з питань контролю паркування Дніпровської міської ради Булах Світланою Вячеславівною, про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису) серії ІД № 01161204 від 31 березня 2023 року. Визнати протиправними та неправомірними дії інспектора з питань контролю паркування Дніпровської міської ради Булах Світлани Вячеславівни щодо винесення постанови ІД № 1161204 про накладення адміністративного стягнення та складання акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу. Стягнути з Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради матеріальну шкоду у вигляді сплачено штрафу за паркування в сумі 347,00 грн. на мою користь. Стягнути з Комунального підприємства «Транспортна інфраструктура міста» Дніпровської міської ради, матеріальну шкоду у розмірі 2154,00 грн. за евакуацію автомобіля HYUNDAI ELANTRA, реєстраційний номер НОМЕР_1 та 147,00 грн. за його зберігання на штраф майданчику, на користь позивача. Судові витрати стягнути солідарно з Відповідача 1 та Відповідача 2.

В обґрунтування доводів позову ОСОБА_1 посилається на те, що 31 березня 2023 року о 15 годині 45 хвилин інспектором з питань контролю паркування Дніпровської міської ради Булах Світланою Вячеславівною було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису) серії ІД № 01161204. Зазначена Постанова є протиправною, винесена з порушенням норм процесуального та адміністративного права і підлягає скасуванню.

Позивач стверджує, що переконалась, що для руху пішоходів лишилось щонайменше 2 м з усіх боків та її транспортний засіб не перешкоджає руху пішоходів, у тому числі осіб з інвалідністю на спеціальних засобах пересування та пішоходів із дитячими колясками. Таким чином, позивач виконала вимоги підпункту «в» п. 15.10 Правил дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306.

Крім того, інспектор з паркування Булах Світлана Вячеславівна порушила положення постанови КМУ № 990 від 14.11.2018 року та перевищила межі своїх повноважень,евакуювавши автомобіль позивача, оскільки власник та водій транспортного засобу HYUNDAI ELANTRA, реєстраційний номер НОМЕР_2 була присутня під час тимчасового затримання транспортного засобу, але не зважаючи на це транспортний засіб позивача відвезли на штраф майданчик, чим завдали позивачу додаткових фінансових витрат. Позивач була вимушена викликати таксі та їхати за транспортним засобом на лівий берег Дніпра на штраф майданчик, сплачувати послуги таксі, послуги евакуатора та перебування її автомобіля на штраф майданчику. (а.с.2-11).

Не погодившись з позовними вимогами від Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради 01 червня 2023 року надійшов відзив, в якому зазначено, що позивач в адміністративному позові просить скасувати Постанову про накладення адміністративного стягнення серії ІД №01161204 від 31 березня 2023 року. Проте за цим номером не існує постанови про накладення адміністративного стягнення, за цим номером існує Повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності.

Отже, є підстави вважати що позивач оскаржує саме повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності. Повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності носить інформативний характер та не є актом суб`єкту владних повноважень, а тому не підлягає оскарженню. Позивачем невірно визначено предмет спору, а саме зазначено що позивач оскаржує повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності.

Вимоги позивача в частині скасування Постанови про накладения адміністративного стягнення серії ІД №01161204 від 31 березня 2023 року є необгрунтованими та безпідставними, оскільки це є не вірним визначенням предмету спору, та оскаржувати позивач мав би постанову про притягнення до адміністративної відповідальності серії ІДІ №00330142 від 07 квітня 2023 року.

Інспектором з паркування було зроблено фотофіксацію обставин порушення правил паркування в режимі фотозйомки, шляхом створення зображень транспортного засобу позивача в момент вчинення правопорушення, на яких було зафіксовано: 1) дату порушення 31.03.2023 р.; 2) місце розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомого об`єкта Успенська площа, 14 у м. Дніпро; 3) географічні координати: 48.4649336, 35.0549658; 4) час вчинення порушення: 15 год. 45 хв.

Зазначена фотофіксація, у відповідності до вимог ст. 283 КУпАП, розміщена на вебсайті ipkp.dniprorada.gov.ua, та є належним та допустимим доказом, який підтверджує факт вчинення адміністративного правопорушення позивачем. Також, з матеріалів фотофіксації чітко вбачається, що транспортний засіб розташовано безпосередньо на тротуарі де він створює перешкоду для руху пішоходів.

Твердження позивача про розташування транспортного засобу з дотриманням п.п. «в» п. 15.10 ПДР не відповідає дійсності. Вимогами п.п. «в» п. 15.10 ПДР передбачено заборону стоянки на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м.

Правилами дорожнього руху передбачено наявність трьох факторів для застосування вимог п.п. «а» п.15.10 ПДР, а саме: 1) Транспортний засіб має бути легковим автомобілем або мотоциклом; 2) Транспортний засіб має бути розташований на краю тротуару; 3) Транспортний засіб має залишити щонайменше 2 м для руху пішоходів. Виходячи з системного аналізу норм правил дорожнього руху стає зрозумілим, що при недотриманні хоча б однієї з умов при розташуванні транспортного засобу, норми п.п. «в п.15.10 ПДР не діють та не застосовуються інспектором з паркування при виявлени правопорушення. Згідно з фотофіксацією зробленою інспектором з паркування вбачається, що місце розташування транспортного засобу необладнане для зупинки/стоянки, та є частиною тротуару, також в доказовій базі зафіксовані інформаційно - вказівні знаки, а саме 5.38.1 «Пішохідний перехід» та 5.44 «Кінець зони стоянки».

Транспортний засіб Hyundai Elantra, номерний знак НОМЕР_1 був розташований на тротуарі, та з фотознімків обставин правопорушення можливо чітко встановити, що розташування транспортного засобу здійснено безпосередньо на тротуарі, а не на краю тротуару, який примикає до проїзної частини, адже транспортний засіб Hyundai Elantra, номерний знак НОМЕР_2 повністю розміщено на тротуарі. В цьому випадку норми п.п. «в» п. 15.10 ПДР не застосовуються.

Позивач зазначає що з`явився в момент того коли транспортний засіб вже був завантажений на евакуатор, в таких випадках зняття транспортного засобу вже неможливе, через те що вимоги п. 7 Порядку щодо не складання акту и не здійснення тимчасового затримання транспортного засобу вже не застосовуються.

06 червня 2023 року від відповідача Комунальне підприємство «Транспортна інфраструктура міста» Дніпровської міської ради надійшов відзив, КП "Транспортна інфраструктура міста" ДМР наголошує, що жодних адміністративних дій на які посилається позивач не вчиняло. КП "Транспортна інфраструктура міста" ДМР діяло як суб`єкт господарювання на виконання та в межах укладеного з Інспекцією з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради договору.

КП "Транспортна інфраструктура міста" ДМР не вступає у правовідносини із власниками затриманих транспортних засобів, не має розсуду щодо законності затримання і доставлення транспортного засобу, а діє лише (виконує технічну роботу), на виконання господарського договору з Інспекцією з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради.

Таким чином КП "Транспортна інфраструктура міста" ДМР не є суб`єктом владних повноважень, а здійснювала свої дії на підставі господарського договору з Інспекцією з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради, тому не може бути відповідачем як по суті вимоги, так і з тих міркувань, що не може бути учасником справи про адміністративні правопорушення у якості відповідача.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 квітня 2023 року указану позовну заяву передано для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.21)

Ухвалою судді Демидової С.О. від 12 квітня 2023 року вищезазначену позовну заяву залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків. (а.с.22).

14 квітня 2023 року від позивача надійшла заява, якою було усунуто недоліки встановлені вказаною ухвалою. (а.с.25-28).

Ухвалою судді Демидової С.О. від 14 квітня 2023 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Інспекції з питань контролю паркування Дніпровської міської ради, Комунального підприємства «Транспортна інфраструктура міста» Дніпровської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови, визнання протиправними та неправомірними дій, стягнення матеріальної шкоди. (а.с. 29-30).

Разом з позовною заявою позивач подав клопотання про витребування доказів. Проте документи, зазначені в даному клопотанні вже наявні в матеріалах справи, а саме надані відповідачем разом з відзивом на позовну заяву.

Фактичні обставини встановленні судом

Судом встановлено, що згідно з повідомленням про притягнення до адміністративної відповідальності до постанови серія ІД01161204,позивача повідомлено про притягнення позивач до адміністративної відповідальності, яка передбачена ч.3 ст.122 КУпАП за порушення р.15 п.15.1 Правил дорожнього руху та про винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу. (а.с.12).

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення серії 1ДІ№00330142 від 07 квітня 2023 року до повідомлення серія ІД №01161204 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.3 ст. 122КУпАПта застосовано до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу за те, що 31березня2023р. о 15 год. 45 хв., на пл. Успенська, в районі буд. 14 , здійснено стоянку на тротуарі , чимпорушила підпункт «д» пункту 15.10 розділу 15 ПДР.

Відповідно до акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу №1852 від 31 березня 2023 інспектор з паркування відділу тимчасового затримання транспортних засобів інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Булах С.В. затримано транспортний засіб HYUNDAI ELANTRA, реєстраційний номер НОМЕР_3 доставлено для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку КП «Транспортна інфраструктура міста» Дніпровської міської ради.

Відповідно до квитанції №261390656 ОСОБА_1 сплачено кошти за евакуацію транспортного засобу у розмірі 2110,00 грн. (а.с.13).

Відповідно до квитанції №261390611 ОСОБА_1 сплачено кошти за зберігання транспортного засобу у розмірі 144,00 грн. (а.с.14).

Відповідно до квитанції №261390698 ОСОБА_1 сплачено штраф за паркування у розмірі 340,00 грн. (а.с.15).

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного представником позивача, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частина 1 ст. 2 КАС України визначає, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен встановити, що в зв`язку з прийняттям рішення суб`єктом владних повноважень, вчиненням дій чи бездіяльністю порушуються права позивача.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Із змісту п. 2 ч.1 ст. 4 КАС України публічно-правовий спір спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

В п. 8 ч.1 ст. 4 КАС України передбачено, що позивач особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.

Відповідно до п. 9 ч. 1 даної статті відповідач суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічноправовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Разом з цим, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Таким чином, у порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення суб`єкта владних повноважень, яке безпосередньо порушує права, свободи чи законні інтереси позивача.

Як видно із матеріалів справи, позивач звернулася до суду з позовом до інспектора з питань паркування Дніпропетровської міської ради Булах С.В., в якому просить визнати дії інспектора з питань паркування Дніпровської міської ради Булах С.В. незаконними та скасувати постанову серії ІД №01161204 про адміністративне правопорушення від 31 березня 2023 року. При цьому 31 березня 2023 року інспектором з питань паркування було розміщено повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності серія ІД №01161204, а постанова про накладення адміністративного стягнення серії 1ДІ № 00330142 про притягнення ОСОБА_1 була винесена інспектором вже 07 квітня 2023 року. Тобто в даному випадку позивач оскаржує не постанову про накладення адміністративного стягнення, а повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності серії ІД № 01161204 від 31 березня 2023 року.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Із змісту оскарженого повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності видно, що це документ, який фіксує факт дотримання правил зупинки, стоянки та паркування і є носієм доказової інформації про виявлені порушення.

Аналіз змісту спірних правовідносин дає підстави для висновку, що повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки, паркування зафіксоване в режимі фотозйомки не є правовим документом, який установлює відповідальність для позивача, та відповідно не є актом індивідуальної дії у розумінні ч. 1 ст. 19 КАС України.

При цьому, дії службової особи щодо складання такого документа та включення до нього певних висновків не породжують обов`язкових юридичних наслідків, що не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для позивача.

Повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності не є рішенням суб`єкта владних повноважень, а носить попереджувальну, інформаційну функцію, на підставі якого виноситься постанова про притягнення до адміністративної відповідальності.

Отже, оскаржувані дії інспектора та повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки, паркування зафіксоване в режимі фотозйомки на момент звернення з цим позовом до суду не порушують прав, свобод або інтересів позивача, що на підставі наведених вище положень ч. 1 ст. 5 КАС України унеможливлює розгляд таких вимог у порядку адміністративного судочинства. З огляду на що позовні вимоги є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Керуючись ст. 9, 14, 73, 74, 77, 90, 242-246, 286 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Інспекції з питань контролю паркування Дніпровської міської ради, Комунального підприємства «Транспортна інфраструктура міста» Дніпровської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови, визнання протиправними та неправомірними дій, стягнення матеріальної шкоди - залишити без задоволення.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених статтею 286 КАС України, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя С.О. Демидова