Справа № 460/24436/22
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2023-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2023 рокуЛьвівСправа № 460/24436/22 пров. № А/857/1824/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Кузьмича С.М., Улицького В.З.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2022 року у справі №460/24436/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про зобов`язання вчинити певні дії (головуючий суддя першої інстанції - Поліщук О.В., місце ухвалення - м. Рівне, дата складання повного тексту - 27.12.2022),-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, у якому просить суд:

визнати протиправними дії щодо відмови позивачу в призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу;

зобов`язати зарахувати до страхового стажу позивача період провадження підприємницької діяльності з 01.01.1996 по 31.03.1998, що в календарному обчисленні становить 2 роки 3 місяці 1 день;

зобов`язати призначити та виплачувати пенсію за віком відповідно до частини 1 статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 20.06.2022.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у зв`язку зі знищенням податковим органом документів, як підтверджують сплату ним страхових внесків за минулі періоди він не може надати їх відповідачу. Однак, сплата внесків у пенсійний фонд у складі єдиного податку підтверджується відсутністю у нього заборгованості, як перед податковим органом, так і перед пенсійним фондом. Факт наявності у позивача необхідного стажу також підтверджується судовим рішенням, яке набрало законної сили, а тому такі обставини не потребують доказування. Позивач зауважує, що набув право на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, а тому вважає, що у зв`язку з безпідставним не зарахуванням відповідачем періодів здійснення ним підприємницької діяльності він не отримує належну йому пенсію. З підстав, наведених у позовній заяві, просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2022 року позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду здійснення нею підприємницької діяльності: з 01 січня 1996 року по 31 березня 1998 року. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії №78 від 29 червня 2022 року. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період здійснення нею підприємницької діяльності: з 01 січня 1996 року по 31 березня 1998 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України Рівненської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до частини 1 статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 20.06.2022.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, не у повному обсязі з`ясовано обставини, що мають значення для справи. Зокрема апелянт вказує на те, що позивачем не надано визначеного законодавством переліку документів для зарахування періоду здійснення підприємницької діяльності до страхового стажу.

Апелянт зазначає, що подані позивачем документи лише підтверджують перебування позивача на податковому обліку як платника податків в період з 01.01.1996 по 31.03.1998. Наголошує, що інформацію про сплату ним страхових внесків у належному розмірі за цей період вказана архівна довідка не містить. З урахуванням наведеного просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 здійснювала підприємницьку діяльність у період з вересня 1995 року по липень 1999 року, що підтверджується архівною довідкою від 29 липня 2020 року № 657, виданою Архівним відділом Здолбунівської районної державної адміністрації Рівненської області. Види діяльності: здійснення роздрібної торгівлі та посередницьких послуг.

20.06.2022 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області із заявою встановленого зразка за призначенням йому пенсії за віком.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду в Харківській області №78 від 29.06.2022 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком внаслідок недостатності у нього страхового стажу. Так, у цьому рішенні зазначено, що за результатами розгляду документів, доданих до заяви до страхового стажу не зарахований період здійснення позивачем підприємницької діяльності у 1995-1999 роки, оскільки відсутні документи про сплату страхових внесків, про що заявниці докладно повідомлено в листі Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 30.10.2020 № 1700-9301-8/34054. Зазначено, що вік заявниці - 61 рік, а страховий її стаж становить 25 років 9 місяців 19 днів.

Не погоджуючись з рішенням відповідача 2 щодо не зарахування періоду його підприємницької діяльності з 01.01.1996 по 31.03.1998 до страхового стажу і відмови призначити з 20.06.2022 пенсію на пільгових умовах позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Суд першої інстанції позов задовольнив з тих підстав, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не обґрунтував правомірності прийнятого ними рішення.

Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Згідно із статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

Водночас у пункті 5 рішення № 8-рп/2005 від 11.10.2005 Конституційний Суд України зазначив, що складовою конституційного права на соціальний захист є право на пенсійне забезпечення.

За приписами пунктів 1, 6 частини першої статті 92 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV).

Згідно статті 8 Закону № 1058-IV, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж мають право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи.

Страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюється у натуральній формі. Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески (ч.ч.1-2 ст. 20 Закону № 1058-IV).

Відповідно до статті 11 Закону № 1058-IV, загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають, в тому числі: громадяни України, іноземці (якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України) та особи без громадянства, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, у філіях, представництвах, відділеннях та інших відокремлених підрозділах цих підприємств та організацій, у громадських об`єднаннях, у фізичних осіб - підприємців, осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, та в інших фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або працюють на інших умовах, передбачених законодавством, або виконують роботи (надають послуги) на зазначених підприємствах, в установах, організаціях чи у фізичних осіб за договорами цивільно-правового характеру; фізичні особи - підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Частиною першою статті 26 Закону № 1058-IV визначено, що починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років.

Водночас, страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (ч.1 ст.24 Закону № 1058-IV).

Частиною 4 ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до статті 1 Закону №1058-IV, страхові внески кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Згідно з ч. 3-1 розділу XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Розділ XV доповнено пунктом 3-1 згідно із Законом № 2148-VIII від 03.10.2017), до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону включаються періоди: 1) ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку: з 1 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно, що підтверджуються довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності; з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2018 № 793 доповнено пункт 4 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, новим абзацом, зокрема: періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, з 1 січня 1998 р. по 31 грудня 2003 р. зараховуються до трудового стажу фізичних осіб-підприємців на підставі довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності, а з 1 січня 2004 р. по 31 грудня 2017 р. за бажанням особи - за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від суми сплачених коштів.

Аналіз вказаних положень законодавства свідчить, що зарахування як до трудового так і до страхового стажу фізичних осіб-підприємців підлягають періоди провадження ними господарської діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, незалежно від сум сплачених ними страхових внесків (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).

Згідно з підпунктом 1 пункту 3-1 розділу XV Перехідні положення Закону № 1058-IV (з внесеними змінами Законом № 2148-VIII від 03.10.2017), до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону включаються періоди ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку: - з 01.01.1998 по 30.06.2000 включно, що підтверджуються довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності; - з 01.07.2000 по 31.12.2017 включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).

Відповідно до пункту 4 Порядку №637, час роботи осіб, які займаються підприємницькою діяльністю, заснованою на приватній власності та на виключно їхній праці, за період до 01.05.1993, а також час роботи осіб, які займаються веденням особистого селянського господарства зараховується до трудового стажу за наявності довідки Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків (додаток № 1).

Періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, з 01.01.1998 по 31.12.2003 зараховуються до трудового стажу фізичних осіб-підприємців на підставі довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності, а з 01.01.2004 по 31.12.2017 за бажанням особи за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від суми сплачених коштів.

За приписами підпункту 2 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1), до заяви про призначення пенсії за віком додаються зокрема документи: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637.

За період роботи, починаючи з 01.01.2004, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18.06.2014 № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08.07.2014 за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27.03.2018 № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності за формою згідно з додатком 3 до Положення.

Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності, крім осіб, які здійснювали підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування, з 01.07.2000 підтверджується довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01.01.2004 підтверджується спеціальним торговим патентом, або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків, а з 01.01.2004 довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Для визначення права на призначення пенсії за віком згідно зі статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за період ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку з 01.01.1998 по 30.06.2000 включно надається довідка про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності.

Таким чином, з аналізу наведених положень суд дійшов висновку, що до страхового стажу включаються період здійснення особою підприємницької діяльності, за певних умов, а саме: до 01.05.1993 час роботи осіб, які займаються підприємницькою діяльністю, зараховується до трудового стажу за наявності довідки Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків; з 01.01.1998 по 31.12.2003 періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, зараховуються до трудового стажу фізичних осіб-підприємців при підтвердженні цього статусу довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності та застосування спрощеної системи оподаткування чи сплати фіксованого податку, або спеціальним торговим патентом, або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків, або довідкою, виданою податковою інспекцією про перебування особи на обліку як суб`єкта підприємницької діяльності із зазначенням системи оподаткування та інформації про сплату податку; тобто особа має підтвердити статус підприємця і обрану систему обліку і звітності (через сплату єдиного податку, фіксованого податку), або сплату страхових внесків; з 01.01.2004 по 31.12.2017 періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування зараховуються до страхового стажу за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від суми сплачених коштів, що підтверджується довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку (за формою 5-ОК).

Відповідно до пункту 3 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхових внесків підприємствами, установами, організаціями, громадянами до Пенсійного фонду України, а також обліку надходження і витрачання його коштів, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України № 5-5 від 10.06.1994 (далі - Інструкція № 5-5, чинної у спірний період) усі підприємства, у тому числі з іноземними інвестиціями, а також громадяни які займаються підприємницькою діяльністю, заснованою на особистій власності та виключно їхній праці, адвокати зобов`язані зареєструватись як платники внесків в органах Пенсійного фонду в районах (містах) у 10-денний строк з дня одержання свідоцтва про реєстрацію в місцевих органах державної влади, про що отримують повідомлення Фонду (додаток N 1).

Згідно з пунктом 18 Інструкції №5-5 для обчислення суми внесків громадян, які займаються підприємницькою діяльністю, заснованою на особистій власності та на виключно їхній праці, а також для адвокатів, береться оподаткований чистий доход, який вираховується як різниця між валовим доходом (виручка у грошовій та натуральній формі) і документально підтвердженими витратами, що безпосередньо пов`язані з одержанням доходу, на підставі копій податкових декларацій. Громадянам, які займаються підприємницькою діяльністю на основі патенту, нараховуються внески з тієї суми доходу, з якої визначається плата за патент.

Відповідно до пунктів 2.1, 2.2 Інструкції про порядок обчислення сплати підприємствами, установами, організаціями та громадянами страхових внесків до Пенсійного фонду України, а також обліку надходження і витрачання його коштів, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 06.09.1996 № 11-1 (далі - Інструкція № 11-1 (чинної у спірний період), платниками обов`язкових внесків на державне соціальне страхування є суб`єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності.

У силу вимог пункту 2.9 Інструкції від 06.09.1996 № 11-1 платники, перелічені в пп.2.2, 2.4 зобов`язані зареєструватись в органах Пенсійного фонду в районах (містах) за юридичною адресою, а платники, зазначені у п. 2.7 - за постійним місцем проживання.

З урахуванням наведених правових норм суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що у період з 01.05.1993 по 01.07.2000 на законодавчому рівні було передбачено зарахування до страхового (трудового) стажу для обчислення пенсій період здійснення підприємницької діяльності за умови сплати підприємцями страхових внесків до Пенсійного фонду України, які підлягали обов`язковій реєстрації як платники внесків в органах пенсійного фонду.

Такі висновки в цілому відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 26.10.2018 року в справі № 643/20104/15-а, відповідно до якої, належними доказами, якими підприємець може підтвердити свій стаж можуть бути документи про сплату страхових внесків, а саме до 01 липня 2000 року довідка Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків, після 01 липня 2000 року довідка із бази даних реєстру зарахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку.

Зазначена правова позиція в силу приписів частини 5 статті 242 КАС України та частини 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» враховується судом під час вирішення наведеного спору.

Факт провадження позивачем підприємницької діяльності у період з вересня 1995 року по липень 1999 року підтверджується архівною довідкою від 29 липня 2020 року № 657, виданою Архівним відділом Здолбунівської районної державної адміністрації Рівненської області.

Разом з тим, сплата страхових внесків до Пенсійного фонду України підтверджується копіями документів, наявних у матеріалах справи, а саме: повідомлення від 19.03.1996 (частковий номер 54) про сплату ОСОБА_1 внеску в розмірі 2646 крб; повідомлення від 18.04.1996 без номера про сплату ОСОБА_1 внеску в розмірі 5030 крб; повідомлення від 02.07.1996 без номера про сплату ОСОБА_1 внеску в розмірі 3353 крб; розрахунок платежів до Пенсійного фонду України за ІІІ квартал 1996 року, згідно з яким розмір внеску, що підлягає сплаті ОСОБА_1 до 15.11.1996 становить 26,25 грн; повідомлення від травня 1996 року без номера про сплату ОСОБА_1 внеску до Пенсійного фонду в розмірі 2.646.000 крб; повідомлення від червня 1996 року без номера про сплату ОСОБА_1 внеску до Пенсійного фонду в розмірі 2.384.000 крб; повідомлення без дати та номера про сплату ОСОБА_1 внеску до Пенсійного фонду в розмірі 3.300.000крб; повідомлення від 25.11.1996 № 3 про сплату ОСОБА_1 внеску до Пенсійного фонду в розмірі 26,25 грн; витяг з Декларації про доходи, одержані протягом І кварталу 1996 року, згідно з яким сума отриманого ОСОБА_1 доходу становила 31840крб, з них: витрати, пов`язані з одержанням прибутку, - 7958 крб; сума чистого прибутку - 23872 крб; витяг з Декларації про доходи, одержані протягом ІІ кварталу 1996 року, згідно з яким сума отриманого ОСОБА_1 доходу становила 15.845.000крб, з них: витрати, пов`язані з одержанням прибутку, - 6.185.000крб, в т.ч. внесок до Пенсійного фонду в розмірі 2.150.000крб; сума чистого прибутку - 9.660.000крб; витяг з Декларації про доходи, одержані протягом ІІІ кварталу 1996 року, згідно з яким сума отриманого ОСОБА_1 доходу становила 145,30грн, з них: витрати, пов`язані з одержанням прибутку, - 68,75грн, в т.ч. внесок до Пенсійного фонду в розмірі 31,92грн; сума чистого прибутку - 76,55грн; витяг з Декларації про доходи, одержані протягом ІV кварталу 1996 року, згідно з яким сума отриманого ОСОБА_1 доходу становила 131,75грн, з них: витрати, пов`язані з одержанням прибутку, - 59,19грн, в т.ч. внесок до Пенсійного фонду в розмірі 26,25грн; сума чистого прибутку - 72,56грн; повідомлення від 01.04.1997 № 4 про сплату ОСОБА_1 внеску до Пенсійного фонду в розмірі 24,38грн; повідомлення від 02.06.1997 без номера про сплату ОСОБА_1 внеску до Пенсійного фонду в розмірі 26грн; повідомлення від 15.10.1997 без номера про сплату ОСОБА_1 внеску до Пенсійного фонду в розмірі 35грн; повідомлення від 02.02.1998 № 37 про сплату ОСОБА_1 внеску до Пенсійного фонду в розмірі 32,32грн; акт перевірки повноти нарахування та своєчасності сплати внесків до Пенсійного фонду України громадянами, які займаються підприємницькою діяльністю, від 11.06.1998, згідно з додатком 1 якого у ОСОБА_1 була наявна заборгованість зі сплати внесків до Пенсійного фонду України за 1997 рік в сумі 33,77грн; витяг з Декларації про доходи, одержані протягом І кварталу 1998 року, згідно з яким сума отриманого ОСОБА_1 доходу становила 140,52грн, з них: витрати, пов`язані з одержанням прибутку, - 67,45грн, в т.ч. внесок до Пенсійного фонду в розмірі 32,32грн; сума чистого прибутку - 73,07грн; розрахунок платежів до Пенсійного фонду України за І квартал 1998 року, згідно з яким ОСОБА_1 був сплачений борг в сумі 33,77грн.

Отже, письмові докази в їх сукупності, підтверджують сплату позивачем як особою, яка провадить підприємницьку діяльність, внесків до Пенсійного фонду України за період з 01.01.1996 по 31.03.1998.

З наведеного, період провадження позивачем підприємницької діяльності з 01.01.1996 по 31.03.1998, що в календарному обчислені становить 2 роки 3 місяці 1 день, мав бути зарахований відповідачем 2 до страхового стажу позивача.

Дані обставини були встановлені у рішенні Рівненського окружного адміністративного суду від 08.11.2021 у справі № 460/1513/21, тому в силу вимог частини 2 статті 78 КАС України не потребують доказування.

Крім того, відсутність заборгованості перед податковим та пенсійним органами свідчить про сплату позивачем всіх необхідних платежів під час провадження підприємницької діяльності.

Вказане в сукупності свідчить про наявність підстав для зарахування періоду провадження підприємницької діяльності, до страхового стажу позивача.

За наведених обставин, рішення №44 від 17.03.2022, яким позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком внаслідок недостатності у нього страхового стажу прийнято безпідставно і необґрунтовано, а тому є протиправним.

Щодо позовних вимог позивача про зобов`язання призначити пенсію за віком відповідно до частини 1 статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 20.06.2022 суд зазначає наступне.

Згідно з частиною першою статті 26 Закону №1058-ІV, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років; з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років; з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років; з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років; з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років; з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року; з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років; з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - не менше 33 років; з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - не менше 34 років; починаючи з 1 січня 2028 року - не менше 35 років.

Відповідно до частини другої статті 45 Закону № 1058-IV, заява про призначення пенсії за віком може бути подана застрахованою особою не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Відповідно до частини першої статті 45 Закону № 1058-IV, пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку. Так, відповідно до пункту першого вказаної статті пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Судом встановлено, що на дату звернення до відповідача 2 задля призначення їй пенсії ОСОБА_1 досягла віку 61 рік. Страховий стаж позивача, з урахуванням зарахованого судом, становить 28 років 20 днів, що перевищує необхідний для призначення їй пенсії стаж (27 років).

З урахуванням наведених вище обставин справи та норм чинного законодавства, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити та виплачувати пенсію за віком відповідно до частини 1 статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 20.06.2022 (дати звернення з заявою).

Щодо доводів апелянта про неможливість встановлення факту приналежності позивачу квитанцій, долучених до заяви про призначення пенсії, з огляду на те, що дані про ім`я та по батькові, зазначені у вказаних квитанціях, не збігаються з даними, зазначеними у паспорті (у квитанціях зазначено лише прізвище та ініціали), то оскільки окрім прізвища та ініціалів, у квитанціях зазначені адреса проживання/реєстрації та номер особового рахунку платника, за якими без сумніву можливо встановити приналежність таких квитанцій саме позивачу.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які ґрунтуються на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області - залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2022 року у справі №460/24436/22 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя З. М. Матковська
судді С. М. Кузьмич
В. З. Улицький