Справа № 580/3778/23
Суддя: Валентина ТИМОШЕНКО
Дата ухвалення: 2023-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2023 року справа № 580/3778/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Тимошенко В.П.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

17 травня 2023 року до Черкаського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, в якому просить:

1) визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 13.03.2023 №3 про відмову в призначенні пенсії;

2) зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України у Волинській області призначити позивачу пенсію за віком з 07.07.2022.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачем зазначено, що на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду в справі №580/5082/22 від 28.11.2022 відповідачем прийнято рішення від 13.03.2023 №3 про відмову в призначенні пенсії, підставою прийняття якого стала відсутність необхідного страхового стажу. Позивачка вважає таке рішення протиправним

Ухвалою суду від 22.05.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Головне управління Пенсійного фонду України в Волинській області у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не надало.

Вивчивши доводи сторін, викладені у позовній заяві, поясненнях на позовну заяву та відзиві, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив таке.

Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області за наслідками розгляду заяви позивачки у порядку екстериторіальності прийняло рішення від 25.08.2022 №13, яким відмовлено позивачці у призначенні пенсії за віком, оскільки позивачка не має необхідного страхового стажу 29 років. Також зазначено, що позивачці не зараховано періоди її роботи з 22.10.1984 по 26.07.1989 у Смілянському оптово-роздрібному плодоовочевому комбінаті не підлягають до зарахування через нечітку печатку організації в трудовій книжці у записі про звільнення позивачки з роботи. В даному рішенні відповідачем встановлено, що страховий стаж позивача складає 26 років 6 місяців 25 днів.

Не погоджуючись з рішенням відповідача від 25.08.2022 №13 позивачка звернулася до Черкаського окружного адміністративного суду.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 28.11.2022 в справі №580/5082/22 визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 25.08.2022 №13 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 період її роботи з 22.10.1984 по 26.07.1989 у Смілянському оптово-роздрібному плодоовочевому комбінаті та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 01.08.2022 про призначення пенсії за віком та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду, зазначених у цьому рішенні.

На виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 28.11.2022 в справі №580/5082/22 Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області повторно розглянуло ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком та прийняло рішення про відмову в призначенні пенсії №3 від 13.03.2023 у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. В даному рішенні відповідачем зазначено, що страховий стаж позивачки складає 28 років 6 місяців 10 днів.

Позивач, вважаючи протиправними рішення щодо відмови в призначенні пенсії, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України Про пенсійне забезпечення від 05 листопада 1991 року №1788-XII (далі - Закон №1788-XII) та Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 9 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 26 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років; з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років; з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років; з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років; з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років; з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року; з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років; з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - не менше 33 років; з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - не менше 34 років; починаючи з 1 січня 2028 року - не менше 35 років.

Судом встановлено, що Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області за наслідками розгляду заяви позивачки у порядку екстериторіальності прийняло рішення від 25.08.2022 №13, яким відмовлено позивачці у призначенні пенсії за віком, оскільки позивачка не має необхідного страхового стажу 29 років. Також зазначено, що позивачці не зараховано періоди її роботи з 22.10.1984 по 26.07.1989 у Смілянському оптово-роздрібному плодоовочевому комбінаті не підлягають до зарахування через нечітку печатку організації в трудовій книжці у записі про звільнення позивачки з роботи. В даному рішенні відповідачем встановлено, що страховий стаж позивача складає 26 років 6 місяців 25 днів.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 28.11.2022 в справі №580/5082/22 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 період її роботи з 22.10.1984 по 26.07.1989 у Смілянському оптово-роздрібному плодоовочевому комбінаті.

Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області виконуючи рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 28.11.2022 в справі №580/5082/22 повторно розглянуло ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком та прийняло рішення про відмову в призначенні пенсії №3 від 13.03.2023 у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. В даному рішенні відповідачем зазначено, що страховий стаж позивачки складає 28 років 6 місяців 10 днів.

Суд не погоджується з таким діями відповідача та зазначає, що оскільки рішення від 25.08.2022 №13 встановлено, що страховий стаж позивача складає 26 років 6 місяців 25 днів, то на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду 28.11.2022 в справі №580/5082/22 відповідача повинен був зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 період її роботи з 22.10.1984 по 26.07.1989 у Смілянському оптово-роздрібному плодоовочевому комбінаті.

Враховуючи вищевикладене суд зазначає що страховий стаж підтверджений трудовою книжкою ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 та рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 28.11.2022 в справі №580/5082/22 складає 33 роки 3 місяці 15 днів (28 років 6 місяців 10 днів (встановлений рішенням відповідача 25.08.2022 №13) + 4 роки 9 місяців 5 днів (період її роботи з 22.10.1984 по 26.07.1989 у Смілянському оптово-роздрібному плодоовочевому комбінаті, зарахований на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 28.11.2022 в справі №580/5082/22) = 33 роки 3 місяці 15 днів.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Право на ефективний засіб юридичного захисту) кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді розтлумачили, що "дискреційні повноваження" означають повноваження, що залишає адміністративному органу деяку міру свободи що стосується рішення, яке буде прийнято, що дозволяє йому вибрати з кількох юридично допустимих рішень, те, яке знаходить найбільш підходящим.

Дискреція не є довільною; вона завжди здійснюється відповідно до закону (права), оскільки згідно з частиною другою статті 19 Конституції України «органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України».

Суд зауважує, що оскільки у разі настання визначених законодавством умов, відповідач зобов`язаний до вчинення конкретних дій - розглянути заяву позивача у встановленому законом порядку, а за умови відповідності заяви та доданих до неї документів вимогам законодавства - прийняти рішення про задоволення заяви.Відповідач не наділений повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти на власний розсуд - розглянути заяву, або ж ні; прийняти рішення про задоволення заяви, або ж рішення про відмову у її задоволенні. Визначальним є те, що у даному конкретному випадку звернення особи із заявою, з урахуванням фактичних обставин, згідно із законом існує лише один правомірний варіант поведінки суб`єкта владних повноважень., а підставою для відмови у задоволенні заяви позивача можуть бути лише визначені законом обставини.

Верховний Суд у у справі №580/1617/19 зазначив, що :

-. Адміністративний суд, з урахуванням фактичних обставин, зобов`язаний здійснити ефективне поновлення порушених прав, а не лише констатувати факт наявності неправомірних дій. Для цього адміністративний суд наділений відповідними повноваженнями, зокрема, ч. 4 ст. 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному п. 4 ч. 2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Верховний Суд у постанові від 24.12.2019 у справі № 823/59/17 зробив наступний правовий висновок:

«…повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку. Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

При винесенні рішення по даній справі суд також застосовує надане йому повноваження п. 10 ч. 2 ст. 245 КАСУ, а саме: У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

На підставі вищенаведеного суд дійшов висновку, що відповідач виніс рішення , яке не відповідає критеріям ч.2 ст.2 КАСУ, і з врахуванням вищевказаних висновків Верховного Суду щодо дискреційних повноважень та ефективного способу захисту, а також встановлених обставин позовні вимоги є обгрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі, саме визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 13.03.2023 №3 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 та зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України у Волинській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 07.07.2022.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 6, 14, 139, 242-245, 255, 295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 13.03.2023 №3 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України у Волинській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 07.07.2022.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 коп.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Валентина ТИМОШЕНКО