Справа № 580/1587/23
Суддя: Алла РУДЕНКО
Дата ухвалення: 2023-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2023 року справа № 580/1587/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Руденко Алли,

за участю:

секретаря судового засідання Могили Ірини,

позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Сененко К.В.,

представника відповідача Безпалого А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду адміністративну справу №580/1587/23 за позовом ОСОБА_1 до Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства в Черкаській області про зобов`язання звільнити із займаної посади на підставі частини 3 статті 38 Кодексу законів про працю України та виплатити вихідну допомогу у розмірі тримісячного заробітку, -

встановив:

02.03.2023 до Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 в особі представника Пропадущого Андрія Володимировича, з позовом до Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства, в якому просить зобов`язати звільнити його з посади головного державного інспектора на підставі частини 3 статті 38 Кодексу законів про працю України та виплатити вихідну допомогу у розмірі тримісячного заробітку..

Обгрунтовуючи позовну заяву зазначає, що 10.07.2018 був призначений на посаду головного державного інспектора відділу охорони водних біоресурсів в «Рибоохоронний патруль» за результатами конкурсу. 20.01.2023 та 23.01.2023 звертався із заявою на ім`я начальника Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Черкаській області про звільнення з посади за угодою сторін в порядку ст. 36 КЗпП України, проте заяви були проігноровані. 27.01.2023 позивач звернувся із заявою про звільнення, проте просив звільнити на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України, у відповідь на яку листом №1-5-19/156-23 від 27.01.2023 відповідач у звільненні відмовив.

20.02.2023 позивач звернувся до відповідача із заявою, якою просив звільнити з посади за ч. 3 ст. 38 КЗпП України у зв`язку з невиконанням роботодавцем по відношенню до нього законодавства про працю, умов колективного договору та чинення мобінгу, зазначивши про допущені порушення, а саме: систематична невчасна виплата заробітної плати; ігнорування заяв про звільнення від 20.01.2023 №6/7, від 23.01.2023 №7/7, від 27.01.2023 №8/7; безпідставне не звільнення з посади у зв`язку з нездачею навігатора GARMIN MAP 64, який був втрачений під час рибоохоронної роботи; неврахування роботи у нічний час 02.01.2023 і відповідно не сплата за нічний час заробітної плати; незаконне табулювання прогулів на робочому місці з 23 січня 2023 року по 31 січня 2023 року, в тому числі з врахуванням вихідних днів; недокомплектація спецодягом; відкриття безпідставних дисциплінарних справ, щоб відсторонити його і залишити без преміальних виплат майже три місяці; відсутність колективного договору. У зв`язку зі звільненням просив виплатити вихідну допомогу у розмірі тримісячного заробітку.

Листом від 20.02.2023 за №1-5-17/303-23 відповідач повідомив позивача про відсутність зазначених ним у заяві від 20.02.2023 порушень та відмову у звільненні на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України.

Позивач вважає, що відповідач допустив порушення трудового законодавства, зазначені ним у заяві від 20.02.2023, а саме:

- щодо систематичної невиплати заробітної плати, то згідно ст. 115 КЗпП України заробітна плата повинна виплачуватись не рідше 2-х разів на місяць, проте згідно платіжно-розрахункових відомостей та банківської виписки з карткового рахунку позивача заробітна плата позивача виплачена: за січень 2022 26.01.2022; за лютий 2022 року -24.02.2022, за березень 2022 року виплачений аванс 11.03.2023, а заробітна плата не була виплачена, за вересень 2022 року 30.09.2022; січень 2023 року перша частина заробітної плати виплачена 23.01.2023; жодних компенсацій втрати частини доходу відповідно до ст. 34 Закону України «Про оплату праці» позивач не отримав;

- за період 2022-2023 роки відповідач не нараховував заробітну плату за роботу у нічний час, що може підтвердити фото, безгосподарські акти та відповідь Черкаського районного відділу поліції ГУНП у Черкаській області; позивач працював: 15.03.2022 о 5.56 та о 7.12; 06.04.2022 о 7.34; 27.04.2022 о 1.47; 14.05.2022 (субота) о 13.13; 16.05.2022 о 23.05 та 23.10; 02.01.2023 о 03.00;

- відповідачем проігноровано заяви позивача про звільнення від займаної посади, оскільки відповідач не ознайомив позивача з резолюцією керівника, а лише направив відписки;

- додатком №5 до Колективного договору між адміністрацією та трудовим колективом Управління державного агентства рибного господарства у Черкаській області на 2017-2020 роки для інспектора відділу охорони водних ресурсів «Рибоохоронний патруль» передбачено наступний спецодяг та спецвзуття: плащ гумовий, чоботи кирзові, куртка бавовняна з утепленою прокладкою, штани бавовняні з утепленою прокладкою, калоші на валянки, валянки, шапка-вушанка, проте відповідач вказаний спецодяг не видавав;

- з 30.06.2022 по 14.09.2022 розглядалась дисциплінарна справа , яка начебто підпадала під ознаки дисциплінарного проступку, визначеного пунктом 1 частини 2 статті 65 Закону України «Про державну службу» (порушення Присяги державного службовця), дисциплінарне провадження по якій було закрито на підставі наказу №26-Д від 14.09.2022. У зв`язку з порушеною дисциплінарною справою позивач не отримав у червні 2022 року надбавку до заробітної плати, а у липні та серпні оклад, надбавку, ранг, вислугу. З даних дій роботодавця позивач вбачає вчинення мобінгу (цькування) щодо своєї особи;

- щодо відсутності колективного договору, то колективний договір між адміністрацією та трудовим колективом Управління державного агентства рибного господарства у Черкаській області укладався на 2017-2020 роки і закінчив свою дію 31.12.2020.

Вважає, що у відповідача не було правових підстав відмовляти у його звільненні за частиною 3 статті 38 КЗпП України з виплатою вихідної допомоги.

Відповідач надав відзив на позовну заяву (надійшов до суду 31.03.2023), у якому проти позову заперечив з таких підстав.

Щодо систематичних порушень при виплаті заробітної плати то Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Черкаській області є структурним підрозділом Державного агентства меліорації та рибного господарства України і фінансується з Державного бюджету України, власних коштів не має.

Відповідно до бюджетних фінансових зобов`язань розпорядників бюджетних коштів від 12.01.2022 №112 та від 28.01.2022 №114 позивачу було двічі перераховано заробітну плату за січень 2022 року, а саме: 12.01.2022 та 28.01.2022.

Згідно наказу від 26.01.2022 №9-В позивач перебував у щорічній основній та додатковій відпустці з 07.02.2022 по 23.02.2022; листи про надання коштів до Держрибагентства були направлені несвоєчасно у зв`язку зі звільненням ОСОБА_2 з посади начальника Управління з 05.01.2022, а в подальшому був відсторонений від посади заступник начальника управління начальник відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» ОСОБА_3 .

Відповідно до копії акту ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства України в частині діяльності Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Черкаській області за період з 01.01.2018 по 30.04.2022 від 12.07.2023 №11-31/01 порушень при нарахуванні та виплаті заробітної плати не виявлено.

У вересні 2022 року позивачу була виплачена середня заробітна плата за час відсторонення від займаної посади за період провадження у дисциплінарній справі відносно ОСОБА_1 , відкритого у зв`язку з виявленням підроблення дисциплінарних справ стосовно провідного державного інспектора відділу охорони водних біоресурсів ОСОБА_4 та старшого державного інспектора відділу охорони водних біоресурсів ОСОБА_5 з 30.06.2022 по 14.09.2022.

В січні 2023 року порушення у виплаті заробітної плати відсутні, оскільки кошторис Державним агентством меліорації та рибного господарства України було затверджено 23.01.2023.

Щодо оплати роботи у нічні зміни, то надані позивачем фотознімки і скріншоти не є належними та допустимими доказами у справі, а отже не підтверджують обставин роботи у нічний час.

Щодо поданих заяв про звільнення за угодою сторін згідно пункту 1 статті 36 КЗпП України, то головною умовою звільнення з роботи є домовленість між працівником і роботодавцем, зафіксована відповідною заявою, яка є доказом того, що сторони узгодили це питання між собою і не мають щодо цього ніяких заперечень. Від позивача надійшла заява про звільнення з посади за угодою сторін від 20.01.2023, у відповідь на яку йому було повідомлено про неможливість звільнення за угодою сторін, оскільки він не повернув матеріальні цінності, які надавались йому для роботи 23.09.2023, а саме: навігатор Garmin MAP 64, та було запропоновано відшкодувати його вартість або надати рівноцінний по характеристикам та вартості майна. Позивачу надавались відповіді на його заяви про звільнення. тому його твердження є безпідставними.

Щодо прогулів, то позивач був відсутній на робочому місці з 24.01.2023, у зв`язку з чим йому направлялись листи про надання пояснень про відсутність на робочому місці.

Щодо забезпечення засобами індивідуального захисту, то у 2022 році не проводилась закупівля спецодягу у зв`язку з перенаправленням коштів на боротьбу з російською федерацією. У разі придбання працівником спецодягу та/або інших засобів індивідуального захисту за свої кошти роботодавець зобов`язаний компенсувати всі витрати на умовах, передбачених колективним договором, однак позивач інформацію щодо придбання спецодягу не подавав.

Щодо цькування позивача внаслідок відкриття дисциплінарного провадження та відсторонення від виконання посадових обов`язків, то будь-які дії, направлені на цькування позивача, відсутні.

Щодо відсутності колективного договору, то Колективний договір від 05.02.2017 №180-28-7/09 був укладений на строк до 31.12.2020 та відповідно до частини 3 статті 9 Закону України «Про колективні договори і угоди» продовжує діяти до того часу, поки сторони не укладуть новий або не переглянуть чинний.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду Гараня С.М. від 10.03.2023 за позовною заявою відкрито спрощене позовне провадження у адміністративній справі, вирішено здійснювати судовий розгляд справи без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Розпорядженням керівника апарату Черкаського окружного адміністративного суду №54 від 15.03.2023 у зв`язку із ухваленням Вищою радою правосуддя рішення від 14.03.2023 №204/0/15-23 про звільнення ОСОБА_6 з посади судді Черкаського окружного адміністративного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку справу №580/1587/23 передано для визначення іншого складу суду автоматизованою системою документообігу суду.

Шляхом автоматизованого розподілу справу №580/1587/23 передано на розгляд судді Руденко А.В.

Ухвалою суду від 15.03.2023 справу прийнято до провадження суддею Руденко А.В.

07.04.2023 прийнято ухвалу про перехід із спрощеного провадження до загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на 11 год. 00 хв. 08 травня 2023 року.

Ухвалою суду від 08.05.2023 відмовлено у задоволенні клопотання Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства в Черкаській області про залишення позовної заяви без руху в адміністративній справі №580/1587/23.

Ухвалою суду від 22.05.2023 відмовлено у задоволенні клопотання Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Черкаській області від 03.05.2023 про закриття провадження в адміністративній справі № 580/1587/23.

Ухвалою суду від 02.06.2023 відмовлено у задоволенні клопотання Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Черкаській області від 01.06.2023 про залишення без розгляду.

Усною ухвалою суду від 02.06.2023, занесеною до протоколу підготовчого засідання. закрито підготовче провадження у справі, справа призначена до судового розгляду на 11.00 год. 07.06.2023.

У судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали та просили задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечив, просив у позові відмовити.

Заслухавши позивача та представника позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд встановив такі фактичні обставини.

Згідно копії трудової книжки НОМЕР_1 від 21.01.2008 позивач ОСОБА_1 10.07.2018 був призначений на посаду головного державного інспектора відділу охорони водних біоресурсів в «Рибоохоронний патруль» Управління Державного агентства рибного господарства в Черкаській області за результатами конкурсу та в цей же день прийняв присягу державного службовця.

02.02.2019 Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Черкаській області було перейменовано в Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Черкаській області.

20.01.2023 та 23.01.2023 позивач звертався із заявою на ім`я начальника Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Черкаській області про звільнення з посади за угодою сторін в порядку ст. 36 КЗпП України.

З пояснень позивача у судовому засіданні вбачається, що посадовими особами відповідача йому було усно повідомлено про те, що для звільнення за угодою сторін йому необхідно здати навігатор GARMIN MAP 64, який був отриманий ним для виконання роботи.

27.01.2023 позивач звернувся із заявою про звільнення на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України у зв`язку з невиплатою заробітної плати за січень 2023 року та ігнорування заяв про звільнення за угодою сторін.

У відповідь на заяву позивача від 27.01.2023 відповідач листом від 27.01.2023 №1-5-19/156-23 повідомив, що до заяви не було додано жодного доказу, який би підтверджував факт затримки виплати заробітної плати за січень 2023 року, оскільки місяць ще не закінчився. Щодо заяв про звільнення від 20.01.2023 вх №6/7 та 23.01.2023 вх №7/7, то розірвання трудового договору за ч. 1 ст. 36 КЗпП України можливе за взаємною згодою сторін. Позивачу було відмовлено у звільненні за угодою сторін, так як він не здав матеріальні цінності, які видавались для роботи 23.09.2022, а саме навігатор GARMIN MAP 64. З урахуванням викладеного Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Черкаській області не вбачало підстав для задоволення заяви про звільнення від 27.01.2023 з підстави порушення роботодавцем законодавства про працю.

20.02.2023 позивач звернувся до відповідача із заявою, якою просив звільнити з посади за ч. 3 ст. 38 КЗпП України у зв`язку з невиконанням роботодавцем законодавства про працю, умов колективного договору та чинення мобінгу (цькування), а саме: систематична невчасна виплата заробітної плати; ігнорування заяв про звільнення від 20.01.2023 №6/7, від 23.01.2023 №7/7, від 27.01.2023 №8/7; безпідставне не звільнення з посади у зв`язку з нездачею навігатора GARMIN MAP 64, який був втрачений під час рибоохоронної роботи; неврахування роботи у нічний час 02.01.2023 і відповідно не сплата за нічний час заробітної плати; незаконне табулювання прогулів на робочому місці з 23 січня 2023 року по 31 січня 2023 року, в тому числі з врахуванням вихідних днів; недокомплектація спецодягом; відкриття безпідставних дисциплінарних справ, щоб відсторонити його і залишити без преміальних виплат майже три місяці; відсутність колективного договору. У зв`язку зі звільненням просив виплатити вихідну допомогу у розмірі тримісячного заробітку.

Листом від 20.02.2023 (т. 1, а.с. 95) відповідач повідомив позивача про відсутність порушень, зазначених у заяві позивача від 20.02.2023 з тих підстав, що:

звільнення за заявами від 20.01.2023 та 23.01.2023 можливе лише за згодою сторін про припинення трудового договору у визначений строк, проте відповідач згоди на розірвання трудового договору не надавав; відповіді на заяви про звільнення надані в установленому законом порядку;

з приводу матеріальних цінностей, то відповідно до відомості по закріпленню матеріальних цінностей позивач несе матеріальну відповідальність за майно, яке було за ним закріплене, а саме навігатор GARMIN MAP 64, який був за ним закріплений, а у разі втрати повинен відшкодувати збитки;

відносно табелювання прогулу у вихідний день (28.01.2023 та 29.01.2023), то ці відомості внесені помилково, оскільки позивач тривалий термін не перебував на робочому місці;

відносно недокомлектації спецодягом, то спецодяг у 2022 році не закуплявся і кошти були перенаправлені на боротьбу зі збройною агресією російської федерації;

дисциплінарні справи стосовно позивача були відкриті у зв`язку з порушенням позивачем трудових обов`язків, а саме відсутності на робочому місці;

у заяві від 20.02.2023 позивач посилається на порушення роботодавцем законодавства про працю, умов колективного договору, але не зазначені конкретні пункти законодавства про працю та умов колективного договору, які порушені Управлінням;

колективний договір затверджений і зареєстрований Департаментом соціальної політики Черкаської міської ради, реєстраційний номер 180-28-7/09 від 05.12.2017 і схвалений загальними зборами трудового колективу протоколом №2 від 30.10.2017.

відповідно до частини 3 статті 38 КЗпП України важливою умовою є наявність рішення суду стосовно допущених порушень трудового законодавства, проте таке рішення позивачем на надано.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд виходить з наступного.

Кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується (стаття 43 Конституції України).

Статтею 1 Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII визначено, що державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави, зокрема щодо: 1) аналізу державної політики на загальнодержавному, галузевому і регіональному рівнях та підготовки пропозицій стосовно її формування, у тому числі розроблення та проведення експертизи проектів програм, концепцій, стратегій, проектів законів та інших нормативно-правових актів, проектів міжнародних договорів; 2) забезпечення реалізації державної політики, виконання загальнодержавних, галузевих і регіональних програм, виконання законів та інших нормативно-правових актів; 3) забезпечення надання доступних і якісних адміністративних послуг; 4) здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства; 5) управління державними фінансовими ресурсами, майном та контролю за їх використанням; 6) управління персоналом державних органів; 7) реалізації інших повноважень державного органу, визначених законодавством.

Державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби (частина 2 статті 1 Закону № 889-VIII).

Частинами 1, 2 статті 5 Закону № 889-VIII визначено, що правове регулювання державної служби здійснюється Конституцією України, цим та іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, постановами Верховної Ради України, указами Президента України, актами Кабінету Міністрів України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби. Відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом.

Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом (частина 3 статті 5 Закону № 889-VIII).

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 83 Закону України «Про державну службу» державна служба припиняється за ініціативою державного службовця або за угодою сторін (стаття 86 цього Закону).

Частинами першою-третьої статті 86 Закону України «Про державну службу» визначено, що державний службовець має право звільнитися зі служби за власним бажанням, попередивши про це суб`єкта призначення у письмовій формі не пізніш як за 14 календарних днів до дня звільнення.

Державний службовець може бути звільнений до закінчення двотижневого строку, передбаченого частиною першою цієї статті, в інший строк за взаємною домовленістю із суб`єктом призначення, якщо таке звільнення не перешкоджатиме належному виконанню обов`язків державним органом.

Суб`єкт призначення зобов`язаний звільнити державного службовця у строк, визначений у поданій ним заяві, у випадках, передбачених законодавством про працю.

Отже Закон України «Про державну службу» не передбачає таку підставу звільнення державного службовця за власним бажанням, як звільнення за власним бажанням, якщо роботодавець не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору, чинив мобінг (цькування) стосовно працівника або не вживав заходів щодо його припинення, тому в даному випадку підлягають застосуванню норми Кодексу законів про працю України.

Згідно з частиною 1 статті 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною-інвалідом; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або інвалідом I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.

Частиною третьою статті 38 КЗпП України (в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо запобігання та протидії мобінгу (цькуванню)» від 16.11.2022 №2759-1Х) передбачено, що працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо роботодавець не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору, чинив мобінг (цькування) стосовно працівника або не вживав заходів щодо його припинення, що підтверджено судовим рішенням, що набрало законної сили.

Тобто, основною підставою для застосування вказаної норми КЗпП України є факт порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, умов колективного чи трудового договору, що спонукало працівника до розірвання трудового договору з власної ініціативи.

При цьому істотність характеру порушень роботодавцем умов трудового законодавства, факт усунення таких порушень та відсутність негативних наслідків для працівника від таких порушень не можуть бути підставою для відмови працівнику у звільненні його за частиною 3 статті 38 КЗпП України, оскільки такі критерії цією нормою не передбачені. Отже, для звільнення працівника за статтею 3 статті 38 КЗпП України достатнім є лише самого факту невиконання роботодавцем законодавства про працю.

Відповідно до статті 44 КЗпП України при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1, 2 і 6 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку: внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору (статті 38 і 39) - у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку.

Судом встановлено, що 20.02.2023 позивач звернувся до відповідача із заявою, якою просив звільнити з посади за ч. 3 ст. 38 КЗпП України у зв`язку з невиконанням роботодавцем законодавства про працю, умов колективного договору та чинення мобінгу (цькування), а саме: систематична невчасна виплата заробітної плати; ігнорування заяв про звільнення від 20.01.2023 №6/7, від 23.01.2023 №7/7, від 27.01.2023 №8/7; безпідставне не звільнення з посади у зв`язку з нездачею навігатора GARMIN MAP 64, який був втрачений під час рибоохоронної роботи; неврахування роботи у нічний час 02.01.2023 і відповідно не сплата за нічний час заробітної плати; незаконне табулювання прогулів на робочому місці з 23 січня 2023 року по 31 січня 2023 року, в тому числі з врахуванням вихідних днів; недокомплектація спецодягом; відкриття безпідставних дисциплінарних справ, щоб відсторонити його і залишити без преміальних виплат майже три місяці; відсутність колективного договору. У зв`язку зі звільненням просив виплатити вихідну допомогу у розмірі тримісячного заробітку.

Щодо систематичної невчасної виплати заробітної плати суд зазначає, що у заяві від 20.01.2023 позивач не вказав, у які місяці йому була несвоєчасно виплачена заробітна плата, тому відповідач не надав відповіді щодо наявності чи відсутності такого порушення.

Згідно частини першої статті 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

У пункті 4.1.3 Колективного договору між адміністрацією та трудовим колективом Управління державного агентства рибного господарства у Черкаській області на 2017-2020 роки передбачено, що заробітна плата виплачується у робочі дні в терміни: до п`ятнадцятого числа та до останнього календарного дня поточного місяця, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Позивач у позовній заяві вказав, що заробітна плата була несвоєчасно виплачена йому за січень 2022 26.01.2022; за лютий 2022 року - 24.02.2022, за березень 2022 року виплачений аванс 11.03.2023, а заробітна плата не була виплачена, за вересень 2022 року 30.09.2022; за січень 2023 року перша частина заробітної плати виплачена 23.01.2023.

Згідно бухгалтерської довідки (т. 2, а.с. 18) заробітна плата за першу частину січня була виплачена 26.01.2022, оскільки у зв`язку з відсутністю керівника право підпису документів розпорядчого характеру надає вищий орган, якому підпорядковано Черкаський рибоохоронний патруль, проте Держрибагентство із запізненням надало завірені належним чином розпорядчі документи (довіреність, накази на призначення, картки із зразками підписів, повідомлення державного реєстратора про зміну керівника).

Заробітна плата за лютий 2022 року виплачена однією частиною 24 лютого 2022 року у зв`язку зі зміною керівників Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Черкаській області, внаслідок чого несвоєчасно оформлені та надані Держрибагентством фінансові документи.

Заробітна плата за березень 2022 року виплачена однією частиною 11 березня 2022 року у повному обсязі у зв`язку з введенням воєнного стану. Уточнений перерахунок заробітної плати було проведено у квітні 2022 року.

Заробітна плата за вересень 2022 року була виплачена однією частиною 30.09.2022, оскільки на час виплати заробітної плати за першу частину вересня 2022 року ОСОБА_1 був відсторонений від посадових обов`язків та після закриття дисциплінарного провадження було проведено перерахунок по заробітній платі за весь час відсторонення.

Перша половина заробітної плати за січень 2023 року була виплачена 26.01.2023 у зв`язку з наданням Державним агентством з меліорації та рибного господарства України затвердженого кошторису та плану асигнувань (за винятком надання кредитів з бюджету) загального фонду бюджету на 2023 рік 23.01.2023.

Отже з огляду на приписи частини 1 статті 115 КЗпП України відповідачем були порушені строки виплати першої половини заробітної плати у січні, лютому 2022 та січні 2023 року.

Щодо ігнорування заяв про звільнення від 20.01.2023 №6/7, від 23.01.2023 №7/7, від 27.01.2023 №8/7 та безпідставне не звільнення з посади у зв`язку з нездачею навігатора GARMIN MAP 64, який був втрачений під час рибоохоронної роботи, суд зазначає таке.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 83 Закону України «Про державну службу» державна служба припиняється за ініціативою державного службовця або за угодою сторін (стаття 86 цього Закону).

Частина 1 статті 86 Закону України «Про державну службу» передбачає, що державний службовець має право звільнитися зі служби за власним бажанням, попередивши про це суб`єкта призначення у письмовій формі не пізніш як за 14 календарних днів до дня звільнення.

Частина 2 вказаної статті передбачає, що державний службовець може бути звільнений до закінчення двотижневого строку, передбаченого частиною першою цієї статті, в інший строк за взаємною домовленістю із суб`єктом призначення, якщо таке звільнення не перешкоджатиме належному виконанню обов`язків державним органом.

Отже домовленість сторін стосується лише строку попередження про звільнення працівника і ця домовленість має бути взаємною.

Тобто у роботодавця відсутній обов`язок звільнити працівника за домовленістю сторін відповідно до поданої заяви.

Судом встановлено, що позивач у заяві від 20.01.2023 просив звільнити його за угодою сторін згідно пункту 1 статті 36 КЗпП України, а у заяві від 23.01.2023 просив звільнити його за угодою сторін.

Проте позивач є державним службовцем і може бути звільнений лише на підставі статті 86 Закону України «Про державну службу».

Як зазначено вище, звільнення державного службовця за угодою сторін здійснюється лише за взаємною згодою, тому на відповідача не покладений обов`язок звільняти позивача відповідно до поданих заяв від 20.01.2023 і від 23.01.2023.

Щодо підстави відмови у наданні згоди на звільнення позивача за угодою сторін, а саме те, що відповідач не здав навігатор GARMIN MAP 64, то за змістом статті 86 Закону України «Про державну службу» підстави такої відмови можуть бути різними на розсуд роботодавця.

Щодо ігнорування заяв відповідачем, то у судовому засіданні позивач пояснив, що посадовими особами відповідача його усно було повідомлено про відмову звільнити за угодою сторін.

Вказане свідчить, що відмова відповідача у звільненні позивача за угодою сторін не є порушенням трудового законодавства.

Щодо неврахування роботи у нічний час 02.01.2023 і відповідно відсутності оплати за роботу у нічний час суд зазначає таке.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про оплату праці» роботодавець зобов`язаний забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці у встановленому порядку.

Ведення табельного обліку робочого часу на підприємствах, в установах, організаціях регламентується наказом Держкомстату України від 05.12.2008 №489 «Про затвердження типових форм первинної облікової документації зі статистики праці».

У табелі обліку використання робочого часу (типова форма №П-5) робляться відмітки про фактично відпрацьований час, відпрацьовані за місяць години, понаднормові, вечірні, нічні години роботи а також інші відхилення від нормальних умов праці.

Наказом Держрибагентства від 16.08.2012 №398 передбачено ведення щоденника державного інспектора відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль».

Порядок ведення щоденника державного інспектора рибоохорони також затверджено наказом Черкасирибоохорони від 14.02.2014 №13, пунктом 1 якого передбачено, що щоденник державного інспектора це документ, в якому фіксується проведення державним інспектором планових та позапланових заходів на рибогосподарських водних об`єктах в зоні діяльності управління, і є носієм інформації про щоденне виконання ним своїх обов`язків, які передбачені його посадовою інструкцією; щоденник ведуть всі державні інспектори рибоохорони, які за посадовою інструкцією здійснюють функції з охорони водних біоресурсів та контроль за їх виконанням.

Згідно пункту 8 вказаного Порядку записи у щоденнику повинні містити наступну інформацію: робота, що проводиться, місце проведення, час контрольного заходу, результати контрольного заходу (номери протоколів, актів, перевірок, перелік інших документів, вилучених речей тощо).

Згідно пункту 7 вказаного Порядку до першого числа кожного місяця інспектор повинен заповнити розділ «Показники роботи» за попередній місяць та подати на ознайомлення керівнику відділу. Керівник відділу повинен ознайомитися із записами у щоденнику та письмово висловити свої зауваження щодо його ведення (якщо такі є).

Згідно пояснень відповідача після роботи у нічний час інспектор вносить відомості до щоденника державного інспектора відділу охорони водних ресурсів «Рибоохоронний патруль» та передає інформацію до кадрової служби для проставлення у табель.

Позивач у судовому засіданні пояснив, що щоденник йому не видавався та ним не вівся, і взагалі щоденники не ведуться, а відомості про роботу інспекторів у нічний час передаються у групу в Телеграм каналі. Також факт його роботи у нічний час 02.01.2023 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення №008566 від 02.01.2023 (т. 2, а.с. 38-39), що був складений ним та переданий відповідачу 03.01.2023.

Надавши оцінку вказаним обставинам, суд дійшов висновку, що для обліку робочого часу у нічний час у табелі за січень 2023 року та відповідно оплати роботи у нічний час позивач зобов`язаний був заповнити та до 01.02.2023 надати керівнику відділу щоденник державного інспектора рибоохорони, проте такий щоденник ним не заповнювався і не був зданий.

Суд зазначає, що до 20.02.2023, так і дотепер позивач не звертався до відповідача із заявою про оплату роботи у нічний час 02.01.2023, у заяві про звільнення за власним бажанням за частиною 3 статті 38 КЗпП України конкретні обставини щодо роботи у нічний час 02.01.2023, а саме щодо його тривалості, не вказав.

Згідно статті 108 КЗпП України робота у нічний час (стаття 54) оплачується у підвищеному розмірі, встановлюваному генеральною, галузевою (регіональною) угодами та колективним договором, але не нижче 20 відсотків тарифної ставки (окладу) за кожну годину роботи у нічний час.

Суд не заперечує право позивача на оплату за роботу у нічний час 02.01.2023, проте зазначає, що станом на день подання заяви про звільнення за власним бажанням за частиною 3 статті 38 КЗпП України у зв`язку з відсутністю щоденника державного інспектора рибоохорони із зазначенням кількості годин роботи у нічний час 02.01.2023 у відповідача не було підстав для табелювання роботи позивача у нічний час та відповідно оплати роботи у нічний час.

Щодо наданих позивачем доказів роботи у нічний час протягом 2022 року, то позивач у заяві про звільнення від 20.02.2023 на них не посилався, тому суд не надає їм оцінку.

За вказаних обставин суд дійшов висновку, що порушення трудового законодавства щодо оплати роботи позивача у нічний час 02.01.2023 станом на день розгляду заяви позивача про звільнення від 20.02.2023 відсутні.

Щодо незаконного табелювання прогулів на робочому місці з 23 січня 2023 року по 31 січня 2023 року, в тому числі з врахуванням вихідних днів, то як вбачається з табеля обліку робочого часу за січень 2023 позивач був відсутній на роботі з 23.01.2023 по 31.01.2023 з інших причин.

Згідно наказу відповідача №46-К від 20.04.2023 позивача звільнено із займаної посади за вчинення систематичного протягом року дисциплінарного проступку, а саме: прогул (відсутність на робочому місці без поважних причин).

Позивач оскаржив до Черкаського окружного адміністративного суду наказ про звільнення №46-К від 20.04.2023 та у позовній заяві від 24.05.2023 (т. 2, а.с. 25) зазначив, що був відсутній на робочому місці з поважних причин, а саме: у зв`язку з наміром розірвати трудовий договір, що підтверджується заявами про звільнення за угодою сторін.

Вказаним підтверджується, що позивач був відсутній на робочому місці з 23.01.2023 по 31.01.2023, тому відповідач вніс до табеля за січень 2023 року відомості про його відсутність на законних підставах.

Щодо табелювання прогулу, то у табелі такі відомості відсутні, позаяк зазначено про відсутність позивача з інших причин.

Щодо недокомплектації спецодягом суд зазначає наступне.

Статтею 163 КЗпП України передбачено, що на роботах із шкідливими та небезпечними умовами праці, а також роботах, пов`язаних із забрудненням або здійснюваних у несприятливих температурних умовах, працівникам видаються безплатно за встановленими нормами спеціальний одяг, спеціальне взуття та інші засоби індивідуального захисту.

Роботодавець зобов`язаний організувати комплектування та утримання засобів індивідуального захисту відповідно до нормативних актів про охорону праці.

Згідно статті 8 Закону України «Про охорону праці» на роботах із шкідливими і небезпечними умовами праці, а також роботах, пов`язаних із забрудненням або несприятливими метеорологічними умовами, працівникам видаються безоплатно за встановленими нормами спеціальний одяг, спеціальне взуття та інші засоби індивідуального захисту, а також мийні та знешкоджувальні засоби. Працівники, які залучаються до разових робіт, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварій, стихійного лиха тощо, що не передбачені трудовим договором, повинні бути забезпечені зазначеними засобами.

Роботодавець зобов`язаний забезпечити за свій рахунок придбання, комплектування, видачу та утримання засобів індивідуального захисту відповідно до нормативно-правових актів з охорони праці та колективного договору.

У разі передчасного зношення цих засобів не з вини працівника роботодавець зобов`язаний замінити їх за свій рахунок. У разі придбання працівником спецодягу, інших засобів індивідуального захисту, мийних та знешкоджувальних засобів за свої кошти роботодавець зобов`язаний компенсувати всі витрати на умовах, передбачених колективним договором.

Згідно з колективним договором роботодавець може додатково, понад встановлені норми, видавати працівникові певні засоби індивідуального захисту, якщо фактичні умови праці цього працівника вимагають їх застосування.

Додатком №5 до Колективного договору між адміністрацією та трудовим колективом Управління державного агентства рибного господарства у Черкаській області на 2017-2020 роки для інспектора відділу охорони водних ресурсів «Рибоохоронний патруль» передбачено наступний спецодяг та спецвзуття: плащ гумовий, чоботи кирзові, куртка бавовняна з утепленою прокладкою, штани бавовняні з утепленою прокладкою, калоші на валянки, валянки, шапка-вушанка, проте відповідач вказаний спецодяг не видавав.

Відповідач не надав доказів на підтвердження забезпечення позивача спецодягом, передбаченим додатком №5 до Колективного договору, зазначивши, що у 2022 році спецодяг не придбавався у зв`язку з направленням грошових коштів на боротьбу зі збройною агресією російської федерації, чим порушив вимоги статті 165 КЗпП України, ст. 8 Закону України «Про охорону праці» та пункт 5 Колективного договору.

Посилання позивача на відсутність грошових коштів у 2022 році на придбання спецодягу суд вважає необгрунтованим, оскільки позивач призначений на посаду 10.07.2018 і мав бути забезпечений спецодягом до 2022 року.

Також є необгрунтованим посилання відповідача на наказ Мінсоцполітики України від 29.11.2018 №1804, згідно з яким у разі придбання працівником спецодягу та/або інших засобів індивідуального захисту за свої кошти роботодавець зобов`язаний компенсувати всі витрати на умовах, передбачених колективним договором, оскільки вказане не спростовує обов`язок роботодавця щодо забезпечення спецодягом.

Щодо мобінгу (цькування) позивача внаслідок відкриття безпідставних дисциплінарних справ з метою відсторонення від роботи і невиплати преміальних виплат майже три місяці, суд зазначає, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо запобігання та протидії мобінгу (цькуванню) від 16.11.2022 №2759-1Х внесено зміни до частини третьої статті 38 КЗпП України та передбачено, що працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо роботодавець не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору, чинив мобінг (цькування) стосовно працівника або не вживав заходів щодо його припинення, що підтверджено судовим рішенням, що набрало законної сили.

Отже факт мобінгу (цькування) має бути підтверджений судовим рішенням, яке набрало законної сили. Проте позивач не надав судового рішення, яке набрало законної сили, щодо його мобінгу (цькування) внаслідок відкриття дисциплінарної справи, а отже факт мобінгу (цькування) не довів.

Щодо відсутності колективного договору суд зазначає таке.

Згідно статті 1 Закону України «Про колективні договори і угоди» від 01.07.1993 №3356-XII колективний договір, угода укладаються на основі чинного законодавства, прийнятих сторонами зобов`язань з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин і узгодження інтересів працівників та роботодавців.

Стаття 9 Закону України «Про колективні договори і угоди» від 01.07.1993 №3356-XII передбачає, що колективний договір, угода набирають чинності з дня їх підписання представниками сторін або з дня, зазначеного у колективному договорі, угоді. Після закінчення строку дії колективний договір, угода продовжує діяти до того часу, поки сторони не укладуть новий або не переглянуть чинний, якщо інше не передбачено договором, угодою. Колективний договір, угода зберігають чинність у разі зміни складу, структури, найменування роботодавця, від імені якого укладено цей договір, угоду.

Судом встановлено, що Колективний договір між адміністрацією та трудовим колективом Управління державного агентства рибного господарства у Черкаській області укладений на строк 2017-2020 роки, тобто до 31.12.2020.

З трудової книжки позивача НОМЕР_1 вбачається, що Управління Державного агентства рибного господарства у Черкаській області перейменовано в Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Черкаській області.

Отже відповідно до статті 9 Закону України «Про колективні договори і угоди» від 01.07.1993 №3356-XII Колективний договір між адміністрацією та трудовим колективом Управління державного агентства рибного господарства у Черкаській області укладений на строк 2017-2020 роки продовжує свою дію до того часу, поки сторони не укладуть новий або не переглянуть чинний.

З огляду на зазначене посилання позивача на відсутність колективного договору є безпідставним.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що відповідачем порушені вимоги трудового законодавства щодо виплати першої частини заробітної плати позивачу у січні-лютому 2022 року та січні 2023 року та в частині забезпечення спеціальним одягом.

Водночас зі змісту частини 3 статті 38 КЗпП України вбачається, що підставою для застосування вказаної норми КЗпП України є факт порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, умов колективного чи трудового договору, що спонукало працівника до розірвання трудового договору з власної ініціативи.

Проте встановлені обставини свідчать, що дійсною підставою, яка спонукала позивача до розірвання трудового договору за частиною 3 статті 38 КЗпП України, стала відмова відповідача звільнити позивача від займаної посади за угодою сторін відповідно до поданих ним заяв від 20.01.2023 та 23.01.2023, а не встановлені порушення трудового законодавства та колективного договору, незважаючи на те, що позивач посилався на них у заяві про звільнення за частиною 3 статті 38 КЗпП України від 20.02.2023.

Оскільки відповідач при розгляді заяв позивача про звільнення за угодою сторін від 20.01.2023 та від 23.01.2023 порушень трудового законодавства не допустив, суд дійшов висновку, що підстави для звільнення позивача за частиною 3 статті 38 КЗпП України згідно його заяви від 20.02.2023 відсутні.

Отже позовні вимоги є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання виплатити вихідну допомогу у розмірі тримісячного заробітку, то вона є похідною від основної вимоги, тому задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 5,9, 241-246, 250, 255 кодексу адміністративного судочинства України, суд-

вирішив:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 16 червня 2023 року.

Головуючий Алла РУДЕНКО