Справа № 335/186/23
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2023-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

13 червня 2023 року м. Дніпросправа № 335/186/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Олефіренко Н.А. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Запорізької міської ради на рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 03.04.2023 ( суддя першої інстанції Романько О.О.) в адміністративній справі №335/186/23 за позовом ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Запорізької міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через представника Будька З.М. звернулась до суду з позовом до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Запорізької міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21 грудня 2022 року адміністративною комісією при виконавчому комітеті Запорізької міської ради, на підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 06.12.22 серії ВАБ 916439, винесено постанову №1105 від 21.12.2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 156 КУпАП. Так, згідно з протоколом, 06.12.22 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Айвазовського, буд. 9 в магазині «ВИНА СВІТУ» гр. ОСОБА_1 , яка є продавцем здійснила продаж алкогольного напою, а саме пива «Einsiedeln Bock Hell» , чим порушила вимогу наказу Запорізької обласної адміністрації №92 від 30.06.2022р., відповідальність за це правопорушення передбачена ч. 2 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Вважає, що прийняте рішення є незаконним та необґрунтованим, та таким що підлягає скасуванню виходячи з наступного: по-перше: в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення. Склад адміністративного правопорушення характеризується сукупністю чотирьох елементів: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення зазначено, що 06.12.2022 ОСОБА_1 порушила наказ голови Запорізької обласної державної адміністрації № 92 від 30.06.2022р. Наказ Запорізької обласної державної адміністрації № 92 від 30.06.2022р. не є рішенням органу місцевого самоврядування, що виключає таку ознаку об`єктивної сторони правопорушення як протиправність діяння. Офіційний сайт Запорізької обласної державної адміністрації не містить інформацію про прийняття та текст такого нормативно-правового акту, як наказ ЗОДА №92 від 30.06.2022. Станом на 26.12.2022 року наказ голови ЗОДА №92 від 30.06.2022 року не оприлюднено, що відповідно до вимог статті 57, 64 Конституції України, визначає його як нечинний. Відповідна підстава була зазначена захисником в клопотанні про закриття провадження у справі поданому до Адміністративної комісії. Однак, Адміністративна комісія повністю проігнорувала вказану захисником обставину. Отже, ОСОБА_1 06.12.2022 року не порушувала і не могла порушити вимоги наказу голови ЗОДА №92 від 30.06.2022 року, адже цей наказ є нечинний, так як не був оприлюднений у встановленому законом порядку. В матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б вказували на те, що ОСОБА_1 є працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування, а отже, особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, не з`ясувала чи є ОСОБА_1 суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП. Вважають, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та додані до нього матеріали не містять переконливих і достатніх доказів та відомостей, які б давали підстави вважати, що виявлене порушення допущене через її винні умисні чи необережні дії. Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган (орган, який склав протокол про адміністративне правопорушення), разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до вчинення правопорушення. Стосовно відсутності належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 зазначили, що як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення, потерпілих та понятих не було, відеофіксація правопорушення не вилась. Згідно спірної постанови, комісією під час розгляду справи досліджувалися наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення, який містить запис ОСОБА_1 «З протоколом не згодна» та інформацію про порушення нею. нормативно-правового акту, який не набрав чинності, адже і до цього часу його не було опубліковано у встановленому законодавством порядку). Пояснення ОСОБА_3 не зазначає про суб`єкта правопорушення. Згідно пояснень працівники поліції його зупинили після виходу з магазину, де він придбав пляшку пива. Фото фасаду магазину, фото спини невідомої особи, яка схожа на чоловіка, фото жінки, яка сидить за касою та підписує якісь документи. Дані фотозображення не є допустимими доказами, адже: не містить інформації про дату, час, місце та особи, яка здійснила фотозйомку. Дане фото не є належним доказом, адже фото не стосується предмету доказування - порушення правил торгівлі: торгівля у заборонений час. Фіскальний чек також не містить доказів вини ОСОБА_1 .. Отже, вважають, що наявність самої події адміністративного правопорушення та факт вчинення ОСОБА_1 такого адміністративного правопорушення не підтверджено належними та допустимими доказами. Додатково зазначили, що відповідно до положення про адміністративну комісію при виконавчому комітеті Запорізької міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету №29 від 28.01.2019 року: при накладенні стягнення, Адміністративна комісія враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Згідно спірної постанови, комісія не досліджувала питання винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення та обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність Позивач вважає, що за умови невідповідності оскаржуваної постанови вимогам чинного законодавства та відсутності будь-яких порушень з боку позивача, вказана постанова підлягає скасуванню, а справа - закриттю через відсутність події та складу адміністративного правопорушення. З наведених підстав позивач просила скасувати постанову Адміністративної комісії при комітеті Запорізької міської ради №1105 від 21.12.2022 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 2 ст.156 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу в розмірі 6800 гривень, та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 03.04.2023 позовні вимоги задоволені.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Адміністративна комісія при Виконавчому комітеті Запорізької міської ради подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, ухвалення рішення з невідповідністю висновків суду обставинам справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Обґрунтовуючи доводи своєї скарги, апелянт посилається на те, що під час винесення оскаржуваного рішення відповідач діяв у межах повноважень та у спосіб, що визначені Законом та з огляду на встановлений факт скоєного правопорушення, обґрунтовано виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив, що не перешкоджає розгляду справи.

Справа судом апеляційної інстанції розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що зі змісту спірної постанови від 21.12.2022 № 1105 встановлено, що 06.12.22 о 18 год. 35 хв. за адресою: м. Запоріжжя, вул. Айвазовського, 9 в магазині «ВИНА СВІТУ», де гр. ОСОБА_1 здійснювала реалізацію алкогольних напоїв у заборонений час, чим порушила наказ Запорізької обласної державної адміністрації від 30.06.2022 року №92 «Про заборону торгівлі алкогольними напоями на території Запорізької області», відповідальність за це правопорушення передбачена ч. 2 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановою на позивача ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 6800,00 грн.

Правомірність винесеного суб`єктом владних повноважень рішення у формі постанови від 21.12.2022 є предметом судового розгляду в даній справі.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що у даному випадку є недоведеним те, що саме Позивач вчинив дане правопорушення, що обумовлює недоведеність таких обов`язкових елементів складу адміністративного правопорушення як суб`єкт та суб`єктивна сторона.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною дев`ятою статті 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР встановлено, що сільські, селищні та міські ради в межах території відповідної адміністративно-територіальної одиниці можуть встановлювати заборону продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) (крім закладів ресторанного господарства) у визначений рішенням таких органів час доби.

Частиною першою статті 4 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12 травня 2015 року № 389-VIII (далі Закон № 389-VIII) на територіях, на яких введено воєнний стан, для забезпечення дії Конституції та законів України, забезпечення разом із військовим командуванням запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, оборони, цивільного захисту, громадської безпеки і порядку, охорони прав, свобод і законних інтересів громадян можуть утворюватися тимчасові державні органи військові адміністрації.

Відповідно до пункту 13 частини першої статті 8 № 389-VIII в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану, зокрема забороняти у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, торгівлю зброєю, сильнодіючими хімічними і отруйними речовинами, а також алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі.

24.02.2022 Указом Президента України «Про ведення воєнного стану» №64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, введено воєнний стан на території України та з урахуванням Указів Президента України: від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ; від 18 квітня 2022 року №259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ; від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року №2263-ІХ; від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-ІХ; від 7 листопада 2022 року №757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738-ІХ; від 6 лютого 2023 року № 58/2023, затвердженим Законом України від 07 лютого 2023 року №2916-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

30.06.2022 Головою Запорізької обласної державної адміністрації прийнято наказ №92 «Про заборону торгівлі алкогольними напоями на території Запорізької області», відповідно до якого дозволено продаж пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв, у тому числі на території Запорізької міської територіальної громади: 1) з 10-00 до 18-00 всім суб`єктам господарювання, окрім закладів громадського харчування; 2) з 10-00 до 21-00 закладам громадського харчування.

Відтак, на території Запорізької міської територіальної громади станом на 08.12.2022 діяла заборона торгівлі алкогольними напоями з 18:00 до 10:00 всім суб`єктам господарювання, окрім закладів громадського харчування; з 10:00 до 21:00 закладам громадського харчування.

Частиною другою статті 156 КУпАП передбачена відповідальність за порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння у приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування як такі, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння заборонена, або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння через торгові автомати чи особами, які не досягли 18-річного віку, а також продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння особі, яка не досягла 18-річного віку, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар), або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби у вигляді накладення штрафу від чотирьохсот до восьмисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи диспозицію частини другої статті 156 КУпАП, суб`єктом цього правопорушення є працівник підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок органу (посадової особи) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною другою ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З матеріалів справи встановлено, що Адміністративною комісію при виконавчому комітеті Запорізької міської ради під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 досліджувалися наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення від 06.12.2022 серії ВАБ №916439, пояснення ОСОБА_3 від 06.12.2022, фіскальний чек.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 06.12.2022 серії ВАБ № 916439 зафіксовано факт продажу 06.12.2022 о 18:35 годині позивачем алкогольного напою, а саме пива «Einsiedeln Bock Hell» об`ємом 0,5 л., за адре сою: АДРЕСА_1 у магазині «ВИНА СВІТУ» з порушенням правил торгівлі, а саме у заборонений час доби.

Проте, матеріали справи про адміністративне правопорушення, копія яких долучена представником відповідача до відзиву, не містить належних та допустимих доказів того, що було здійснено реалізацію алкогольних напоїв у певний час та певну дату, і така реалізація була здійсненна саме позивачем.

З наявного в матеріалах справи фіскального чеку, виданого 06.12.2022 о 18:25 в магазині «ВИНА СВІТУ», також неможливо встановити особу-продавця алкогольних напоїв, оскільки в графі «касир» зазначено лише «Касир 1812». При цьому, доказів, що «Касир 1812» це ОСОБА_1 відповідачем не надано.

В матеріалах справи наявні фото, які не доводять фактів описаних у фабулі протоколу, а фото на якому присутня ОСОБА_1 не може бути доказом, адже не доводить того, що саме ОСОБА_1 є суб`єктом правопорушення, яке їй інкримінують, адже немає доказів, що вказують на те, що саме вона, а не інша особа здійснила продаж.

Крім того, з фото неможливо встановити ані час його здійснення, ані дати здійснення фото, фото не містить точної фіксації бейджа, де були б зазначені ім`я та прізвище особи, яка зображена на ньому.

Крім того, в матеріалах справи щодо ОСОБА_1 відсутні жодні належні та допустимі докази про її статус як працівника підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування (наказ про прийняття на роботу), не містяться посилання на такі докази і в постанові №1105 від 21.12.2022, у протоколі від 06.12.2022 року зазначено, що ОСОБА_1 є продавцем магазину «ВИНА СВІТУ» без жодного підтвердження вказаних обставин.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять належних та допустимих доказів того, що саме позивачем було здійснено реалізацію алкогольних напоїв 06.12.2022 о 18:25 в магазині «ВИНА СВІТУ», що виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Підсумовуючи вищевикладене, та з урахуванням того, що оскільки Відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення саме Позивачем адміністративного правопорушення, а всі сумніви стосовно доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь, колегія суддів дійшла висновку про недоведеність належними та допустимими доказами вчинення Позивачем інкримінованого адміністративного правопорушення та, як наслідок, неправомірність притягнення Позивача до адміністративної відповідальності відповідно до ч. 2 ст. 156 КУпАП.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд враховує й те, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За даних обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються належними письмовими доказами, які зібрані та досліджені судом під час розгляду даної адміністративної справи, рішення суду першої інстанції у даній справі про задоволення адміністративного позову прийнято без порушення норм процесуального та матеріального права, і тому рішення суду першої інстанції у даній адміністративній справі від 03.04.2023 скасуванню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 243, 311, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Запорізької міської ради залишити без задоволення.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 03.04.2023 в адміністративній справі №335/186/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та, відповідно до ч. 3 ст. 272 Кодексу адміністративного судочинства України, касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 13.06.2023 року

Головуючий - суддя Н.А. Олефіренко

суддя Л.А. Божко

суддя А.В. Суховаров