Справа № 360/4372/20
Суддя: Є.О. Кисельова
Дата ухвалення: 2023-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

16 червня 2023 рокум. ДніпроСправа № 360/4372/20

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Кисельова Є.О. розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Луганській області про скасування вимоги,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) до Головного управління ДПС у Луганській області (далі ГУ ДПС у Луганській області, відповідач), в якій позивач, просив суд скасувати вимогу ГУ ДПС у Луганській області від 18.08.2020 №83109-50.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно податкова вимога від 18.08.2020 №83109-50 складена на підставі податкових повідомлень-рішень № на суму 50800,00 грн., № на суму 277677,70 грн, № на суму 17000,00 грн., № на суму 17000,00грн. Оскільки ці податкові повідомлення-рішення оскаржують в судовому порядку, є неузгодженими, тому оскаржувна податкова вимога є незаконною та підлягає скасуванню.

Також зананчено, що оскаржувна податкова вимога є підробленим документом, оскільки не оформлений у порядку встановленому чинним законодавством України.

Ухвалою суду від 10.11.2020 позов залишено без руху.

Ухвалою суду від 30.11.2020 відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 01.12.2020 залишено позов без руху після відкриття провадження у справі.

Ухвалою суду від 21.12.2020 продовжено розгляд справи.

Ухвалою суду від 25.01.2021 зупинено провадження у справі.

Ухвалою суду від 03.05.2023 поновлено првадження у справі.

Ухвалою суду від 03.05.2023 здійснено заміну відповідача.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, у якому заперечував проти позовних вимог, оскільки податкова вимога від 18.08.2020 №83109-50 складена із дотриманням положень чинного законодавства України.

Дослідивши наявні у справі докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

Головним управлінням ДПС у Луганській області 18.08.2020 складено податкову вимогу № 83109-50 про стягнення податкового боргу на суму 432377,70 грн.

Згідно даних ITC «Податковий блок» станом на 17.08.2020 по ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) обліковувався податковий борг у загальній сумі 432377,70 грн, у тому числі: - штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів розрахункових операцій (код КДБ 21080900) - 8900.00 грн (податкове повідомлення-рішення від 23.07.2019 № 6 на суму 8900,00 грн); - адміністративні штрафи та штрафні санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів (код КДБ 21081500) - 423477.70 грн (у тому числі: податкове повідомлення-рішення від 23.07.2019 № на суму 44000,00 грн; податкове повідомлення-рішення від 23.10.2019 № на суму 50800.00 грн; податкове повідомлення-рішення від 27.04.2020 № на суму 277677.70 грн; податкове повідомлення-рішення від 27.05.2020 № на суму 17000.00 грн; податкове повідомлення-рішення від 27.05.2020 № на суму 17000,00 грн; податкове повідомлення-рішення від 27.05.2020 № на суму 17000,00 грн).

Позивач скористався правом адміністративного оскарження подакової вимоги, проте у задоволення його скарги відмовлено.

Не погоджуючись з вказаними вище податковими повідомленнями рішеннями, позивач оскажив їх в судовому порядку.

Рішенням Луганського окружного адміністратвиного суду у справі № 360/3271/20 від 20.01.2021 у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Луганській області про скасування податкового повідомлення-рішення № від 23.10.2019 відмовлено. Рішення набрало законної сили 03.12.2020.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду у справі № 360/2939/20 від 21.12.2020 у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Луганській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 27.04.2020 відмовлено. Рішення набрало законної сили 26.01.2021.

Рішенням Луганського окружного адміністратвиного суду у справі № 360/3271/20 від 20.01.2021 у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Луганській області про скасування податкових повідомлень-рішень № від 27.05.2020, № від 27.05.2020, № відмовлено. Рішення набрало законної сили 26.05.2021.

Таким чином, судом встановлено, що податкові повідомлення-рішення, на підставі яких складена оскаржувана податкова вимога в судовому порядку визнані такими, що складені із дотриманням та в межах повноваженьчинного законодавства України.

Згідно ч.4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до п.2 Порядку направлення контролюючими органами податкових вимог платникам податків, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 30.06.2017 №610, податкова вимога формується у разі, якщо платник податків не сплатив у встановлені Кодексом строки суму: узгодженого грошового зобов`язання; непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному Кодексом.

Відповідно до п 56.1. ст. 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Відповідно до п 56.2. ст. 56 ПК України у разі якщо платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, такий платник має право звернутися із скаргою про перегляд цього рішення до контролюючого органу вищого рівня.

Відповідно до п 56.10. ст. 56 ПК України рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, та рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, прийняті за розглядом скарги платника податків, є остаточними і не підлягають подальшому адміністративному оскарженню, але можуть бути оскаржені в судовому порядку.

Відповідно до п 56.18. ст. 56 ПК України Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 ПКУ у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 3.1 розділу 3 Порядку направлення органами доходів і зборів податкових вимог платникам податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 30.06.2017 № 610 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24.07.2017 за № 902/30770) (далі - Порядок № 610) визначено, що податкові вимоги формуються автоматично на підставі даних інформаційної системи органів доходів і зборів.

Пунктом 57.3. статті 57 Кодексу визначено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у пунктах 54.3.1. - 54.3.6. пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Згідно ч. 4 розділу V Порядку № 422 відображенню в інформаційній системі органів ДФС підлягають матеріали, які зареєстровані в інформаційних системах, що забезпечують відображення результатів адміністративного та/або судового оскарження, та мають безпосередній зв`язок з матеріалами, внесеними до підсистеми, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи в ході виконання її функцій. Такими матеріалами є: 1 1 ' скарга (заява) платника податків; рішення про результати розгляду скарги (заяви); ухвала суду про відкриття провадження; рішення суду, прийняте по суті.

Відповідно до п. 60.1. ст. 60 Кодексу податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо: - сума податкового боргу самостійно погашається платником податків або органом стягнення; - контролюючий орган скасовує раніше прийняте податкове повідомлення-рішення про нарахування суми грошового зобов`язання або податкову вимогу; - контролюючий орган зменшує нараховану суму грошового зобов`язання раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення або суму податкового боргу, визначену в податковій вимозі; - рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі; - рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума грошового зобов`язання, визначена у податковому повідомленні-рішенні контролюючого органу, або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

Оскільки судом достовірно встановлено та підтверджено матеріалами справи, що оскаржувана податкова вимога складена на підставі подакових повідомлень-рішень: № від 23.10.2019, № від 27.04.2020, № від 27.05.2020, № №, які станом на час розгляду справи є узгодженими, відтак позовні вимоги є необгрунованими.

Доводи позивача стосовно того, що вимога є підробленим документом, оскільки не оформлений у порядку встановленому чинним законодавством України, судом визнаються незмістовними з огляду на таке.

Згідно з пунктами 1 та 2 постанови Верховної Ради України від 19 лютого 1992 року № 2137-ХІІ «Про Державний герб України» затверджено тризуб як малий герб України, вважаючи головним елементом великого герба України (кольорове та схематичне зображення герба додаються).

Зображення Державного герба України поміщується на печатках органів державної влади і державного управління, грошових знаках та знаках поштової оплати, службових посвідченнях, штампах, бланках державних установ з обов`язковим додержанням пропорцій зображення герба, затвердженого пунктом 1 цієї Постанови.

Постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 року № 857 «Про затвердження зразків та описів печатки і таблички (вивіски) міністерства, іншого центрального органу виконавчої влади» (далі - Постанова № 857) затверджено опис печатки міністерства, іншого центрального органу виконавчої влади.

Відповідно до вимог частини другої статті 8 Конституції України Конституція має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Згідно з частиною третьою статті 20 Конституції України великий Державний Герб України встановлюється з урахуванням малого Державного Герба України та герба Війська Запорізького законом, що приймається не менш як двома третинами від конституційного складу Верховної Ради України.

Головним елементом великого Державного Герба України є Знак Княжої Держави Володимира Великого (малий Державний Герб України) (частина четверта статті 20 Конституції України).

Опис державних символів України та порядок їх використання встановлюються законом, що приймається не менш як двома третинами від конституційного складу Верховної Ради України (частина шоста статті 20 Конституції України).

Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи (частина перша статті 58 Конституції України).

Принцип незворотності дії в часі поширюється також на Конституцію, яка є Основним Законом держави (Преамбула Конституції України).

Після набрання чинності Конституцією України від 28 червня 1996 року Верховна Рада України закону щодо встановлення опису державних символів України та порядку їх використання відповідно до вимог частини шостої статті 20 Конституції не приймала.

Судом встановлено, що при виготовленні печатки ГУ ДПС у Луганській області із зображенням Державного герба України використані зразок та опис печатки, затверджені Постановою № 857, в якій використано зображення малого герба України, затвердженого пунктом 1 постанови Верховної Ради України від 19 лютого 1992 року № 2137-XII, що не суперечить вимогам статті 20 Конституції України, оскільки її норми не мають зворотньої дії в часі і розповсюджуються лише на закони та інші нормативно-правові акти, які приймаються на її основі і повинні відповідати їй (тобто, які прийняті після набрання чинності самою Конституцією).

Що стосується інших обставин, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, суд вважає за необхідне зауважити, що у пункті 25 Рішення Європейського суду з прав людини у справі Проніна проти України зазначено, що суд зобов`язаний надавати відповідь на кожен із специфічних, доречних та важливих доводів заявника. Виходячи з позиції цього суду, що висловлена в пункті 42 рішення Бендерський проти України, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються.

Вказані вимоги зобов`язують суди при вирішенні справи у кожному конкретному випадку вживати передбачені законом заходи з метою з`ясування всіх обставин у справі, що мають значення для вирішення спору, встановити та надати вичерпну оцінку фактичним обставинам у межах спірних правовідносин з метою з`ясування об`єктивних причин та факторів, що зумовили настання для платника негативних наслідків у вигляді порушеного права, що підлягає захисту, та в достатній мірі висвітлити мотиви прийняття конкретних рішень.

З урахуванням зазначеного суд не надає оцінку іншим доводам сторін, оскільки вищевикладені факти та обставини є безумовною підставою для відмови в задоволенні позовних вимог, а інші доводи не мають суттєвого впливу на рішення суду за результатами вирішення цього спору.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За встановлених в цій справі фактичних обставин та з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що основні (суттєві) аргументи позовної заяви є необґрунтованими, внаслідок чого у задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю.

Питання щодо розподілу судових витрат не вирішується, оскільки рішення прийнято не на користь позивача.

Керуючись статтями 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Луганській області про скасування вимоги відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Є.О. Кисельова