Справа № 120/5876/23
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2023-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

19 червня 2023 р. Справа № 120/5876/23

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Сало Павло Ігорович, розглянувши клопотання відповідача про закриття провадження в адміністративній справі № 120/5876/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

05.05.2023 поштою до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати позивачу нарахованої пенсії за період з 01.12.2019 по 31.01.2023 в сумі 201904,33 грн та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по виплаті пенсії за період з 01.12.2019 по 31.01.2023 в сумі 201904,33 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 26.12.2022 у справі № 120/8878/22 відповідач з лютого 2023 року розпочав виплату позивачу перерахованої пенсії. Водночас донараховану на виконання рішення суду пенсію в сумі 201904,33 грн за період з 01.12.2019 по 31.01.2023 відповідач не виплатив. Позивач звертався до відповідача із заявою щодо виконання рішення суду у справі № 120/8878/22, однак листом від 10.04.2023 за № 6076-4502/Л-02/8-0200/23 "Щодо виконання рішення суду" відповідач повідомив позивача, що на даний час проведено виплату доплат за судовими рішеннями, які набрали чинності по 08.07.2020, а відтак перераховані кошти в сумі 201904,33 грн Головним управлінням включені до Реєстру судових рішень та їх виплату буде здійснено в порядку черговості.

Позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати заборгованої пенсії, а тому за захистом своїх прав та інтересів звертається до суду.

Ухвалою суду від 10.05.2023 відкрито провадження у справі за вказаним позовом та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

26.05.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначає, що на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду у справі № 120/8878/22 Головним управлінням з 01.12.2019 здійснено перерахунок та виплату позивачу пенсії з врахуванням основних та додаткових видів грошового забезпечення, виходячи із суми грошового забезпечення для обчислення пенсії за довідкою Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Вінницькій області" № 3906 від 31.01.2022, з урахуванням раніше виплачених сум.

Водночас, як вважає відповідач, питання виплати позивачу заборгованої пенсії в сумі 201904,33 грн охоплюється зазначеним рішенням суду і належить до предмета його виконання.

Відповідач вказує на те, що підставою для звернення до суду з цим позовом фактично є незгода позивача з бездіяльністю пенсійного органу щодо виконання рішення суду у справі № 120/8878/22 в частині строків виплати недоплаченої пенсії, що через відсутність фінансування з державного бюджету буде здійснено в порядку черговості виконання інших аналогічних судових рішень.

Отже, на думку відповідача, ініційований позивачем спір не підлягає судовому розгляду, оскільки спрямований на зобов`язання боржника виконати вже ухвалене судом рішення, яке набрало законної сили, а не вирішити новий спір між сторонами. Разом з тим невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження, а тому вимоги про стягнення з пенсійного фонду заборгованості по виплаті пенсії, яка виникла на виконання рішення у справі № 120/8878/22, не можуть розглядатися в іншому (новому) судовому провадженні. Відтак існують підстави для закриття провадження у цій адміністративній справі.

Заперечення проти заявленого клопотання від позивача до суду не надходили.

Вирішуючи клопотання відповідача, суд керується такими мотивами.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно зі статтею 370 КАС України та статтею 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами; невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав у своїх рішеннях, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Відтак суд доходить до висновку, що невиконання судового рішення, яке набуло законної сили, або надання йому переоцінки суперечить принципу верховенства права, складовою якого є принцип правової визначеності. Суд, за загальним правилом, не повинен брати до уваги посилання сторони у справі в обґрунтування своєї позиції на фактичні обставини, виникнення яких стало наслідком невиконання такою стороною судового рішення, що набуло законної сили.

Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Верховоного Суду від 18 жовтня 2018 року у справі № 638/643/17, від 18 квітня 2019 року у справі № 808/2291/16, від 21 листопада 2019 року у справі № 344/8720/16-а, від 29 листопада 2019 року у справі № 805/5043/15-а, від 20 лютого 2020 року у справі № 15/6834/15 та від 18 лютого 2022 року у справі № 520/3601/19.

Судом встановлено, що рішенням Вінницького окружного адміністративного суду у справі від 26.12.2022 у справі № 120/8878/22 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено повністю. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії з 01.12.2019 відповідно до довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Вінницькій області" від 31.01.2022 № 3906. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити із 01.12.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 із врахуванням основних та додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат і премії), виходячи із суми грошового забезпечення для обчислення пенсії за довідкою Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Вінницькій області" від 31.01.2022 № 3906, з урахуванням раніше виплачених сум.

Таким чином, обов`язок відповідача щодо нарахування та виплати позивачу у повному обсязі сум недоплаченої пенсії у зв`язку із здійсненням її перерахунку також входить до предмета виконання рішення суду у справі № 120/8878/22, яке набрало законної сили.

Відповідно до частин другої, четвертої статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 373 КАС України передбачено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно з положеннями частини першої статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

З аналізу наведених законодавчих норм слідує, що неможливо зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого (нового) судового рішення в іншій справі, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому законом, зокрема на підставі виконавчого листа суду, який ухвалив відповідне рішення.

Також суд зазначає, що процесуальним засобом забезпечення належного та своєчасного виконання судового рішення є судовий контроль, підстави та порядок здійснення якого визначені статтями 382-383 КАС України.

Зокрема, відповідно до частин першої-другої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частиною першою статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже, наведені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення у справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання нового позову.

Суд наголошує, що судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому нормами процесуального закону, та не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є фактичне спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Суд звертає увагу на те, що захист порушеного права особи на отримання безумовного виконання судового рішення, яке гарантується державою відповідно до статті 129-1 Конституції України, через звернення до суду у порядку судового контролю, порівняно з ініціюванням вирішення судом нового публічно-правового спору, має низку переваг для такої особи, зумовлених положеннями, зокрема, статей 383 та 249 КАС України, а саме, відсутність обов`язку сплачувати судовий збір, оперативність розгляду (заява в порядку судового контролю підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання; неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви) та ефективність виконання (за наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє окрему ухвалу і направляє її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону).

Враховуючи фактичні обставини справи, а також положення чинного законодавства, суд зазначає, що позивач не позбавлений можливості в межах адміністративної справи № 120/8878/22 звертатися до суду в порядку ст.ст. 382, 383 КАС України з метою забезпечення виконання рішення суду, яке, на його думку, виконується неналежним чином, адже питання виплати позивачу недоплаченої пенсії в сумі 201904,33 грн охоплюється рішенням суду у справі № 120/8878/22 та належить до предмету його виконання.

Крім того, з метою забезпечення примусового виконання рішення суду в цій частині позивач також вправі звернутися до суду з заявою про видачу виконавчого листа в адміністративній справі № 120/8878/22 та пред`явити виконавчий лист до примусового виконання в межах відповідних строків.

З огляду на викладене суд вважає, що обраний позивачем у цій справі спосіб захисту не усуває юридичний конфлікт та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право позивача у разі визнання його судом порушеним.

При розгляді позовних вимог позивача стосовно невиконання окремого судового рішення у іншій справі, суд не може зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки виконавче провадження являє собою завершальну стадію судового провадження.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 816/2016/17 (К/9901/50946/18), від 16 січня 2019 року у справі № 686/23317/13-а (№ 11-1193апп18) та Верховного Суду у постановах від 21 серпня 2019 року у справі № 295/13613/16-а, від 26 травня 2020 року у справах № 522/5265/17, № 522/1828/17.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Враховуючи те, що обраний позивачем спосіб захисту у межах даного позову є способом виконання іншого судового рішення у справі № 120/8878/22, яке набрало законної сили та яким вирішено питання щодо спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, суд вважає за необхідне закрити провадження в адміністративній справі на підставі п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України, з урахування висновків, наведених у постанові Верхвного Суду від 22.07.2022 у справі № 540/606/20.

Відтак клопотання відповідача підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 238, 248, 256, 294 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про закриття провадження у справі задовольнити.

Закрити провадження в адміністративній справі № 120/5876/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Роз`яснити позивачу, що згідно з ч. 2 ст. 239 КАС України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Копію ухвали надіслати сторонам.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала в повному обсязі складена та підписана 19.06.2023.

Суддя Сало Павло Ігорович