Справа № 300/375/23
Суддя: Скільський І.І.
Дата ухвалення: 2023-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"16" червня 2023 р. справа № 300/375/23
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Скільського І.І, розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій,
ВСТАНОВИВ:
02.02.2023 ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до суду через підсистему «Електронний суд» з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області (далі відповідач, ГУ ДПС в Івано-Франківській області, ГУ ДПС), в якому просила:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати позивачу - як заступнику керівника Головного управління ДПС в Івано-Франківській області, в розмірах, як і керівнику Головного управління ДПС в Івано-Франківській області так і іншим заступникам керівника Головного управління ДПС в Івано-Франківській області: - премії за жовтень 2022 року в розмірі 20% від посадового окладу; - премії за листопад 2022 року в розмірі 20% від посадового окладу; - премії за грудень 2022 року в розмірі 20% від посадового окладу;
- визнати протиправним та скасувати п. 2 Наказу відповідача від 25.11.2022 №86-Ф «Про преміювання» в частині встановлення позивачу за листопад 2022 року премії в розмірі 0% та п. 2 наказу відповідача від 23.12.2022 №95-Ф «Про преміювання» в частині встановлення позивачу за грудень 2022 року премії в розмірі - 0%;
- зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу премії за жовтень, листопад, грудень 2022 року в розмірі 20 % від посадового окладу.
Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем протиправно не встановлено заступнику начальника Головного управління ДПС в Івано-Франківській області ОСОБА_1 премії за жовтень, листопад, грудень 2022 року в розмірі 20% від посадового окладу, зокрема за листами «Про надання пропозицій щодо преміювання» від 07.10.2022 №3189/8/09-19-10-02-08, від 18.11.2022 №3701/8/09-19-10-02-08, від 07.12.2022 № 3975/8/09-19-10-02-08 не подано на погодження голові ДПС України пропозиції щодо встановлення позивачу як заступнику керівника Головного управління ДПС в Івано-Франківській області, як і керівнику Головного управління ДПС в Івано-Франківській області так і іншим заступникам керівника Головного управління ДПС в Івано-Франківській області згаданих премій за жовтень, листопад, грудень 2022 року в розмірі 20% від посадового окладу, в зв`язку з перебуванням позивача на посаді за попереднім штатним розписом та відсутністю пропозицій щодо встановлення цих надбавок.
Позивач зазначає, що премія є складовою заробітної плати позивача, тому в даному випадку змінено істотні умови державної служби (розмірів оплати праці), а роботодавець не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами. Водночас, керівник державної служби письмово не пізніш як за 30 календарних днів не повідомляв позивача про зміну істотних умов державної служби (розмірів оплати праці). Крім того зазначено, що п. 4.10 Положення про преміювання керівників, заступників керівників, посадових осіб та працівників територіальних органів Державної податкової служби України, установ та організацій, що належать до її сфери управління, затвердженого наказом ДПС від 26.06.2019 №9 «Про порядок організації бухгалтерського обліку та про деякі фінансові питання» (зі змінами) не містять такої підстави відсутності пропозиції щодо встановлення премій, як перебування заступника начальника Головного управління ДПС на посаді за попереднім штатним розписом.
Івано-Франківський окружний адміністративний суд ухвалою від 07.02.2023 відкрив провадження у справі №300/375/23 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні)(а.с.20).
Окрім того, 20.02.2023 ОСОБА_1 звернулася до суду через підсистему «Електронний суд» з адміністративним позовом до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області, в якому просила:
- зобов`язати відповідача з урахуванням установлених позивачу премії, нарахувати позивачеві:
- оплату лікарняних за листопад 2022 року;
- оплату часу відпусток, оплату компенсації за невикористані відпустки, оплату вихідної допомоги за грудень 2022 року;
- індексацію зарплати за жовтень - грудень 2022 року
та виплатити різницю між нарахованою таким чином сумою та фактично отриманою сумою даних виплат за вказаний період.
Дані позовні вимоги мотивовані тим, що оплати лікарняних за листопад 2022 року, часу відпусток, компенсації за невикористані відпустки, вихідної допомоги за грудень 2022 року, індексація заробітної плати за жовтень-грудень 2022 року повинні нараховуватися з урахуванням установленої позивачу премії.
Івано-Франківський окружний адміністративний суд ухвалою від 24.02.2023 відкрив провадження у справі №300/576/23 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні)(а.с.40-41).
Враховуючи те, що вказані справи №300/375/23 та №300/576/23 з їхніми предметами спору нерозривно пов`язані між собою підставою виникнення та поданими доказами, позовні вимоги одного позивача до одних й тих самих відповідачів подано з того самого предмету, Івано-Франківський окружний адміністративний суд ухвалою від 24.02.2023 об`єднав в одне провадження адміністративну справу №300/576/23 із справою №300/375/23 для їх спільного розгляду і вирішення по суті та присвоєно об`єднаним справам загальний номер провадження №300/375/23 (а.с.45-46).
27.02.2023 до суду в межах об`єднаної справи №300/375/23 надійшло клопотання позивача про розгляд цієї справи за правилами загального позовного провадження з викликом сторін, з підстав що справа має істотне значення для позивача, є складною справою, для її вирішення необхідним є дослідження значного обсягу доказів, які мають галузевий специфічний характер (а.с.49-50).
Івано-Франківський окружний адміністративний суд ухвалою від 01.03.2023 клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи №300/375/23 за правилами загального позовного провадження залишив без задоволення (а.с.82-84).
23.02.2023 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник Головного управління ДПС в Івано-Франківській області вважає позов безпідставним, необґрунтованим та просить в задоволенні вимог позивача відмовити у повному обсязі. У відзиві представник відповідача зазначив про те, що кожний державний службовець має право на достатній рівень оплати праці, що також включає в себе преміювання. При цьому, премія це додаткова (порівняно з основною заробітною платою) винагорода, виплачується працівникові лише у певних випадках. Також представник відмітив, що у зв`язку із зменшенням чисельності керівного складу та введенням з 01.07.2022 у нового штатного розпису на 2022 рік Головного управління ДПС в Івано-Франківській області, ОСОБА_1 перебувала на посаді заступника начальника ГУ ДПС в Івано-Франківській області поза штатом. Так, відповідно до наказу ГУ ДПС в Івано-Франківській області від 02.08.2022 №325 «Про розподіл обов`язків між керівництвом Головного управління ДПС в Івано-Франківській області», затверджено за діючим (новим) штатним розписом, розподіл обов`язків між керівництвом Головного управління ДПС в Івано-Франківській області, а відтак наказ ГУ ДПС в Івано-Франківській області від 23.06.2021 №399 «Про розподіл обов`язків між керівництвом Головного управління ДПС в Івано- Франківській області», який діяв за попереднім штатним розписом втратив чинність. При цьому, у зв`язку із втратою чинності згаданого наказу ГУ ДПС в Івано-Франківській області від 23.06.2021 №399, який діяв за попереднім штатним розписом та визначав основні повноваження та обов`язки заступника начальника Захаріїв Г.М., позаштатний працівник ОСОБА_1 з жовтня по грудень 2022 року не координувала, не організовувала та не здійснювала жодної роботи в ГУ ДПС в Івано-Франківській області. У зв`язку з вищевказаним, представник відповідача вважає, що підстав для встановлення місячних премій, позаштатному працівнику ОСОБА_1 з жовтня по грудень 2022 року не було, так, як особового внеску за вказаний період в загальний результат роботи ГУ ДПС в Івано-Франківській області не здійснювалося (а.с.26-28).
01.03.2023 від позивача через підсистему «Елетронний суд» до суду надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої позивач не погоджується з аргументами відповідача у відзиві. Так, позивачем з посиланням на положення Закону України «Про державну службу» зазначено, що ОСОБА_1 виконувала посадові обов`язки заступника начальника Головного управління ДПС в Івано-Франківській області з моменту призначення на посаду і до моменту звільнення із вказаної посади (14.12.2022), а тому мала право на отримання премії, як складової заробітної плати з жовтня 2022 року по грудень 2022 року, в розмірі 20% від посадового окладу, як і керівник Головного управління ДПС в Івано-Франківській області так і два інших заступники керівника Головного управління ДПС в Івано Франківській області. Окрім цього, на думку позивача, виплата їй премії є обов`язком, а не правом відповідача(а.с.57-63).
10.04.2023 відповідач подав до суду заперечення, відповідно до яких не погоджується із вимогами позивача, зазначеними у відповіді на відзив, оскільки вони не ґрунтуються на нормах чинного законодавства України, не відповідають фактичним обставам справи. Так, представником відповідача зазначено, серед іншого, що питання призначення премії, її розміру врегульовано Положенням про преміювання керівника, заступника керівника, посадових осіб та працівників ГУ ДПС в Івано-Франківській області, затвердженого наказом ГУ ДПС у Івано-Франківській області від 17.12.2020 №7 (далі Положення про преміювання), відповідно до пункту 1.5 якого керівник ГУ ДПС здійснює преміювання керівника, заступника керівника ГУ ДПС, державних службовців, працівників, які виконують функції з обслуговування, робітників у межах фонду оплати праці шляхом видання наказу із зазначенням суми, яка спрямовується на виплату премії кожному працівнику. При цьому, підпунктом 1.6.1. пункту1.6. визначено, що у ГУ ДПС можуть встановлюватись такі види премій: зокрема і місячна премія відповідно до особистого внеску в загальний результат роботи ГУ ДПС за поточний місяць. Разом із тим, у зв`язку із втратою чинності наказу ГУ ДПС в Івано-Франківській області від 23.06.2021 №399 «Про розподіл обов`язків між керівництвом Головного управління ДПС в Івано-Франківській області», ОСОБА_1 , не координувала, не організовувала та не здійснювала жодної роботи в ГУ ДПС в Івано-Франківській області з жовтня по грудень 2022 року, а тому підстав для встановлення місячних премій не було, так, як особового внеску в загальний результат роботи ГУ ДПС за вказаний період позивачем не зроблено (а.с.90-92).
11.04.2023 від позивача через підсистему «Електронний суд» до суду надійшли додаткові пояснення, в яких позивачем вкотре наголошено, що не було правових підстав для невиплати їй премії у в розмірі 20% від посадового окладу за жовтень 2022 року, листопад 2022 року, грудень 2022 року(а.с.117-118).
11.05.2023 відповідач також подав до суду додаткові пояснення, в яких представником наголошено, що премія є складовою заробітної плати, але у разі її встановлення. До того ж, місячна премія встановлюється, виходячи з особистого внеску державного службовця в загальний результат роботи державного органу. Тобто, ключовим аспектом встановлення премії для державного службовця є особистий внесок в результат роботи державного органу. При цьому, встановлення премії державному службовцю не є обов`язком для керівника державної служби а правом, виходячи з особистого внеску такого державного службовця. Разом із тим, ОСОБА_1 не виконувала у спірних період посадових обов`язків державного службовця заступника начальника Головного управління ДПС в Івано-Франківській області, тобто не здійснювала особистого внеску державного службовця в загальний результат роботи державного органу, відтак за відсутності факту особистого внеску в загальний результат роботи, відсутності факту виконання посадових обов`язків, позивачу встановлено розмір премії 0% (а.с.128-132).
Суд, розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, встановив наступне.
Відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_1 (а.с.66-67) ОСОБА_1 :
- 16.06.2020 звільнена з посади в порядку переведення для подальшої роботи в Головному управлінні ДПС в Івано-Франківській області (п.5 ст.36 КЗпП);
- 17.06.2020 призначена на посаду заступника начальника Головного управління ДПС в Івано-Франківській області у порядку переведення з Головного управління ДФС в Івано-Франківській області.
Наказом «Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 » від 14.12.2022 №1846-о припинено державну службу та звільнено ОСОБА_1 , заступника начальника Головного управління ДПС в Івано-Франківській області, у зв`язку із скороченням посади державної служби внаслідок зміни структури/штатного розпису Головного управління ДПС в Івано-Франківській області без скорочення чисельності або штату державних службовців, згідно з пунктом 1 часини 1 статті 87 Закону України «Про державну службу»(а.с.65).
Листом від 07.10.2022 №3189/8/09-19-10-02-08 «Про надання пропозицій щодо преміювання» начальник Головного управління ДПС в Івано-Франківській області подала Голові ДПС України пропозиції щодо преміювання за жовтень 2022 року начальника ГУ ДПС в області, двох заступників начальника ГУ ДПС в області, позивача. Відсоток нарахованої премії за жовтень 2022 року для працівників ГУ ДПС в Івано-Франківській області 20 відсотків (а.с.13). Згідно Додатку1 до вказаного листа (Подання) відсоток нарахованої премії: начальник ГУ ДПС в Івано-Франківській області (начальник), заступник начальника ГУ ДПС (заступник начальника), заступник начальника ГУ ДПС (заступник начальника) 20 відсотків від посадового окладу; позивач (заступник начальника) 0 відсотків від посадового окладу (зворот а.с.13).
Наказом Головного управління ДПС в Івано-Франківській області від 24.10.2022 №80 Ф «Про преміювання» (п. 1) постановлено преміювати керівний склад ГУ ДПС в Івано-Франківській області за результатами роботи у жовтні 2022 року за фактично відпрацьований час згідно з Додатком 1 (а.с.8).
Листом від 18.11.2022 №3701/8/09-19-10-02-08 «Про надання пропозицій щодо преміювання» начальник Головного управління ДПС в Івано-Франківській області подала Голові ДПС України пропозиції щодо преміювання за листопад 2022 року начальника ГУ ДПС в Івано-Франківській області, двох заступників начальника ГУ ДПС в Івано-Франківській області. У зв`язку з перебуванням заступника начальника Головного управління ДПС позивача на посаді за попереднім штатним розписом, пропозиції щодо преміювання за листопад 2022 року відсутні. Відсоток нарахованої премії за листопад 2022 року для працівників ГУ ДПС в Івано-Франківській області 20 відсотків (а.с.15). Згідно Додатку 1 до вказаного листа (Подання) відсоток нарахованої премії начальник ГУ ДПС в Івано-Франківській області (начальник), заступник начальника ГУ ДПС (заступник начальника), заступник начальника ГУ ДПС (заступник начальника) 20 відсотків від посадового окладу; позивач (заступник начальника) 0 відсотків від посадового окладу (зворот а.с.15).
Наказом Головного управління ДПС в Івано-Франківській області від 25.11.2022 №86-Ф «Про преміювання» (п.2) постановлено преміювати керівний склад ГУ ДПС за результатами роботи у листопаді 2022 року за фактично відпрацьований час згідно з Додатком 1 (а.с.11).
Листом від 07.12.2022 №3975/8/09-19-10-02-08 «Про надання пропозицій щодо преміювання» начальник Головного управління ДПС в Івано-Франківській області подала Голові ДПС України пропозиції щодо преміювання за грудень 2022 року начальника ГУ ДПС в Івано-Франківській області, двох заступників начальника ГУ ДПС в Івано-Франківській області. У зв`язку із перебуванням заступника начальника Головного управління ДПС позивача на посаді за попереднім штатним розписом, пропозиції щодо преміювання за грудень 2022 року відсутні. Відсоток нарахованої премії за грудень 2022 року для працівників ГУ ДПС в області 20 відсотків (а.с.14). Згідно Додатку 1 до вказаного листа (Подання) відсоток нарахованої премії начальник ГУ ДПС в Івано-Франківській області (начальник), заступник начальника ГУ ДПС (заступник начальника), заступник начальника ГУ ДПС (заступник начальника) 20 відсотків від посадового окладу; позивач (заступник начальника) 0 відсотків від посадового окладу (зворот а.с.14).
Наказом Головного управління ДПС в Івано-Франківській області від 23.12.2022 №95 Ф «Про преміювання» (п. 2) постановлено преміювати керівний склад ГУ ДПС за результатами роботи у грудні 2022 року за фактично відпрацьований час згідно з Додатком1 (а.с.9).
На переконання позивача відповідачем протиправно не встановлено позивачу, як заступнику начальника Головного управління ДПС в Івано-Франківській області, премії за період з жовтня по грудень 2022 року у спірних розмірах, у зв`язку із перебуванням позивача на посаді за попереднім штатним розписом та відсутністю пропозицій щодо встановлення цих надбавок. Тому, не погоджуючись із такою бездіяльністю відповідача щодо невиплати премії з жовтня по грудень 2022 року та винесенням ГУ ДПС в Івано-Франківській області незаконних, на думку ОСОБА_1 , наказів, позивач звернулася до суду з даними позовними вимогами.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до положень частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2018 за №1200 «Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України» утворено, зокрема, Державну податкову службу України. Державна податкова служба є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (пункт 2 постанови Кабінету Міністрів України від 18.12.2018 за №1200).
Постановою Кабінету Міністрів України від 19.06.2019 №537 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби за переліком згідно з додатком 1, відповідно до якого, утворено, зокрема, Головне управління ДПС в Івано-Франківській області.
Постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2020 №893 «Деякі питання територіальних органів Державної податкової служби» постановлено ліквідувати як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби за переліком згідно з додатком, серед яких Головне управління ДПС в Івано-Франківській області (пункт 1). Установлено, що територіальні органи Державної податкової служби, що ліквідуються відповідно до пункту 1 цієї постанови, продовжують здійснювати свої повноваження та функції до утворення Державною податковою службою територіальних органів згідно з абзацом четвертим пункту 3 цієї постанови та прийняття рішення про можливість забезпечення здійснення такими органами повноважень та функцій територіальних органів, що ліквідуються. Таке рішення приймається Державною податковою службою після здійснення заходів, пов`язаних із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань даних про територіальні органи Державної податкової служби, що будуть утворені згідно з абзацом четвертим пункту 3 цієї постанови, як відокремлені підрозділи юридичної особи публічного права, затвердженням положень про них, структур, штатних розписів, кошторисів та заповненням 30 відсотків вакансій. Права та обов`язки територіальних органів Державної податкової служби, що ліквідуються відповідно до пункту 1 цієї постанови, переходять Державній податковій службі та її територіальним органам у межах, визначених положеннями про Державну податкову службу та її територіальні органи (пункт 2 Постанови №893).
Наказом Державної податкової служби України від 08.10.2020 №556 «Про ліквідацію територіальних органів ДПС» наказано, серед інших, ліквідувати як юридичну особу публічного права Головне управління ДПС в Івано-Франківській області.
Наказом ДПС від 30.09.2020 №529 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» утворено Головне управління ДПС в Івано-Франківській області як територіальний орган ДПС, утворений на правах відокремленого підрозділу.
Наказом Державної податкової служби України від 24.12.2020 №755 «Про початок забезпечення здійснення територіальними органами ДПС повноважень та функцій» наказано розпочати з 01.01.2021 здійснення територіальними органами ДПС, утвореними як її відокремлені підрозділи згідно з наказом ДПС від 30.09.2020 №529 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби», повноважень та функцій територіальних органів ДПС, що ліквідуються відповідно до пункту 1 постанови №893.
Як встановлено судом у зв`язку з перебуванням позивача на посаді за попереднім штатним розписом та відсутністю пропозицій щодо встановлення надбавок відповідачем не встановлено позивачу заступнику начальника Головного управління ДПС в Івано-Франківській області, премію (у розмірі 20% від посадового окладу) за період з жовтня по грудень 2022 року.
У силу статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди захищається законом.
Згідно із частинами 1, 3 статті 94 Кодексу законів про працю України заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається цим Кодексом, Законом України «Про оплату праці» та іншими нормативно-правовими актами.
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 за №108/95-ВР (далі Закон №108/95-ВР), заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.
Відповідно до статті 2 Закону №108/95-ВР, структура заробітної плати включає:
- основну заробітну плату це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.
- додаткову заробітну плату це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій;
- інші заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.
При цьому, спеціальним законом, що регулює відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, є Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII (далі Закон №889-VIII).
Окремі особливості проходження державної служби в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, та в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, їх територіальних органах визначаються Митним кодексом України та Податковим кодексом України (ч. 5ст.3 Закону №889-VIII).
Статтею 7 Закону №889-VIII, серед іншого, визначено, що державний службовець має право на оплату праці залежно від займаної посади, результатів службової діяльності, стажу державної служби, рангу та умов контракту про проходження державної служби (у разі укладення).
Згідно до положень ч. 1, 2 ст. 50 Закону №889-VIII держава забезпечує достатній рівень оплати праці державних службовців для професійного виконання посадових обов`язків, заохочує їх до результативної, ефективної, доброчесної та ініціативної роботи.
Відповідно до частин 2, 3 ст. 50 Закону №889-VIII заробітна плата державного службовця складається з: 1) посадового окладу; 2) надбавки за вислугу років; 3) надбавки за ранг державного службовця; 4) виплати за додаткове навантаження у зв`язку з виконанням обов`язків тимчасово відсутнього державного службовця у розмірі 50 відсотків посадового окладу тимчасово відсутнього державного службовця; 5) виплати за додаткове навантаження у зв`язку з виконанням обов`язків за вакантною посадою державної служби за рахунок економії фонду посадового окладу за відповідною посадою; 6) премії (у разі встановлення).
До премій державного службовця належать: 1) премія за результатами щорічного оцінювання службової діяльності; 2) місячна або квартальна премія відповідно до особистого внеску державного службовця в загальний результат роботи державного органу.
Відповідно до ч. 6 ст. 52 Закону України «Про державну службу» премії виплачуються в межах фонду преміювання залежно від особистого внеску державного службовця в загальний результат роботи державного органу. Типове положення про преміювання затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері трудових відносин, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби. Встановлення премій державним службовцям здійснюється керівником державної служби відповідно до затвердженого ним Положення про преміювання у відповідному державному органі, погодженого з виборним органом первинної профспілкової організації (за наявності)».
Разом із тим, згідно частини 7 статті 50 Закону України «Про державну службу» складові заробітної плати та особливості оплати праці державних службовців центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, їх територіальних органів визначаються Митним кодексом України та Податковим кодексом України.
Згідно частини 1 статті 346-1 Податкового кодексу України держава забезпечує достатній рівень оплати праці державних службовців та інших працівників центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальних органів та державних податкових інспекцій з метою створення матеріальних умов для незалежного і сумлінного виконання ними обов`язків.
У відповідності до частини 2 статті 346-1 Податкового кодексу України заробітна плата державних службовців центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальних органів та державних податкових інспекцій складається з:
1) посадового окладу;
2) надбавки за вислугу років;
3) надбавки за ранг державного службовця або за спеціальне звання;
4) виплати за додаткове навантаження у зв`язку з виконанням обов`язків тимчасово відсутнього державного службовця у розмірі 50 відсотків посадового окладу тимчасово відсутнього державного службовця;
5) надбавки за інтенсивність праці;
6) надбавки за виконання особливо важливої роботи;
7) надбавки за персональну кваліфікацію;
8) надбавки за виконання особистих ключових показників ефективності;
Частиною 3 вказаної статті Податкового кодексу України визначено, що схема посадових окладів державних службовців центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальних органів та державних податкових інспекцій визначається Кабінетом Міністрів України та не включається до загальної схеми посадових окладів державних службовців.
Так, пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.12.2020 №1346 «Деякі питання оплати праці державних службовців податкових органів» (далі Постанова №1346), яка, прийнята урядом відповідно до пунктів 343.2, 343.2-1 статті 343 і статті 346-1 Податкового кодексу України, встановлено, серед іншого, що державним службовцям податкових органів премії встановлюються та виплачуються згідно із Законом №889-VIII.
Отже, премія входить до складу заробітної плати державних службовців територіальних органів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику та державних податкових інспекцій.
Однак, наведені норми Закону України «Про державну службу», Податкового кодексу України та Постанови №1346 не є імперативними, на що посилається позивач, в тому числі і в частині конкретного відсотку премії, а тільки передбачають право (а не обов`язок) відповідного державного службовця територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику та державних податкових інспекційна отримання такої премії.
Встановлення премій державним службовцям здійснюється керівником державної служби відповідно до затвердженого ним Положення про преміювання у відповідному державному органі, погодженого з виборним органом первинної профспілкової організації (за наявності) (частина п`ята статті 52 Закону №889-VІІІ).
Питання призначення премії, її розміру врегульовано в даному випадку Положенням про преміювання керівника, заступників керівника, посадових осіб та працівників Головного управління ДПС в Івано-Франківській області» (далі Положення ГУ ДПС), затвердженого Наказом Головного управління ДПС в Івано-Франківській області від17.12.2020 №7, та яке було розроблено, серед іншого, відповідно до Конституції України, Кодексу законів про працю України, Закону України «Про державну службу», Закону України «Про оплату праці», Постанови №1346.
Так, відповідно до приписів пунктів 1.3 та 1.6 Положення ГУ ДПС (які кореспондуються із згаданою вище ч. 3 ст. 50 Закону №889-VIII), преміювання проводиться з метою матеріального стимулювання, високопродуктивної та ініціативної праці, підвищення її ефективності, якості, заінтересованості у досягненні її кінцевого результату та посилення відповідальності за доручену роботу або поставлені завдання. Місячна премія може встановлюватися відповідно до особистого внеску в загальний результат роботи ГУ ДПС за поточний місяць.
Крім того, підпунктом 4.1 п. 4 даного Положення ГУ ДПС встановлено, що розмір місячної премії залежить від особистого внеску працівника в загальний результат роботи ГУ ДПС з урахуванням таких критеріїв, як: ініціативність у роботі; якість виконання завдань, визначених положеннями про відповідний ГУ ДПС, структурний підрозділ, у якому працює працівник, його посадовою інструкцією, а також дорученнями керівництва ГУ ДПС та безпосереднього керівника, у тому числі стан виконавської дисципліни; терміновість виконання завдань; виконання додаткового обсягу завдань (участь у роботі комісій, робочих груп тощо)».
Тобто, вимогами Положення ГУ ДПС встановлено чіткі критерії визначення розміру премії, який залежить від особистого внеску державного службовця.
Як зазначено відповідачем, жодного особистого внеску на посаді заступника начальника ГУ ДПС в Івано-Франківської області за період жовтня грудня 2022 року ОСОБА_1 з урахуванням зазначених критеріїв, не здійснила, позаяк не обіймала посади заступника начальника ГУ ДПС в Івано-Франківській області в новій структурі, за нею не закріплювалися посадові обов`язки, згідно з наказом ГУ ДПС в Івано-Франківській області від 02.08.2022 №325 «Про розподіл обов`язків між керівництвом Головного управління ДПС в Івано-Франківській області».
Водночас, враховуючи положення статті 9 КАС України, якими передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, позивачем жодним чином не спростовано такі доводи відповідача та не надано доказів виконання будь-якої роботи чи здійснення іншого вагомого внеску в результати її роботи.
З огляду на вищевикладені норми законодавства, в тому числі і Положення ГУ ДПС, суд констатує, що премія є виплатою індивідуального характеру, розмір якої залежить від особистого внеску та результатів роботи конкретно визначеного працівника, встановлення премії є диспозитивним правом, а не обов`язком керівника, яке реалізується останнім виходячи із якості роботи конкретного працівника, його продуктивності праці, результатів роботи працівника державного службовця, а також встановлюється у межах фонду оплати праці.
Вказане узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 10.02.2023 по справі №480/6208/21, в якій наявний аналогічний предмет спору та позивачем також виступав державний службовець центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.
Оскільки премія є правом роботодавця, а не його обов`язком, відсутні підстави для висновків щодо недотримання відповідачем своїх обов`язків про виплату премії.
Щодо аргументів позивача з приводу безпідставного позбавлення премії, то суд виходить із того, що лише відповідний керівник установи, в якій працює працівник, вправі визначати чи заслуговує останній премії чи ні, якщо заслуговує, то в якому розмірі.
Тому, враховуючи вищевикладене, суд констатує і про безпідставність позовних вимог позивача щодо встановлення судом конкретного розміру премії, оскільки вказане в даному випадку, виходячи із положень, в тому числі Постанови №1346 і Положення ГУ ДПС, є дискрецією повноважень Головного управління ДПС в Івано-Франківській області, а саме підміна повноважень контролюючого органу щодо встановлення державному службовцю премії, яка не лежить в площині компетенційних повноважень суду. Так, у даному випадку преміювання провадиться у межах наявного фонду оплати праці, при цьому, право встановлення премій належить до варіативних дискреційних повноважень, у силу яких, роботодавець вільний у виборі в межах затвердженого кошторису встановлювати їх або не встановлювати.
Вказане також узгоджується із позицією Верховного Суду, висвітленою у постановах від 24.12.2020 у справі №802/1286/18-а та від 15.12.2021 у справі №1840/2970/18.
Більше того, суд звертає увагу і на невизначеність самого позивача щодо правової природи такої складової заробітної плати як премія. Так, як свідчить зміст відповіді на відзив, позивач, з одного боку зазначає про імперативність вимог ч. 7 ст. 50 Закону України «Про державну службу» та ч. 2 ст. 346-1 ПК України щодо надання працівнику премії, а з іншого боку, зазначає про наявність у неї права на отримання премії, як складової заробітної плати з жовтня 2022 року по грудень 2022 року, в розмірі 20% від посадового окладу, а не обов`язку у роботодавця встановити таку премію.
Окрім цього, суд констатує і про помилковість доводів позивача про погіршення істотних умов державної служби, оскільки, як уже зазначено, премія не є обов`язковою для виплати, а пов`язана із певними умовами, тобто вона може бути визначена в один конкретний календарний місяць та, водночас, не визначена для працівника в інший місяць. При цьому, вказане не буде порушенням прав працівника, на що безпідставно посилається позивач.
Таким чином, суд вважає, що в даному випадку відповідач на власний розсуд діяв правомірно в питанні преміювання позивача, а тому не підлягають до задоволення позовні вимоги щодо визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати позивачу як заступнику керівника Головного управління ДПС в Івано-Франківській області премії за жовтень грудень 2022 року в розмірі 20% від посадового окладу.
У зв`язку із тим, що решта позовних вимог є похідними (зокрема визнання протиправними та скасування пунктів наказів «Про преміювання» в частині встановлення позивачу премій в розмірі 0% та зобов`язання відповідача здійснити нарахування такої премії і нарахування оплати лікарняних за листопад 2022 року, оплати часу відпусток, оплати компенсації за невикористані відпустки, оплати вихідної допомоги за грудень 2022 року, індексації заробітної плати за жовтень-грудень 2022 року), то такі вимоги також не підлягають до задоволення.
Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.
Слід зазначити, що частиною 2 статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Відповідно до статей 1 та 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Так, згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до пункту 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 09.12.1994, серія A, №303-A, пункт 29).
Крім того, згідно пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Згідно частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до частини 2 даної статті, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
При цьому, в силу положень частини 2 статті 77 вказаного Кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи викладене, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, зокрема те, що премія для державного службовця, в тому числі і для заступника начальника Головного управління ДПС в Івано-Франківській області є складовою заробітної плати, однак її призначення є правом, а не обов`язком відповідача, суд вважає, що позивач не довела обставин, які б свідчили про порушення її прав, свобод чи інтересів, при цьому, відповідач діяв правомірно, у межах своїх повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України, а тому суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.
Враховуючи вимоги статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат, відсутні.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя /підпис/ Скільський І.І.