Справа № 340/5950/22
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2023-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 червня 2023 року м. Дніпросправа № 340/5950/22

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Прокопчук Т.С. (доповідач),

суддів: Кругового О.О., Шлай А.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області

на рішення Кіровоградського оружного адміністративного суду від 27 січня 2023 року (головуючий суддя Кармазиа Т.М.)по адміністративній справі № 340/5950/22, розглянутої у порядку спрощеного позовного провадження

за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 27.12.2022 року звернувся до суду з позовом до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (далі ГУ ПФУ в Кіровоградській області), в якому просить

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Кіровоградській області щодо застосування до пенсії ОСОБА_1 обмеження максимального розміру десятьма прожитковими мінімумами для непрацездатних осіб починаючи з 01.04.2019 року;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Кіровоградській області виплатити пенсію ОСОБА_1 без обмеження максимального розміру десятьма прожитковими мінімумами для непрацездатних осіб з урахуванням проведених раніше виплат, починаючи з 01.04.2019 року, в розмірі 25 457,73 грн.;

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Кіровоградській області щодо застосування до пенсії ОСОБА_1 обмеження максимального розміру десятьма прожитковими мінімумами для непрацездатних осіб починаючи з 01.03.2022 року;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Кіровоградській області виплатити пенсію ОСОБА_1 без обмеження максимального розміру десятьма прожитковими мінімумами для непрацездатних осіб з урахуванням індексації пенсії відповідно до Постанови КМУ №118 від 16.02.2022 року, з урахуванням проведених раніше виплат, починаючи з 01.03.2022 року, в розмірі 29 113,49 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано порушенням відповідачем його права на належне пенсійне забезпечення.

У відзиві на позов відповідач зазначає про безпідставність заявлених вимог та просить у їх задоволенні відмовити.

Рішенням Кіровоградського оружного адміністративного суду від 27.01. 2023 року позов задоволено частково, визнані протиправними дії ГУ ПФУ в Кіровоградській області щодо застосування обмеження пенсії максимальним розміром при проведенні її перерахунку та виплаті ОСОБА_1 з 01.04.2019 року, зобов`язано відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу з 01.04.2019 року без обмеження пенсії максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ГУ ПФУ в Кіровоградській області подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить постанову скасувати з підстав порушення судом норм матеріального права, що призвело до прийняття неправомірного рішення, та відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу від позивача не надійшов.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Кіровоградській області, з 13.04.1992 року отримує пенсію у відповідності до вимог Закону "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"№ 2262-ХІІ(далі Закону № 2262-ХІІ), та з 01.08.2008 розмір пенсії позивача становить 86% грошового забезпечення.

На підставі рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31.05.2022 року у справі №340/1533/22 відповідачем у жовтні 2022 року здійснено ОСОБА_1 перерахунок пенсії за вислугу років з 01.04.2019 року, виходячи з 86% відповідних сум грошового забезпечення, при цьому основний розмір пенсії склав з урахуванням підвищення та надбавок 25 457,73 грн., при цьому пенсійним органом застосовано обмеження максимального розміру пенсії сумою 14 970 грн.

Не погодившись з таким перерахунком пенсії пенсійним органом, позивач звернувся до відповідача із заявою щодо перерахунку пенсії без обмеження її максимальним розміром, якою йому відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії, та зазначену відмову позивач оскаржив до суду.

Здійснюючи перевірку доводів скаржника про порушення позивачем строку звернення до адміністративного суду, колегія суддів виходить з наступного:

За приписами ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд першої інстанції у відповідності до приписів ч.5 ст.242 КАС України вірно врахував правову позицію Великої Палати Верховного Суду у справі №510/1286/16-а від 24.12.2020 року, де зазначено наступне: визначаючи початок перебігу строку звернення до адміністративного суду, важливо встановити той момент, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення її прав. У спорах, що виникають з органами ПФУ, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу ПФУ відповіді на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів, на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок. Отже, в цьому випадку початок перебігу строку звернення до адміністративного суду слід пов`язувати з датою отримання листа-відповіді, листа-роз`яснення від органу ПФУ на запит особи про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку.

Оскільки на заяву позивача про перерахунок пенсії без обмеження максимального розміру, відповідь надано листом від 30.11.2022 року, а позовна заява як вбачається з наявних в матеріалах справи письмових доказів подана до суду 27.12.2022 року, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивачем не пропущено строк звернення до суду з цим позовом.

Щодо обмеження позивачу пенсії максимальним розміром колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 7 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ та ч. 3 ст. 85 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в редакції Закону №3668-VI, із змінами, внесеними згідно із Законом №911-VIII від 24.12. 2015 року визначено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, у період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10 740,00 грн.

Конституційним Судом України рішенням від 20.12.2016 року у справі №1-38/2016 №7-рп/2016 визнано неконституційними положення ч. 7 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ. У рішенні Конституційний Суд України дійшов висновку, що особи, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, створених відповідно до законів України, а також члени їхніх сімей мають спеціальний статус та особливі умови соціального захисту, а обмеження максимального розміру пенсії та призупинення виплати призначеної пенсії особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом № 2262-ХІІ, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених ч.5 ст. 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Відповідно до п. 2 резолютивної частини даного рішення, положення ч. 7 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12. 2016 року №1774-VIII, який набрав чинності з 01.01.2017 року, у ч. 7 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ та в ч. 3 ст. 85 Закону України "Про пенсійне забезпечення" слова і цифри "у період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2016 р." замінено словами і цифрами "по 31 грудня 2017 р.".

Водночас, внесені Законом №1774-VIII зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у справі №1640/2500/18 від 09.02. 2021 року. (№К/9901/66965/18).

Також, обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону № 2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, введено в дію Законом №3668-VI, яким внесено зміни у ст.43 Закону № 2262-XII, шляхом викладення її в редакції Закону № 3668-VI.

Таким чином, положення ч.7 ст. 43 Закону № 2262-XII та положення ч.1 ст. 2 Закону № 3668-VІ (у частині поширення її дії на Закон № 2262-ХІІ), прийняті одночасно для регулювання одних і тих самих правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-XII) та є однаковими за змістом.

При цьому положення ст. 2 Закону № 3668-VI (у частині поширення її дії на Закон №2262-XII), які дублюють зміст ч.7 ст. 43 Закону № 2262-XII, тобто є однопредметними правовими нормами, які прийняті одночасно для регулювання спірних правовідносин - змін не зазнали та передбачали обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

На момент виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між Законом № 2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 р. № 7-рп/2016 та Законом №3668-VI - у частині обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

Оскільки норми вказаних законів неоднаково регулюють правовідносини щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців у частині обмеження їх пенсії максимальним розміром, колегія суддів доходить висновку, що вони суперечать одна одній.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.11.2018 р. у справі №812/292/18 зазначила, що норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, завжди трактуються на користь особи.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у справах №400/2085/19 від 16.12.2021 року, №240/7087/20 від 22.01.2022 року, № 620/5701/20 від 12.12.2022 року, №640/24801/19 від 20.01.2023 року.

Здійснивши аналіз чинного законодавства, та доказів у справі, суд першої інстанції дійшов вірного висновку що відповідач при перерахунку пенсії позивача з 01.04.2019 року протиправно обмежив її максимальний розмір сумою 14 970 грн., чим порушив права та інтереси позивача на належне пенсійне забезпечення, та правомірно задовольнив позовні вимоги.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Правові позиції Верховного Суду у перелічених в апеляційній скарзі справам не підлягають застосуванню, оскільки винесені не по подібним обставинам.

Викладене свідчить, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, надав належну оцінку дослідженим доказам та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для скасування судового рішення відсутні.

Керуючись ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27 січня 2023 року по адміністративній справі № 340/5950/22 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати винесення і касаційному оскарженню не підлягає відповідно п. 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

Головуючий - суддя Т.С. Прокопчук

суддя О.О. Круговий

суддя А.В. Шлай