Справа № 420/17595/22
Суддя: Андрухів В.В.
Дата ухвалення: 2023-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Головного управління ДПС в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення суми податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС в Одеській області звернулося до суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу у розмірі 35977,04 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що ФОП ОСОБА_1 зареєстрований Біляївським міськрайонним управлінням юстиції в Одеській області від 03.07.2017 року за №0014149. За даними Головного управління ДПС в Одеській області ФОП ОСОБА_1 перебуває на обліку як платник податків у Головному управлінні ДПС в Одеській області, Біляївській державній податковій інспекції з 03.07.2017 року та зареєстрований за №6612.

Станом на 10.10.2022 року відповідно до розрахунку заборгованості, довідки-розрахунку заборгованості та інтегрованої картки платника податків у ФОП ОСОБА_1 рахується заборгованість перед бюджетом у розмірі 35977,04 грн.

Заборгованість з єдиного податку з фізичних осіб виникла в результаті самостійного нарахування платником податків по заяві про застосування спрощеної системи оподаткування за №6612 від 03.07.2017 року на загальну суму 35977,04 грн. (за період з 20.09.2017 року по 20.06.2021 року).

Станом на 25.11.2022 року платником податків ФОП ОСОБА_1 борг не погашено.

У зв`язку з несплатою відповідачем заборгованості податковим органом було винесено податкову вимогу форми Ф №23999-17 від 25.10.2017 року, яку було направлено платнику податків рекомендованим листом.

Ухвалою від 13.12.2022 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву та відкрито провадження у справі. Ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

07.03.2023 року відповідач подав відзив на позовну заяву, відповідно до якого вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, зазначивши, що ним не подавалася заява про застосування спрощеної системи оподаткування та він не отримував свідоцтва на право зайняття підприємницькою діяльністю, згідно відомостей з сайтуYOUCONTROL, відомості про реєстрацію його фізичною особою-підприємцем відсутні.

Дослідивши в письмовому провадженні наявні в матеріалах справи докази, суд встановив такі обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 був зареєстрований як фізична особа-підприємець Управлінням містобудування, землевпорядкування та комунального майна Біляївської міської ради, ОСОБА_2 , 03.07.2017 року, запис за №0014149.

Державну реєстрацію підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 припинено за його рішенням 01.03.2023 року, запис № 001014149, внесений Відділом "Центр надання адміністративних послуг Біляївської міської ради", державний реєстратор Потоп Н.В.

Вказані обставини щодо реєстрації підприємницької діяльності відповідача та її припинення підтверджуються Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 23.03.2023 року (а.с.45-47).

За даними Головного управління ДПС в Одеській області ФОП ОСОБА_1 перебував на обліку як платник податків у Головному управлінні ДПС в Одеській області, Біляївській державній податковій інспекції з 03.07.2017 року та зареєстрований за №6612.

Згідно заяви про застосування спрощеної системи оподаткування, поданої позивачем 03.07.2017 року, позивач з 01.08.2017 року був платником єдиного податку 2-ї групи, ставка податку 20% розміру мінімальної заробітної плати (а.с. 42-44).

Станом на 10.10.2022 року відповідно до розрахунку заборгованості, довідки-розрахунку заборгованості та інтегрованої картки платника податків у ФОП ОСОБА_1 рахується заборгованість перед бюджетом у розмірі 35977,04 грн.

Заборгованість з єдиного податку з фізичних осіб виникла в результаті самостійного нарахування платником податків по заяві про застосування спрощеної системи оподаткування за №6612 від 03.07.2017 року на загальну суму 35977,04 грн. (за період з 20.09.2017 року по 20.06.2021 року).

У зв`язку з несплатою відповідачем заборгованості податковим органом було винесено податкову вимогу форми Ф №23999-17 від 25.10.2017, яку було направлено рекомендованим листом на адресу відповідача (а.с. 20-21).

Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до статті 1 Податкового кодексу України, Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Статтею 36 ПК України встановлено, що податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Згідно з статтею 38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Згідно з підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Підпунктом 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 ПК України передбачено, що податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

За правилами пункту 122.1 статті 122 ПК України несплата (неперерахування) фізичною особою - платником єдиного податку, визначеною підпунктами 1 і 2 пункту 291.4 статті 291 цього Кодексу, авансових внесків єдиного податку в порядку та у строки, визначені цим Кодексом, тягне за собою накладення штрафу в розмірі 50 відсотків ставки єдиного податку, обраної платником єдиного податку відповідно до цього Кодексу.

Статтею 87 ПК України визначені джерела сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків.

Пунктом 20.1.34 статті 20 ПК України визначено, що контролюючі органи, окрім іншого, мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Правові засади застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності, а також справляння єдиного податку визначені в главі 1 розділу 14 ПК України.

Згідно пунктів 291.2 та 291.3 статті 291 ПК України спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності. Юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Підпунктом 10.1.2 пункту 10.1 статті 10 ПК України встановлено, що єдиний податок належить до місцевих податків.

За приписами пункту 291.4 статті 291 ПК України суб`єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на групи платників єдиного податку. Згідно з підпунктом 2 цього пункту до другої групи належать фізичні особи-підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв: не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб; обсяг доходу не перевищує 1500000 гривень.

Відповідно до положень пунктів 293.1, 293.2 статті 293 ПК України ставки єдиного податку для платників першої групи встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - прожитковий мінімум), другої групи - у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - мінімальна заробітна плата), третьої групи - у відсотках до доходу (відсоткові ставки).

Фіксовані ставки єдиного податку встановлюються сільськими, селищними, міськими радами або радами об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, для фізичних осіб-підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від виду господарської діяльності, з розрахунку на календарний місяць:

1) для першої групи платників єдиного податку - у межах до 10 відсотків розміру прожиткового мінімуму;

2) для другої групи платників єдиного податку - у межах до 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно з вимогами пункту 295.1 статті 295 ПК України платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця. Такі платники єдиного податку можуть здійснити сплату єдиного податку авансовим внеском за весь податковий (звітний) період (квартал, рік), але не більш як до кінця поточного звітного року.

Відповідно до пункту 300.1 статті 300 ПК України платники єдиного податку несуть відповідальність відповідно до цього Кодексу за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку, а також за своєчасність подання податкових декларацій.

Відповідно до пунктів 59.1, 59.5 статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У зв`язку з несплатою боржником заборгованості податковим органом було винесено податкову вимогу форми Ф №23999-17 від 25.10.2017, яку було направлено рекомендованим листом на адресу відповідача (а.с. 20-21).

У встановлений законом строк відповідач заборгованість не сплатив.

Згідно пункту 95.1 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (пункт 95.2 статті 95 ПК України).

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини (пункт 95.3 статті 95 ПК України).

З приписів п.97.3 та п.п.97.4.3 п.97.4 ст.97 ПК України випливає, що у разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи чи реєстрації у відповідному уповноваженому органі припинення незалежної професійної діяльності фізичної особи (якщо така реєстрація була умовою ведення незалежної професійної діяльності), погашення грошових зобов`язань та/або податкового боргу здійснюється за рахунок майна зазначеної особи; особою, відповідальною за погашення грошових зобов`язань чи податкового боргу платника податків, є: стосовно фізичної особи - підприємця або фізичної особи, яка провадить незалежну професійну діяльність - така фізична особа.

Отже, відповідач, як фізична особа, відповідає за зобов`язаннями, що у неї виникли під час здійснення підприємницької діяльності як ФОП.

Відповідно до п.20.1.34 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

За приписами п.41.2 ст.41 Податкового кодексу України, органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

Виходячи з приписів наведених норм Податкового кодексу України (п.п.20.1.34 п.20.1 ст.20 та п.41.2 ст.41 Податкового кодексу України) позивач є тим контролюючим органом, на який покладено обов`язок здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу платниками податків. Тому звернення позивача до суду з даним позовом мотивоване виконанням ним функцій і повноважень контролюючого органу у сфері справляння податків і зборів.

При цьому, суд не бере до уваги доводи відповідача про те, що він не перебуває на обліку як платник податків у ГУ ДПС в Одеській області, не подавав заяву про застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності, не отримував свідоцтво про право на заняття підприємницькою діяльністю, оскільки ці доводи спростовуються наданими позивачем доказами - витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 23.03.2023 року (а.с.45-47) та заявою відповідача про застосування спрощеної системи оподаткування від 03.07.2017 (а.с.42-44), а отже за період перебування фізичною особою-підприємцем позивач, як фізична особа, має обов`язок з погашення податкового боргу.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що матеріалами справи підтверджено існування у відповідача податкового боргу в загальному розмірі 35977,04 грн., доказів самостійної його сплати відповідачем до суду не надано, відтак, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Також 15.02.2023 року до суду від позивача надійшла заява про повернення судового збору, оскільки останнього звільнено від сплати судового збору.

Так, за подачу позовної заяви Головним управлінням ДПС в Одеській області було сплачено судовий збір у розмірі 2481,00 грн. відповідно до платіжного доручення №3908 від 18.11.2022 року.

Проте, Законом України Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законів України щодо приватизації державного і комунального майна, яке перебуває у податковій заставі, та забезпечення адміністрування погашення податкового боргу (№2719-IX від 03.11.2022 року, набрання чинності - 25.11.2022 року) доповнено частину першу статті 5 Закону України Про судовий збір пунктом 27.

Відповідно до п.27 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи - в частині стягнення сум податкового боргу, заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Таким чином, контролюючий орган з 25.11.2022 року був звільнений від сплати судового збору за подання заяви про стягнення сум податкового боргу.

Враховуючи те, що позовну заяву Головного управління ДПС в Одеській області подано до суду 05.12.2022 року, судовий збір відповідно до платіжного доручення №№3908 від 18.11.2022 року у розмірі 2481,00 грн. вважається помилково сплаченим.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.7 Закону України Про судовий збір, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

З огляду на зазначене, оскільки позивачем при зверненні до суду з даним позовом було сплачено судовий збір у розмірі 2481 грн., проте, позивач звільнений від сплати судового збору, поверненню підлягає судовий збір у розмірі 2481 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 5-6, 9, 72, 77, 90, 139, 241-246, 262, 293 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Головного управління ДПС в Одеській області (адреса: вул. Семінарська, буд. 5, м. Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП 44069166) до ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суму заборгованості з єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 35977 грн. 04 коп. (тридцять п`ять тисяч дев`ятсот сімдесят сім гривень чотири копійки) на бюджетний рахунок UА0015656, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код 37607526, КБК 18040500, отримувач коштів ГУК в Од.обл./с.Нерубайськ./18050400.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у м. Одесі Одеської області (адреса: вул. Черняховського, 6, м. Одеса, 65009, ) повернути Головному управлінню ДПС в Одеській області (адреса: вул. Семінарська, буд. 5, м. Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП 44069166) сплачену суму судового збору у розмірі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна гривня) згідно платіжного доручення №3908 від 18.11.2022 року, за реквізитами: Отримувач: Головне управління ДПС в Одеській області. Р/р UA0115715. ДКС України, м. Київ. МФО 820172. .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Андрухів