Справа № 380/11576/20
Суддя: Ланкевич Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2023-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2023 року справа №380/11576/20

Львівський окружний адміністративний суд,

у складі:

головуючого-судді Ланкевича А.З.,

секретар судового засідання Рехліцький Р.Р.,

за участі представників:

позивача Капустинської Н.П.,

відповідачів Палій Н.П., Кухар Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро ЛВ Лімітед» до Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

в с т а н о в и в:

У грудні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро ЛВ Лімітед» (далі ТОВ «Агро ЛВ Лімітед», Товариство, позивач) звернулося до суду із позовом до Головного управління ДПС у Львівській області (далі - ГУ ДПС у Львівській області), Офісу великих платників податків ДПС (далі - Офіс ВПП ДПС), правонаступником якого є Західне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків, в якому просило визнати протиправними і скасувати:

- податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Львівській області від 28.01.2020 року №;

- податкові повідомлення-рішення Офісу ВПП ДПС: від 17.08.2020 року №, від 06.10.2020 року № та від 02.11.2020 року №00/51/5208 (з урахуванням ухвали про об`єднання позовних вимог в одне провадження).

Посилається на те, що висновки відповідачів щодо виявлених в ході податкових перевірок порушень є передчасними та необґрунтованими, суперечать законодавству з питань оподаткування та є такими, що не відповідають фактичним обставинам. Зокрема, вказала, що: відповідач дійшов безпідставного висновку про заниження Товариством бази оподаткування податком на додану вартість (далі ПДВ) внаслідок реалізації сільськогосподарської продукції власного виробництва (картоплі) за цінами, нижче ринкових, оскільки така продукція реалізовувалась за договірними цінами, які відповідали рівню ринкових цін та не були нижчими за нього; податковий орган протиправно відмовив у включенні сум сплаченого Товариством ПДВ до бюджетного відшкодування з підстав порушення вимог щодо формування платіжних доручень, оскільки такі висновки зроблені на підставі неповного та неналежного аналізу первинних та платіжних документів, якими підтверджується факт правомірності формування сум бюджетного відшкодування з ПДВ, при тому, що Товариством надалі було уточнено інформацію, вказану у реквізиті «Призначення платежу» платіжних доручень; таке уточнення було вирішено сторонами без участі банку, позаяк право визначати призначення платежу належить виключно платнику. За таких обставин, вважає, що позивачем правомірно сформовано за цими операціями розмір від`ємного значення суми ПДВ та заявлено відповідні суми ПДВ до відшкодування, а тому, на її думку, спірні податкові повідомлення-рішення є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених в обґрунтуваннях позовної заяви та відповіді на відзив, просила позов задовольнити в повному обсязі.

Від відповідача, Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, надійшли пояснення, в яких посилається на те, що у ході перевірки було встановлено включення Товариством до бюджетного відшкодування суми ПДВ у розмірі 57969095,73 грн, яка фактично сплачена у вересні-жовтні 2019 року згідно платіжних документів (банк АТ «СІТІБАНК»), щодо яких було порушено вимоги щодо їх формування; такі платіжні доручення з банку не відкликались. Таким чином, вказала, що ТОВ «Агро ЛВ Лімітед» безпідставно включено до бюджетного відшкодування ПДВ за рахунок платника у банку в сумі 57969095,00 грн, що заявлено в декларації з ПДВ за квітень 2020 року. За таких обставин, вважає, що викладені в акті перевірки від 17.07.2020 року №77/28-10-52-09/34943719 висновки є обґрунтованими, а прийняті на їх підставі податкові повідомлення-рішення правомірними і підстав для задоволення позову немає.

В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечила, просила відмовити в його задоволенні з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та наданих суду поясненнях.

Від відповідача, ГУ ДПС у Львівській області, надійшов відзив на позовну заяву, в якому посилається на те, що як під час проведення перевірки, так і до моменту прийняття спірних податкових повідомлень рішень, позивачем не надано підтверджуючих документів, з якими той звертався до своїх контрагентів щодо зміни призначення платежу у платіжних дорученнях. У зв`язку із цим, вважає, що у контролюючого органу були законні підстави провести перевірку з використанням наявної у нього податкової інформації щодо задекларованих сум податкового кредиту та визнати ці суми не підтвердженими документально. Виходячи із вищенаведеного, оскаржувані податкові повідомлення-рішення є обґрунтованими та такими, що прийняті на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечила, просила відмовити в його задоволенні з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та наданих суду поясненнях.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

ТОВ «Агро ЛВ Лімітед» () зареєстрована, як юридична особа, 02.03.2007 року; основним видом економічної діяльності названого підприємства, згідно з відомостями, які містяться у ЄДР, є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (01.11).

Посадовими особами ГУ ДПС у Львівській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Агро ЛВ Лімітед» з питань достовірності нарахування від`ємного значення суми, яка приймає участь в бюджетному відшкодуванні ПДВ, по декларації з ПДВ за жовтень 2019 року, про що складено акт №51/04.2/34943719 від 27.12.2019 року.

На підставі встановлених перевіркою порушень ГУ ДПС у Львівській області прийняло податкове податкове-повідомлення від 28.01.2020 року №, яким на підставі п.54.3 ст.54, п.58.1 ст.58, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України (далі ПК України) Товариству відмовлено в отриманні бюджетного відшкодування за жовтень 2019 року у розмірі 72411587,00 грн.

За результатами адміністративного оскарження до вищого органу ДПС означене податкове повідомлення-рішення було залишене без змін.

Також, Офісом ВПП ДПС проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з питань відповідності формування від`ємного значення з ПДВ, яке становить більше 100 тис. грн, за квітень 2020 року, за результатами якої складено акт №77/28-10-52-09/34943719 від 17.07.2020 року.

З огляду на встановлені перевіркою порушення, 17.08.2020 року Офісом ВПП ДПС прийнято податкові повідомлення-рішення: №, яким, за порушення підп.14.1.36 п.14.1 ст.14, п.188.1 ст.188, п.п.198.3, 198.5 ст.198, п.п.201.1, 201.4 ст.201 ПК України, зменшено розмір від`ємного значення суми ПДВ на суму 211123,00 грн; №, яким за порушення п.44.1 ст.44, п.200.4 ст.200 ПК України, Товариству відмовлено в отриманні бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку в сумі 77460136,00 грн.

За результатами адміністративного оскарження ДПС України скасувала податкове повідомлення-рішення Офісу ВПП ДПС від 17.08.2020 року № в частині зменшення розміру від`ємного значення ПДВ на суму 98467,00 грн, в іншій частині залишила рішення без змін. Податкове повідомлення-рішення від 17.08.2020 року № було залишене ДПС України без змін.

02.11.2020 року Офісом ВПП ДПС складено та направлено Товариству нове податкове повідомлення-рішення №00/51/5208 на зменшену суму від`ємного значення суми ПДВ, яким, відповідно, зменшено розмір від`ємного значення суми ПДВ на 112656,00 грн за порушення вимог підп.14.1.36 п.14.1 ст.14, п.188.1 ст.188, п.198.3, 198.5 ст.198, п.п.201.1, 201.4 ст.201 ПК України.

Окрім того, Офісом ВПП ДПС проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з питань відповідності формування від`ємного значення з ПДВ, яке становить більше 100 тис. грн, за березень 2020 року, за результатами якої складено акт №70/28-10-52-09/34943719 від 19.06.2020 року.

На підставі вказаного акта перевірки 21.07.2020 року Офісом ВПП ДПС прийнято податкове повідомлення-рішення від 21.07.2020 року №, яким, за порушення вимог підп.14.1.36 п.14.1 ст.14, п.188.1 ст.188, п.п.198.3, 198.5 ст.198, п.п.201.1, 201.4 ст.201 ПК України, Товариству зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на суму 668475,00 грн.

За результатами адміністративного оскарження ДПС України скасувала податкове повідомлення-рішення від 21.07.2020 року № в частині зменшення розміру від`ємного значення суми ПДВ списання тари на пакування власної вирощеної картоплі, в решті Офісу ВПП ДПС рішення залишено без змін.

Далі, 06.10.2020 року Офісом ВПП ДПС складено та направлено платнику податків податкове повідомлення-рішення №, яким, за порушення вимог підп.14.1.36 п.14.1 ст.14, п.188.1 ст.188, п.п.198.3, 198.5 ст.198, п.п.201.1, 201.4 ст.201 ПК України, зменшено розмір від`ємного значення суми ПДВ на суму 586524,56 грн.

Вважаючи неправомірними податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Львівській області від 28.01.2020 року № та податкові повідомлення-рішення Офісу ВПП ДПС від 17.08.2020 року №, від 06.10.2020 року №, від 02.11.2020 року №00/51/5208, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 13.07.2021 року позов задоволено в поновному обсязі, визнано протиправними та скасовано оскаржувані податкові повідомлення-рішення, присуджено з відповідачів на користь Товариства судовий збір за подання позовної заяви.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.12.2021 року скасовано рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13.07.2021 року в частині: визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення Офісу ВПП ДПС від 17.08.2020 року № в частині суми 19491039,55 грн; визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення Офісу ВПП ДПС від 06.10.2020 року № в частині суми 203571,20 грн та прийнято в цій частині нове рішення, яким відмовлено в задоволенні позову Товариства. У решті рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13.07.2021 року залишено без змін. Змінено розподіл судових витрат.

Постановою Верховного Суду від 15.03.2023 року скасовано вказані судові рішення в частині вирішення позовних вимог про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 28.01.2020 року № на суму 72411587,00 грн, податкового повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної податкової служби від 17.08.2020 року № в частині суми 57969095,73 грн, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. В решті рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13.07.2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.12.2021 року залишено без змін.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 07.04.2023 року прийнято до провадження вищевказану справу в частині позовних вимог про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 28.01.2020 року № на суму 72411587,00 грн, податкового повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної податкової служби від 17.08.2020 року № в частині суми 57969095,73 грн; справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 10.05.2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті.

Між тим, направляючи справу на новий розгляд, Верховний Суд, серед іншого, вказав на те, що «…як видно з письмових пояснень ГУ ДПС у Львівській області та доводів поданої ним касаційної скарги, останній заперечує надання позивачем під час проведення позапланової перевірки документів, які б підтверджували звернення до контрагентів щодо зміни призначення платежу у платіжних дорученнях, натомість, вказує, що такі були надані вже до суду, як, власне, й відповіді на вказані листи від постачальників. Тобто, у цій справі залишилось нез`ясованим, чи були вказані документи у розпорядженні вказаного податкового органу станом на час проведення перевірки, а також органу вищого рівня (Офіс ВПП ДПС) під час розгляду скарги підприємства (як зазначено в рішенні, для розгляду скарги було використано копії акта перевірки, податкові повідомлення-рішення та інші документи, що засвідчують обставини справи).

Обставини щодо надання до перевірки (отримання разом із запереченнями) документів безпосередньо входять до предмета доказування у цій справі, оскільки від їх достовірного установлення на основі конкретних доказів залежить висновок суду щодо правомірності оскаржуваних платником податків рішень контролюючого органу».

Крім того, Верховним Судом зазначено: «…суди не перевірили, чи мав контролюючий орган можливість встановити у ході перевірок дійсну сплату заявлених позивачем до відшкодування сум ПДВ, які він не міг ідентифікувати у зв`язку з недотриманням Товариством обов`язкових вимог щодо форми платіжного доручення, які ставляться до нього».

Вирішуючи спір, суд враховує наступне.

У ході перевірки контролюючий орган дійшов висновку про порушення вимог щодо формування платіжних документів, передбачених Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року №996-ХІV (далі Закон №996-ХІV), Положення про документальне забезпечення запитів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05 1999 року (далі Положення №88), внаслідок чого, на підставі п.44.1 ст.44, п.200.4 ст.200 ПК України, Товариству відмовлено в отриманні бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника податку в банку в сумі 72411587,00 грн, що заявлено по декларації з ПДВ за жовтень 2019 року, та повторно було заявлено до бюджетного відшкодування по декларації з ПДВ за квітень 2020 року на суму 57969095,73 грн.

Вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності, а також документального підтвердження виконання вимог податкового та іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи, визначено у ст.44 ПК України.

Так, відповідно до п.44.1 вказаної норми для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

За приписами п.44.6 ст.44 ПК України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Відповідно до п.44.7 ст.44 ПК України, у разі якщо посадова особа контролюючого органу, яка здійснює перевірку, відмовляється з будь-яких причин від врахування документів, наданих платником податків під час проведення перевірки, платник податків має право до закінчення перевірки надіслати листом з повідомленням про вручення та з описом вкладеного або надати безпосередньо до контролюючого органу, який проводить перевірку, копії таких документів (засвідчені печаткою платника податків (за наявності печатки) та підписом платника податків - фізичної особи або посадової особи платника податків - юридичної особи). Протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта перевірки, платник податків має право подати контролюючому органу, що проводив перевірку, заперечення та/або додаткові документи, які підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності.

Поряд з тим, згідно з ч.2 ст.9 Закону №996-ХІV, яка визначає вимоги до первинних документів, первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати, серед іншого, такі обов`язкові реквізити: назву документа; одиницю виміру господарської операції. Аналогічні положення щодо обов`язкових реквізитів первинних документів містяться й у п.2.4 Положення №88.

На виконання вимог Верховного Суду, викладених у постанові від 15.03.2023 року, суд встановив наступні обставини.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем, як покупцем, укладено низку договорів на постачання сільськогосподарської продукції (надання послуг) з контрагентами-продавцями: ТОВ «Мрія Сервіс», ТОВ «Мрія Фармінг Галичина», ТОВ «Мрія Фармінг Карпати», ТОВ «Мрія Фармінг Поділля», ТОВ «Мрія Фармінг Полісся», ТОВ «Мрія Фармінг Тернопіль», ТОВ «Мрія Фармінг Буковина», ТОВ «Мрія Фармінг Львів».

Згідно наданих Товариством до перевірки платіжних документів (банк АТ «СІТІБАНК») на підтвердження оплати сум податкового кредиту по постачальниках, які включені до Додатку 3 до декларації з ПДВ за жовтень 2019 року, встановлено невідповідність графи «призначення платежу» та графи «сума» первинним документам на придбання сільськогосподарської продукції, в яких визначена сума ПДВ за ставкою 20%. Під час перевірки Товариство надало платіжні документи, в яких відсутні наступні реквізити: назва платіжного документа та сума податку на додану вартість, що сплачена постачальником згідно з договорами.

На підтвердження факту усунення у терміни, визначені в абз.2 п.44.7 ст.44 ПК України, допущених у платіжних дорученнях описок та приведення цих платіжних доручень у відповідність з нормами законодавства 29.03.2023 року адвокатом позивача на адресу ГУ ДПС у Львівській області було скеровано адвокатський запит №2 (том 25, а.с.81-82) щодо надання, серед іншого, матеріалів заперечень ТОВ «Агро ЛВ Лімітед» від 10.01.2020 року №10/01/2020 на акт від 27.12.2019 року №51/04.2/34943719 документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Агро ЛВ Лімітед» з питань достовірності нарахування від`ємного значення суми, яка приймає участь в бюджетному відшкодуванні ПДВ по декларації з ПДВ за жовтень 2019 року.

У відповідь на адвокатський запит ГУ ДПС у Львівській області надано запитувані документи, тобто ті, які подавались разом із запереченнями на акт перевірки від 27.12.2019 року №51/04.2/34943719, за результатами якого було прийнято одне із оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, а саме від 28.01.2020 року №. Зокрема, контролюючим органом надано (том 25, а.с.85-132):

- копію заперечень ТОВ «Агро ЛВ Лімітед» від 10.01.2020 року №10/01/2020 на акт перевірки;

- копії усіх додатків, що були долучені «Агро ЛВ Лімітед» до заперечень від 10.01.2020 року №10/01/2020 на акт перевірки, копію опису вкладення у цінний лист та конверт поштового відправлення по трек-номеру 928, в т.ч. листи ТОВ «Агро ЛВ Лмітед» на адресу контрагентів (ТОВ «Мрія Сервіс», ТОВ «Мрія Фармінг Галичина», ТОВ «Мрія Фармінг Карпати», ТОВ «Мрія Фармінг Поділля», ТОВ «Мрія Фармінг Полісся», ТОВ «Мрія Фармінг Тернопіль», ТОВ «Мрія Фармінг Буковина», ТОВ «Мрія Фармінг Львів») щодо зміни призначення платежу у платіжних дорученнях. Крім того, надано відповіді даних контрагентів ТОВ «Мрія Сервіс», ТОВ «Мрія Фармінг Галичина», ТОВ «Мрія Фармінг Карпати», ТОВ «Мрія Фармінг Поділля», ТОВ «Мрія Фармінг Полісся», ТОВ «Мрія Фармінг Тернопіль», ТОВ «Мрія Фармінг Буковина», ТОВ «Мрія Фармінг Львів» щодо прийняття та врахування змін призначення платежу у платіжних дорученнях;

- копію рішення про результати розгляду заперечень ТОВ «Агро ЛВ Лімітед» від 10.01.2020 року №10/01/2020 з доказами направлення та вручення для ТОВ «Агро ЛВ Лімітед»,

- копію висновку від 23.01.2022 року №11 постійно діючої комісії по розгляду спірних питань (розгляду заперечень) по результатам розгляду матеріалів заперечень ТОВ «Агро ЛВ Лімітед» від 10.01.2020 року №10/01/2020.

Фактично, поданими доказами спростовуються висновки ГУ ДПС у Львівській області про те, що ним не отримувалися документи, які б свідчили/підтверджували зміну (коригування) позивачем відомостей щодо призначення платежу. Більше того, такі документи: (1) були наявні у відповідача на момент розгляду заперечень позивача на акт перевірки від 27.12.2019 року №51/04.2/34943719, за результатами якого прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 28.01.2020 року №, (2) були наявні у вищестоящого органу під час розгляду скарги, (3) є невід`ємною частиною матеріалів перевірки, а тому мали бути враховані під час прийняття спірних податкових повідомлень-рішень

Втім, відповідач, ГУ ДПС у Львівській області, у порушення абз.2 п.44.6 ст.44 ПК України, не врахував подані Товариством під час розгляду питання про прийняття рішення документи, як і не навів будь-яких доводів відносно причин неврахування таких документів.

Даючи оцінку вказаному, суд враховує, що обов`язок платника податків зберігати документи й надавати їх під час перевірки контролюючому органу кореспондує з компетенцією контролюючого органу здійснювати перевірку на підставі документів. Ненадання платником податків документів на підтвердження задекларованих показників податкового обліку прирівнюється нормами п.44.6 ст.44 ПК України до їх відсутності. Винятком є випадки виїмки документів або іншого їх вилучення правоохоронними органами та іншими компетентними органами. Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені ним у податковій звітності, але не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абз.абз.2 і 4 п.44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Норма п.44.6 ст.44 ПК України вимагає наявність документів на час складення податкової звітності, встановлює правило щодо надання платником податків документів для перевірки, а також юридичний наслідок недотримання цього правила як виключення факту наявності документів на час складення податкової звітності. Вона є складовою механізму правового регулювання податкового обліку і не входить в будь-яку конкуренцію з процесуальними нормами, якими встановлені правила доказування в адміністративному судочинстві.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 21.03.2023 року у справі №640/25600/21.

В контексті конкретних обставин цієї справи та зумовленого ними нормативного регулювання правовідносин, що склалися між їх суб`єктами, суд вважає, що в даному випадку долучені ТОВ «Агро ЛВ Лімітед» до заперечень на акт перевірки від 27.12.2019 року №51/04.2/34943719 документи, в т.ч. листи-відповіді контрагентів позивача (ТОВ «Мрія Сервіс», ТОВ «Мрія Фармінг Галичина», ТОВ «Мрія Фармінг Карпати», ТОВ «Мрія Фармінг Поділля», ТОВ «Мрія Фармінг Полісся», ТОВ «Мрія Фармінг Тернопіль», ТОВ «Мрія Фармінг Буковина», ТОВ «Мрія Фармінг Львів») щодо прийняття та врахування змін призначення платежу у платіжних дорученнях, повинні були бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Також, суд враховує і таке.

Згідно з п.3.7 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 року №22, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, реквізит «Призначення платежу» платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. Платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення «Призначення платежу». Банк перевіряє заповнення цього реквізиту на відповідність вимогам, викладеним у цій главі, лише за зовнішніми ознаками.

Відповідно до п.33.2 ст.33 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» (чинного на час виникнення спірних правовідносин), переказ вважається завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок отримувача або її видачі йому в готівковій формі.

За приписами п.33.2 ст.33 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» (чинного на час виникнення спірних правовідносин), платник несе перед банком або іншою установою - учасником платіжної системи, що його обслуговують, відповідальність, передбачену умовами укладеного між ними договору.

Згідно листа Національного Банку України від 09.06.2011 року №25-111/1438-7141 «Про заміну інформації у реквізиті «Призначення платежу», після списання коштів з рахунку платника питання щодо уточнення інформації, зазначеної у реквізиті «Призначення платежу», вирішується між сторонами без участі банку.

Правомірність такого способу зміни інформації, вказаної в реквізиті «Призначення платежу», узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 01.07.2020 року по справі №824/74/19-а, де, сере іншого, зазначено: «…Право визначати призначення платежу відповідно до чинного законодавства України належить виключно платнику, тобто особі, що здійснює відповідний платіж. У випадку ж, якщо грошові кошти вже були списані з рахунку платника та зараховані на рахунок отримувача, переказ набуває статусу завершеного (п.30.1 ст.30 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні»). Отже, з моменту перерахування грошових коштів на рахунок отримувача обов`язок банку з виконання доручення платника вважається виконаним. Внесення змін до призначення платежу такого платіжного доручення є неможливим. А питання уточнення інформації, вказаної у реквізиті «Призначення платежу» виконаного платіжного доручення вирішується сторонами у порядку, узгодженому між ними, без участі банку. Визначальним у змісті наведених законодавчих норм, якими регулюються правильність заповнення платіжного доручення, є те, що вони регулюють правовідносини між банком та платником, у той час, як зміна волевиявлення у розпорядженні коштами є господарськими правовідносинами та визначається цивільно-правовими угодами, укладеними між сторонами.

При цьому, економічний зміст тієї чи іншої господарської операції визначається платниками податків самостійно та на власний розсуд, а не контролюючим органом. Отже, платник не позбавлений законодавцем права на обрання шляхів здійснення своєї господарської діяльності у межах цивільного законодавства.

Таке правозастосування відповідає практиці Верховного Суду (постанова від 19.06.2018 року у справі №809/34/17) у справах з подібними правовідносинами.

Як пояснила представник позивача у судовому засіданні, внаслідок некоректної роботи програмного забезпечення в призначенні платежу було допущено описку шляхом зайвого зазначення слів «без ПДВ». Однак у подальшому зазначену описку було усунуто шляхом надання відповідним одержувачам (постачальникам) листів з уточненням інформації, вказаної в реквізиті «Призначення платежу», та отриманням від цих контрагентів листів-відповідей, в яких висловлено згоду на прийняття та врахування таких змін у роботі.

Крім того, на запит ТОВ «Агро ЛВ Лімітед» про надання інформації та її документального підтвердження декларування компаніями-продавцями та сплати податкових зобов`язань з ПДВ, що виникли за наслідками поставки на користь ТОВ «Агро ЛВ Лімітед» товарно-матеріальних цінностей, контрагентами надано відповіді про те, що усі суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість були задекларовані та сплачені такими товариствами в повному обсязі. Фактично, приймаючи задекларовані податкові зобов`язання з ПДВ, податковий орган визнав, що в ціну придбаного та оплаченого товару були включені суми ПДВ, натомість безпідставно відмовив ТОВ «Агро ЛВ Лімітед» у бюджетному відшкодуванні сум ПДВ в розмірі 72411587,00 грн на рахунок у банку в жовтні 2019 року.

На думку суду, надані Товариством у ході проведення перевірки платіжні доручення в повній мірі відповідали вимогам законодавства, зокрема: містили повну інформацію про платіж (назву документу, його номер та дату, назву платника, що перераховує кошти, та назву отримувача коштів), а у призначенні платежу зазначено посилання на документи (договір), на підставі якого здійснюється перерахування коштів отримувачу.

Водночас суд враховує, що виконання договорів поставки сільськогосподарської продукції та надання послуг між ТОВ «Агро ЛВ Лімітед», як покупцем, та контрагентами-продавцями: ТОВ «Мрія Сервіс», ТОВ «Мрія Фармінг Галичина», ТОВ «Мрія Фармінг Карпати», ТОВ «Мрія Фармінг Поділля», ТОВ «Мрія Фармінг Полісся», ТОВ «Мрія Фармінг Тернопіль», ТОВ «Мрія Фармінг Буковина», ТОВ «Мрія Фармінг Львів», підтверджується видатковими накладними та актами надання послуг; факт оплати отриманого товару/послуг підтверджується копіями виписок по рахунку ТОВ «Агро ЛВ Лімітед», а за наслідками вчинення господарських операцій продавці товару/послуг склали та зареєстрували в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні.

У досліджених ревізорами під час перевірки договорах поставок та сільськогосподарських послуг зазначено, що «Ціна товару визначається у відповідних Додатках, що є невід`ємною частиною даного договору. Загальна сума договору визначається сумою вартості товару по таких додатках». Водночас, відповідно до умов Додатків в рамках договорів поставок від 22.02.2019 року, загальна вартість товару визначається з ПДВ. Крім того, сума з ПДВ була визначена і у видаткових накладних, які підтверджують перехід права власності на товар від продавця до покупця згідно обумовленої сторонами вартості, в тому числі з ПДВ.

Щодо тверджень відповідача, Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, про те, що позивачем було повторно було заявлено до бюджетного відшкодування по декларації з ПДВ за квітень 2020 року на суму 57969095,73 грн, то такі є безпідставними, адже сума заявленого бюджетного відшкодування ПДВ по декларації за жовтень 2019 року в розмірі 72411587,00 грн, в отриманні якої було відмовлено контролюючим органом згідно оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 28.01.2020 року №, була повторно включена Товариством до складу податкового кредиту та частково заявлена до бюджетного відшкодування ПДВ у розмірі 57969095,73 грн згідно декларації за квітень 2020 року. Відтак, бюджетному відшкодуванню на банківський рахунок позивача, за результатами скасування податкового повідомлення-рішення від 28.01.2020 року № та податкового повідомлення-рішення від 17.08.2020 року №, підлягає сума ПДВ, заявлена позивачем до бюджетного відшкодування по декларації за квітень 2020 року, а саме в розмірі 57969095,73 грн.

При цьому, суд враховує, що скасування вищевказаних податкових повідомлень-рішень є належним та ефективним способом правового захисту позивача на реалізацію свого права на отримання узгодженого бюджетного відшкодування на рахунок платника в банку в сумі 57969095,73 грн та не буде мати наслідком отримання подвійного відшкодування сум ПДВ, оскільки платник податків може претендувати на відшкодування лише тих сум ПДВ, що сформовані в межах однієї господарської операції, та сформованого в результаті них від`ємного значення.

Будь-яких інших обставин, які б вимагали детальної відповіді або спростування, відповідачами у відзивах на позовну заяву не зазначено та з матеріалів справи не встановлено.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. А, згідно ч.1 ст.90 цього ж Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

На підставі досліджених доказів та встановлених на їх підставі обставин, суд дійшов висновку, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Львівській області від 28.01.2020 року № в сумі 72411587,00 грн та Офісу ВПП ДПС від 17.08.2020 року № в частині суми 57969095,73 грн не відповідають критеріям правомірності рішень суб`єкта владних повноважень, наведеним у ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, так як прийняті не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, та необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішень.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єктів владних повноважень на підтвердження правомірності своїх рішень та докази, надані позивачем, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю. А тому, виходячи з положень п.2 ч.2 ст.245 Кодексу адміністративного судочинства України, спірні рішення слід скасувати як протиправні.

Щодо судових витрат, то питання стосовно їх розподілу суд не вирішує, адже в цій частині постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.12.2021 року залишена Верховним Судом без змін.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 241-246, 250, 255, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в :

позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Львівській області від 28.01.2020 року № в сумі 72411587 (сімдесят два мільйони чотириста одинадцять тисяч п`ятсот вісімдесят сім) гривень 00 копійок.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної податкової служби від 17.08.2020 року № в частині суми 57969095 (п`ятдесят сім мільйонів дев`ятсот шістдесят дев`ять тисяч дев`яносто п`ять) гривень 73 копійки.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст судового рішення буде складено до 19.06.2023 року.

Суддя Ланкевич А.З.

Оригінал повного тексту судового рішення складено в одному примірнику 19.06.2023 року.