Справа № 580/1006/23
Суддя: Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ
Дата ухвалення: 2023-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2023 року справа № 580/1006/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Кульчицького С.О.,

за участю: секретаря судового засідання Глийової В. Г.,

представника позивача Прошкіної А. В. (за самопредставництвом),

представника відповідача Плахи О. В. (за ордером),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області до приватного акціонерного товариства "Черкаське хімволокно" про стягнення заборгованості по фактичних витратах на виплату та доставку пільгових пенсій,

ВСТАНОВИВ:

10.02.2023 вх. № 5047/23 Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, звернувшись до суду з позовом до ПрАТ Черкаське хімволокно, просить: стягнути з приватного акціонерного товариства Черкаське хімволокно () на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій у сумі 16 923 742,25 грн.

15.02.2023 відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні). Ухвалою суду від 17.04.2023 здійснено перехід із спрощеного позовного провадження до загального, продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та призначено підготовче судове засідання на 10.05.2023 - оголошено перерву до 19.05.2023, 30.05.2023 - закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 06.06.2023. У судовому засіданні 06.06.2023 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач має заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених особам, які були зайняті на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списками № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій посад і показників відповідно до пунктів а-з статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення та пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за період з грудня 2022 до березня 2023 у сумі 16 923 742,25 грн, що добровільно не сплачена, тому позивач звернувся до суду. Присутній у судових засіданнях представник позивача просив позов задовольнити.

Відповідач позов не визнав. 24.02.2023 вх. № 6913/23 надав до суду відзив на позовну заяву, де зазначив, що у позивача відсутні підстави для стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, позаяк 16.04.2007 між ВАТ "Черкаське хімволокно" та ЗАТ "Хімпобутсервіс" укладено договір купівлі-продажу єдиного майнового комплексу, відповідно до якого, останнім придбано майновий комплекс, до складу якого увійшло нерухоме, рухоме майно, права та обов`язки. ЗАТ "Хімпобутсервіс", як покупець є правонаступником всіх прав та обов`язків ВАТ "Черкаське хімволокно" в частині отриманих активів, прав та обов`язків визначених договором. Відповідно до додатку 5 до договору ЗАТ "Хімпобутсервіс" є правонаступником ВАТ "Черкаське хімволокно", зокрема, щодо виконання зобов`язань по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій призначених відповідно до статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Згідно з пунктом 6.3 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України 19.12.2003 № 21-1, відсутні підстави для стягнення з відповідача заборгованості, позаяк продажем цілісного майнового комплексу ВАТ "Черкаське хімволокно" змінено його власника. Також відповідачем зазначено, що позивачем не подано до суду жодного доказу, що підтверджує трудові відносини ПАТ "Черкаське хімволокно" з особами зазначеними в розрахунках. Присутній у судових засіданнях представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову, оскільки позов подано до неналежного відповідача.

14.03.2023 вх. № 9680/23 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, де позивачем зазначено, що правонаступництво юридичної особи має місце у випадку її припинення шляхом реорганізації: злиття, приєднання, поділу, перетворення та передбачає одночасне правонаступництво щодо майна, прав і обов`язків юридичної особи, яке супроводжується складанням передавального акту або розподільчого балансу. Відповідно до договору купівлі-продажу від 16.04.2007 ЗАТ "Хімпобутсервіс" став правонаступником всіх прав та обов`язків ВАТ "Черкаське хімволокно" в частині отриманих активів, прав та обов`язків визначених договором, але у вищевказаному договорі не визначено чіткого розуміння обсягу зобов`язань по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій. Із зазначеного додатку 5 до договору неможливо встановити періоди та суми боргу, які переходять до ЗАТ "Хімпобутсервіс". Позивач зазначає, що згідно з відомостями з ЄДРПОУ відсутня інформація про те, що ЗАТ "Хімпобутсервіс" є/був правонаступником ВАТ "Черкаське хімволокно", також згідно з відомостями з ЄДРПОУ ЗАТ "Хімпобутсервіс" 23.12.2012 припинено як юридичну особу у зв`язку із визнанням її банкрутом. Відповідачем не оскаржено розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, які направлялися позивачем до відповідача, а тому такі розрахунки є узгодженими зі сторони відповідача. Щодо твердження відповідача про відсутність підтверджень трудових відносин ПАТ "Черкаське хімволокно" з особами зазначеними в розрахунках, відповідач зазначає, що рішеннями Черкаського окружного адміністративного суду неоднарозово задоволено вимоги позивачів (осіб зазначених в розрахунках) про зарахування стажу роботи на ВАТ "Черкаське хімволокно".

28.03.2023 вх. № 11787/23 до суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, де відповідач зазначає, що згідно з договором купівлі - продажу укладеного між ВАТ "Черкаське хімволокно" та ЗАТ "Хімпобутсервіс", останній придбав цілісний майновий комплекс з виробництва віскозної нитки, до складу якого увійшло нерухоме, рухоме майно, права та обов`язки. Продажем цілісного майнового комплексу з виробництва віскозної нитки ВАТ "Черкаське хімволокно" змінено його власника та як наслідок, правонаступником цілісного майнового комплексу з виробництва віскозної нитки є ЗАТ "Хімпобутсервіс". Також розділом ІІ договору передбачено, що ЗАТ "Хімпобутсервіс" є правонаступником відповідача щодо виконання зобов`язань у повному обсязі по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій призначених відповідно до пунктів "а", "б" - "з" статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення, згідно з частиною 2 прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Відповідно до договору та пункту 6.3 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах повинен відшкодовувати правонаступник цілісного майнового комплексу з виробництва віскозної нитки, а саме ЗАТ "Хімпобутсервіс". Також відповідач зазначає, що факт правонаступництва прав та обов`язків цілісного майнового комплексу з виробництва віскозної нитки ВАТ "Черкаське хімволокно" за ЗАТ "Хімпобутсервіс" є встановленим судовими рішеннями Черкаського окружного адміністративного суду за участю позивача.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає про таке.

Суд встановив, що відповідач - ПрАТ "Черкаське хімволокно" () зареєстрований 02.06.1995 як юридична особа, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на 06.06.2023 не перебуває в процесі припинення.

Приватне акціонерне товариство Черкаське хімволокно є платником страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування і перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Черкаській області.

Суд встановив, що відповідно до договору купівлі-продажу від 16.04.2007 № 2828, укладеному між ВАТ "Черкаське хімволокно" (продавець) та ЗАТ "Хімпобутсервіс" (покупець), продавець передає у власність покупця, а покупець приймає та сплачує вартість частини єдиного майнового комплексу ВАТ "Черкаське хімволокно", що є сукупними валовими активами продавця (п. 1.1). З моменту державної реєстрації цього договору, покупець є правонаступником всіх прав та обов`язків ВАТ "Черкаське хімволокно", в частині отриманих від продавця активів, прав та обов`язків, визначених в розділі ІІ договору (п. 1.2).

Позивач відповідно до розрахунків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій , на підставі пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788-XII пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за Списком № 1 та Списком № 2, згідно з вимогами Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV, визначив розмір витрат, які підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача, у зв`язку з виплатою та доставкою пенсій колишнім працівникам відповідача за період з грудня 2022 року по січень 2023 року на загальну суму 16 923 742,25 грн.

Згідно розрахунку заборгованості фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "а"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", по підприємству ПрАТ "Черкаське хімволокно" з грудня 2022 року по січень 2023 року відповідачу нараховано витрати на виплату та доставку пенсій за списком № 1 16 759 175,93 грн та списком № 2 164 566,32 грн.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 22.12.2022 № 2300-0603-8/69787 відповідачу повідомлено про необхідність сплатити 7 639 392,15 грн для відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених пенсіонерам, відповідно до п.п. «а»-«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», п.п. 2-8 частини другої ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які працювали на ПрАТ "Черкаське хімволокно" та яким призначено пенсію за рішенням суду за грудень 2022 року на рахунок позивача.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 19.01.2023 № 2300-0603-8/3868 відповідачу повідомлено про необхідність сплатити 9 284 350,10 грн для відшкодування фактичних витрат па виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п.п. «а»-«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», п.п. 2-8 частини другої ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за січень 2023 року на рахунок позивача.

Вказані листи направлено на адресу відповідача, а саме: пр-т Хіміків 76, м. Черкаси, 18013 разом з розрахунками про суми фактичних витрат на виплату та доставку пенсій.

Сума боргу відповідача на покриття фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій у період з грудня 2022 року по січень 2023 року становить 16 923 742,25 грн.

Відповідач листом від 27.01.2023 вих. № 76/1 повідомив позивача про те, що 16.04.2007 між ВАТ "Черкаське хімволокно" та ЗАТ "Хімпобутсервіс" укладено договір купівлі-продажу єдиного майнового комплексу, відповідно до якого, останнім придбано майновий комплекс, до складу якого увійшло нерухоме, рухоме майно, права та обов`язки. ЗАТ "Хімпобутсервіс", як покупець є правонаступником всіх прав та обов`язків ВАТ "Черкаське хімволокно" в частині отриманих активів, прав та обов`язків визначених договором. Відповідно до додатку 5 до договору ЗАТ "Хімпобутсервіс" є правонаступником ВАТ "Черкаське хімволокно", зокрема, щодо виконання зобов`язань по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій призначених відповідно до статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а тому витрати на виплату і доставку пільгових пенсій у період з грудня 2022 року по січень 2023 року підлягають стягненню з ЗАТ "Хімпобутсервіс".

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Одним із джерел наповнення бюджету Фонду є надходження від відшкодування фактичних витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. Добросовісне виконання суб`єктами господарювання свого обов`язку відповідно до закону брати участь у соціальному захисті громадян України є проявом соціальної відповідальності бізнесу, який враховує інтереси суспільства та бере на себе певну частину відповідальності за соціальний захист осіб, які його потребують.

Згідно з пунктом 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Коло осіб, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, визначено, зокрема підпунктами "а", б"-"з" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII).

Проте, до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди підпунктом 1 пункту 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону № 1058-IV передбачено, що вказаним особам пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, встановленого Законом № 1788-XII (статтями 27 та 28). При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

З огляду на викладене вище, вбачається, що відповідач, як платник збору на обов`язкове державне пенсійне страхування та юридична особа, працівники якого вийшли на пільгову пенсію, зобов`язаний відшкодовувати Пенсійному фонду витрати на виплату та доставку пільгових пенсій цим працівникам.

Відповідно до частини 1 статті 104 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 № 435-IV (далі Кодекс № 435) юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Згідно з частиною 2 статті 107 Кодексу № 435 після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), який має містити положення про правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків юридичної особи, що припиняється шляхом поділу, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов`язання, які оспорюються сторонами.

Відповідно до статті 109 Кодексу № 435 виділом є перехід за розподільчим балансом частини майна, прав та обов`язків юридичної особи до однієї або кількох створюваних нових юридичних осіб. Після прийняття рішення про виділ учасники юридичної особи або орган, що прийняв рішення про виділ, складають та затверджують розподільчий баланс. Суд, що прийняв рішення про виділ, у своєму рішенні визначає учасника юридичної особи або вищий орган юридичної особи (власника), який зобов`язаний скласти та затвердити розподільчий баланс. Якщо після виділу неможливо точно встановити обов`язки особи за окремим зобов`язанням, що існувало у юридичної особи до виділу, юридична особа, з якої здійснено виділ, та юридичні особи, що були створені внаслідок виділу, несуть солідарну відповідальність перед кредитором за таким зобов`язанням.

Згідно з статтею 191 Кодексу № 435 підприємство є єдиним майновим комплексом, що використовується для здійснення підприємницької діяльності. До складу підприємства як єдиного майнового комплексу входять усі види майна, призначені для його діяльності, включаючи земельні ділянки, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировину, продукцію, права вимоги, борги, а також право на торговельну марку або інше позначення та інші права, якщо інше не встановлено договором або законом. Підприємство або його частина можуть бути об`єктом купівлі-продажу, застави, оренди та інших правочинів.

Відповідно до статті 520 Кодексу № 435 боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з статтею 521 Кодексу № 435 форма правочину щодо заміни боржника у зобов`язанні визначається відповідно до положень статті 513 цього Кодексу.

Відповідно до статті 513 Кодексу № 435 правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.

Законодавство України виділяє три види правонаступництва юридичної особи: універсальне, сингулярне та процесуальне. Універсальне правонаступництво має місце в тих випадках, коли перехід прав та обов`язків однієї юридичної особи до іншої відбувається в результаті реорганізації, а поміж фізичними особами - в порядку спадкування. Сингулярне правонаступництво має місце, коли сторона перепоступається правом вимоги, чи здійснює переведення боргу, або приймає борг іншої особи на себе. Розподіл матеріального правонаступництва на універсальне та сингулярне пов`язаний з об`єктом прав та обов`язків, що переходять до правонаступника. І хоча матеріальне правонаступництво може бути універсальним чи сингулярним, процесуальне правонаступництво, хоча і є необхідним наслідком правонаступництва в матеріальному праві, завжди універсальне: в рамках процесу правонаступник в усіх випадках цілком замінює правопопередника і користується комплексом процесуальних прав та обов`язків сторони чи третьої особи. Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни сторони виконавчого провадження внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами. Під час виконавчого провадження заміна сторони виконавчого провадження відбувається на підставі ч. ч. 1 - 3, 5 ст. 334 ГПК України: у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтalic?

?Roman TURicМоментом переходу прав та обов`язків до правонаступника юридичної особи вважається дата внесення відповідного запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 296/13187/15-ц, провадження № 61-17392ск19 (ЄДРСР № 90714420)

Крім того, за висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 25.11.2019 у справі № 296/145/16-ц, від 09.09.2019 у справі № 916/376/15-г та від 15.03.2018 у справі № 903/376/17, моментом переходу прав та обов`язків до правонаступника юридичної особи вважається дата внесення відповідного запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду в постанові від 16.06.2020 у справі № 910/5953/17 лише при припиненні суб`єкта господарювання шляхом поділу в розподільчому балансі визначається правонаступництво. Внаслідок же злиття, приєднання або перетворення правонаступником є лише одна особа і будь-який розподіл прав та обов`язків при таких видах реорганізації неможливий.

Суд відхиляє, як необгрунтоване, покликання відповідача на пункт 1.2 договору купівлі-продажу від 16.04.2007 № 2828, який на переконання відповідача є правонаступництвом в частині зобов`язання ЗАТ "Хімпобутсервіс" щодо відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій та зазначає, що даний пункт є нікчемним, позаяк за своєю суттю є договором про заміну боржника у зобов`язанні, а заміна боржника у зобов`язанні відповідно до статті 520 Кодексу № 435 можлива лише за згодою кредитора, тобто Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області.

З огляду на викладене вище, суд відхиляє, як необгрунтоване, твердження відповідача про, те що ЗАТ "Хімпобутсервіс" є правонаступником ВАТ "Черкаське хімволокно" в частині обов`язку щодо виконання зобов`язань по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, позаяк відповідачем не зазначено, який саме вид правонаступництва мав місце, на підставі якої норми права та яким документом, в матеріалах справи, таке правонаступництво підтверджено. Згідно з інформацією з ЄДРПОУ відсутні відомості, щодо правонаступництва ВАТ "Черкаське хімволокно". Також, суд зазначає, що у договорі купівлі-продажу від 16.04.2007 № 2828 не визначено конкретний обсяг зобов`язання ЗАТ "Хімпобутсервіс" по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, що унеможливлює розмежування судом обов`язків ВАТ "Черкаське хімволокно" та ЗАТ "Хімпобутсервіс" щодо виконання зобов`язань по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій.

Щодо тверджень відповідача про те, що факт правонаступництва прав та обов`язків цілісного майнового комплексу з виробництва віскозної нитки ВАТ "Черкаське хімволокно" за ЗАТ "Хімпобутсервіс" є встановленим судовими рішеннями Черкаського окружного адміністративного суду за участю позивача, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 5 та 6 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 № 1402-VIII встановлено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права та враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної Верховним Судом, тільки з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Відповідно до статті 78 КАС України правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду.

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України суд при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до абзацу 8 листа ВАСУ від 14.11.2012 № 2379/12/13-12 передбачене КАС України звільнення від доказування не має абсолютного характеру й не може сприйматися як неможливість спростування обставин, зазначених в іншому судовому рішенні. Адміністративні суди не повинні сприймати як обов`язкові висновки щодо фактичних обставин справи, наведені у чинних рішеннях в інших адміністративних, цивільних чи господарських справах.

Зі змісту листа випливає, що цих висновків ВАСУ дійшов на підставі системного тлумачення положень КАС України. Так, у частині 6 статті 78 Кодексу прямо вказується на те, що «Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою». Натомість у частині 4 статті 78 Кодексу відсутня вказівка на обов`язковість рішення щодо встановлення певних обставин. Тобто ВАСУ, так би мовити «зіграв на контрасті» формулювань цих норм, керуючись принципом: «Якщо в частині 4 статті 78 КАС України відсутня фраза «є обов`язковим» з одночасною наявністю такої фрази в частині 6 цієї статті, значить, законодавець виходив з того, що частина 4 статті 78 Кодексу не передбачає обов`язковість для адміністративного суду рішення суду в адміністративній, цивільній або господарській справі» (https://zib.com.ua/ua/117413.html).

З огляду на викладене вище, суд відхиляє, як необгрунтоване, твердження відповідача про встановлення факту правонаступництва ВАТ "Черкаське хімволокно" за ЗАТ "Хімпобутсервіс" іншими судами, позаяк для суду не є обов`язковою правова оцінка, надана іншим судом певному факту при розгляді іншої справи.

Порядок відшкодування страхувальниками витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених на пільгових умовах, визначено Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою постановою Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за № 64/8663.

Відповідно до приписів пункту 6.4 вказаної Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини другої розділу XV "Прикінцеві положення" Закону № 1058-IV (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Підприємства, відповідно до вимог пункту 6.8 Інструкції, щомісяця до 25-го числа повинні вносити до Пенсійного фонду України зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Згідно з пунктом 1 статті 1 та абзацом четвертим пункту 1 статті 2 "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" від 26 червня 1997 року № 400/97-ВР (далі - Закон № 400/97-ВР) для суб`єктів підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об`єднань, бюджетних, громадських та інших установ та організацій, об`єднань громадян та інших юридичних осіб, а також фізичних осіб суб`єктів підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників, об`єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "а", "б" - "з" статті 13 Закону № 1788-XII до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону № 1058-IV.

Верховний Суд у справі №640/18421/19 зазначив: суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період із дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій сплачуються одночасно з оплатою фактичних витрат на виплату та доставку цих пенсій за перший поточний місяць. Обов`язок із відшкодування повністю витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до вищезазначених законів, покладений на підприємства (відповідача).

З огляду на викладене, витрати на виплату і доставку пільгових пенсій, які відповідач відповідно до Закону № 1058-IV зобов`язаний відшкодовувати Пенсійному фонду, у розумінні цього Закону, вважаються внесками на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідачу направлені повідомлення про розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "а", "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (Список № 1, Список № 2) за період з грудня 2022 року по січень 2023 року на загальну суму 16 923 742,25 грн.

Докази сплати відповідачем вказаної заборгованості в добровільному порядку в матеріалах справи відсутні.

Суд відхиляє, як необгрунтоване, твердження відповідача про те, що позивачем не надано доказів того, що зазначені в розрахунках особи мали трудові відносини з ПрАТ "Черкаське хімволокно", позаяк в матеріалах справи містяться довідки про особливий характер роботи чи умов праці необхідних для призначення цільової пенсії, що видані у 2005-2007 роках, ВАТ "Черкаське хімволокно" (додатки до відповіді на відзив - т. 1 а.с. 97-224) колишнім працівникам, що підтверджують факт існування трудових відносин між особами зазначеними в розрахунках та відповідачем. Доказів протилежного відповідем не надано та матеріали справи не містять.

Відповідно до статтей 14, 15 Закону № 1058-IV передбачено, що платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зокрема, роботодавці підприємства, установи та організації, створені відповідно до законодавства України.

Відповідно до частини другої статті 6 Закону № 400/97-ВР, частини 6 статті 20 Закону № 1058-IV страхувальники зобов`язані нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Згідно зі ст. 23 Закону № 1058-IV спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються органами Пенсійного фонду та в судовому порядку.

Відповідно до статті 64 Закону № 1058-IV передбачено право територіальних органів Пенсійного фонду стягувати з платників страхових внесків несплачені суми страхових внесків.

Згідно з підпунктом 9 пункту 4 зазначеного Положення передбачено, що управління Фонду здійснює стягнення у передбаченому законодавством порядку своєчасно не нарахованих та/або не сплачених сум страхових внесків та інших платежів.

Отже, заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгової пенсії за списком № 1 та списком № 2 відповідач у встановлені законом строки не сплатив, а розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгової пенсії не оскаржив.

В силу ч. 15 ст. 106 Закону № 1058-IV строк давності щодо стягнення недоїмки, пені та штрафів не застосовується.

З урахуванням наведеного, системного аналізу положень чинного законодавства України та оцінки наявних у матеріалах справи доказів в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення в повному обсязі.

Згідно із ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає таке.

Відповідно до частини 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України під час задоволення позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. Такі витрати позивачем у справі не понесені, тому відсутні підстави для розподілу судових витрат зі сплати судового збору.

Керуючись статтями 12, 72-77, 242-243, 245-246, 255, 271, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з приватного акціонерного товариства "Черкаське хімволокно" на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області заборгованість по фактичних витратах на виплату та доставку пільгових пенсій в сумі 16 923 742 (шістнадцять мільйонів дев`ятсот двадцять три тисячі сімсот сорок дві) гривні 25 копійок.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 16 червня 2023 року.

Суддя Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ