Справа № 120/6743/22
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2023-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/6743/22 Головуючий суддя 1-ої інстанції - Богоніс М.Б.

Суддя-доповідач - Полотнянко Ю.П.

16 червня 2023 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Смілянця Е. С. Драчук Т. О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 12 грудня 2022 року у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) в особі відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

в серпні 2022 року фізична особа підприємець ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контрою) у Вінницькій області, в якому просила визнати протиправною та скасувати постанову №337206 від 05.07.2022 про застосування адміністративно господарського штрафу в сумі 8500,00 грн.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 12.12.2022 у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нову постанову, якою задовольнити адміністративний позов.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, ФОП ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , згідно свідоцтва про державну реєстрацію серії В02 № 281970 зареєстрована фізичною особою - підприємцем 23.05.2008 (а.с. 16).

Позивачкою не заперечується факт здійснення господарської діяльності із перевезення вантажу автомобільним транспортом та свій статус автомобільного перевізника.

20.02.2022 уповноваженими особами Відділу державного нагляду (контролю) було проведено габаритно - ваговий контроль транспортного засобу марки VOLVO, реєстраційний номер НОМЕР_2 та напівпричепу марки SCHWARZMULLER, реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 .

Цей транспортний засіб належить на праві власності ОСОБА_1 та використовується для здійснення підприємницької діяльності (перевезення вантажів).

Перевіркою виявлено факт перевезення вантажу із перевищенням вагових обмежень за відсутності відповідного документа. Зокрема під час зважування транспортного засобу встановлено фактичне навантаження на строєну вісь 23370 кг при дозволених 22000 кг, що на 6,23 % перевищує норму.

За результатами проведеної перевірки посадовими особами було складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 20.02.2022 № 338004 та акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 20.02.2022 № 0051486 (а.с. 24-25), довідку про результати здійснення габаритно вагового контролю від 20.02.2022 № 0053384 та роздруковано документ про зважування автомобіля.

Повідомленням відповідача від 08.06.2022 № 15980/821.1/24-22 позивачку запрошено на розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт до Відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області на 05.07.2021 (а.с. 23).

На розгляд справи позивачка не з`явилась, документів, які б спростовували порушення габаритно - вагового контролю не надала.

05.07.2022 за результатом розгляду справи, відповідачем прийнято спірну постанову № 337206 про застосування адміністративно-господарського штрафу за порушення ст. 48 Закону України Про автомобільний транспорт на підставі абз. 14 ч. 1 ст. 60 Закону. Цією постановою на позивачку накладено штраф у сумі 8500,00 грн.

Не погодившись із прийнятою постановою, позивачка звернулася з позовом до суду.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що що матеріалами справи повністю підтверджується, що транспортний засіб який використовувався позивачкою у межах її підприємницької діяльності для здійснення вантажних перевезень рухався автомобільними дорогами з перевищенням встановлених вагових обмежень, а саме з перевищення навантаження на строєну вісь, при цьому у водія транспортного засобу був відсутній документ, який дає право на рух автомобілем, вагові параметри якого перевищують нормативні.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень, регулює Закон України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 № 2344-ІІІ (далі - Закон від 05.04.2001 № 2344-ІІІ), Закон України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 № 3353-XII (далі - Закон 30.06.1993 №3353-XII), Закон України, "Про автомобільні дороги" від 08.09.2005 № 2862-IV (далі - Закон від 08.09.2005 № 2862-IV), Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 №879 (далі - Порядок № 879), Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30 (далі - Правила № 30), Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР України № 1306), Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2006 р. № 1567 (далі - Порядок № 1567).

Відповідно до ст. 6 Закону від 05.04.2001 № 2344-ІІІ державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі). Державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Згідно з ст. 33 Закону від 08.09.2005 № 2862-IV рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У п. 16 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 30.03.1994 № 198 визначено, що перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об`єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначені окремими актами законодавства.

Відповідно до ст. 1 Закону від 05.04.2001 № 2344-ІІІ великоваговий транспортний засіб - транспортний засіб з вантажем або без вантажу, хоча б один з вагових параметрів якого перевищує встановлені на території України допустиму максимальну масу чи осьове навантаження;

великогабаритний транспортний засіб - транспортний засіб з вантажем або без вантажу, хоча б один з габаритних параметрів якого перевищує встановлені на території України допустимі параметри.

Згідно п. 3,4 Правил № 30 транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Згідно з п. 22.5 ПДР України № 1306 за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т).

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, що включає перевірку на відповідність встановленим законодавством нормативам вагових або габаритних параметрів таких транспортних засобів, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів (ст. 1 Закону від 05.04.2001 № 2344-ІІІ)

Згідно з п. 18, 20 Порядку №879 за результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення.

За результатами габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних.

Як передбачено п. 23 Порядку № 879, власник великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу або уповноважена ним особа має право привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового розвантаження, перевантаження на інший транспортний засіб або у будь-який інший спосіб.

Частиною 1 та 2 ст. 48 Закону від 05.04.2001 № 2344-ІІІ визначено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Відповідно до ч. 4 ст.48 Закону від 05.04.2001 №2344-ІІІ у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Як передбачено ст.60 Закону від 05.04.2001 №2344-ІІІ за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема, за: перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (8500 грн).

Відповідно до п. 4 Правил № 30, допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Тобто, законодавцем передбачено критичну похибку (відхилення) в розмірі 2%, що дозволяє враховувати специфіку вантажу, який під час транспортування здатний зсуватися.

Із матеріалів справи встановлено, що 20.02.2022 у пункті габаритно - вагового контролю на автомобільній дорозі М-05 Київ Одеса 210 км + 450 м, посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Черкаській області проведено габаритно - ваговий контроль транспортного засобу марки VOLVO, реєстраційний номер НОМЕР_2 та напівпричепу марки SCHWARZMULLER, реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Працівниками контролюючого органу було виявлено факт перевезення вантажу із перевищенням вагових обмежень за відсутності відповідного документа. Зокрема під час зважування транспортного засобу встановлено фактичне навантаження на строєну вісь 23370 кг при дозволених 22000 кг, що на 6,23 % перевищує норму.

Тобто, у цій справі перевищення навантаження на таку вісь становить більше 2%.

При цьому, документ який давав би право на проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів під час проведення перевірки, у водія був відсутнім.

Факт перевищення вагових параметрів підтверджується актом проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 20.02.2022 № 338004, актом про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 20.02.2022 №0051486, довідкою про результати здійснення габаритно вагового контролю від 20.02.2022 № 0053384 та документом про зважування автомобіля.

За цих обставин, позивачем (автомобільним перевізником) порушено норми ч. 4 ст. 48 Закону від 05.04.2001 № 2344-ІІІ, що є підставою для застосування адміністративно господарських санкцій передбачених ст. 60 Закону від 05.04.2001 № 2344-ІІІ у вигляді штрафу в сумі п`ятиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (8500 грн).

Щодо посилання апелянта на розбіжності у документах, що оформлені під час державного заходу контролю, зокрема на невідповідність дійсних державних реєстраційних номерів транспортного засобу та напівпричепа із тими, що зазначені у документах, то слід зазначити, що у наявних документах, складених за результатами перевірки, міститься інформація про дату, час, місце проведення габаритно вагового контролю, наявна інформація про державний реєстраційний номерний знак транспортного засобу та напівпричепу, та факт перевезення вантажів з порушенням вагових обмежень транспортним засобом марки VOLVO, реєстраційний номер НОМЕР_2 та напівпричепом марки SCHWARZMULLER, реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Як зазначив суд першої інстанції, єдиною опискою у матеріалах габаритно - вагового контролю є зазначення в документі про зважування "номер авто НОМЕР_4 ", тоді як номерний знак транспортного засобу, який належить позивачці НОМЕР_2 .

Однак, допущена при оформленні вказаного документу описка, не впливає на факт та суть самого правопорушення та не може бути єдиною та беззаперечною підставою для скасування спірної постанови, адже всі інші документи беззаперечно вказують, що процедуру зважування проходив транспортний засіб марки VOLVO, реєстраційний номер НОМЕР_2 та напівпричеп марки SCHWARZMULLER, реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Посилання апелянта на те, що габаритно ваговий контроль проведений одноособово працівником Укртрансбезпеки, що є порушенням п. 16 Порядку проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), колегія суддів вважає безпідставними та такими, що не спростовують виявленого порушення.

Як слідує із матеріалів справи, довідка № 0053384 від 20.02.2022 про результати здійснення габаритно-вагового контролю складена та підписана посадовою особою Укртрансбезпеки, що проводила габаритно-ваговий контроль - ОСОБА_3 , тобто належним суб`єктом її оформлення. При цьому, відсутність у цій довідці інформації щодо працівників органів Національної поліції, жодним чином не вказує на те, що такі особи не були залучені до проведення відповідної процедури.

Додатково на підтвердження факту присутності працівників Національної поліції при габаритно ваговому контролі відповідач надав графік щоденної роботи пересувного пункту габаритно вагового контролю в Черкаській області на лютий 2022 року, де зазначено спільну роботу 20.02.2022 на ділянці дороги М-05 км 210+450 (праворуч) працівника Національної поліції та працівника відділу державного нагляду.

Крім того, як обгрунтовано зазначив суд першої інстанції, результати габаритно-вагового контролю проведеного однією посадовою особою Укртрансбезпеки із залученням представників підрозділів Національної поліції фіксуються відповідною довідкою, яка видається посадовою особою Укртрансбезпеки без необхідності зазначення у ній інформації про посадових осіб підрозділу Національної поліції, які залучались до такої процедури.

Щодо доводів апелянта про те, що при встановленні перевищення нормативних вагових параметрів транспортного засобу його подальший рух мав би бути заборонений до внесення плати за його проїзд, то слід зазначити, що посадові особи Укртрансбезпеки не наділені повноваженнями на тимчасове затримання транспортних засобів в порядку статті 265 - 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Більше того, процедура тимчасового затримання транспортного засобу чи приведення перевізником його вагових параметрів у відповідність до встановлених норм, жодним чином не впливає на задокументоване до того порушення перевізником норм ст. 48 Закону від 05.04.2001 №2344-ІІІ.

З огляду на зазначене, враховуючи підтвердження факту перевищення встановлених вагових обмежень, а саме з перевищення навантаження на строєну вісь за відсутності дозволу на перевезення вантажів з перевищенням вагових обмежень, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про правомірність винесення відповідачем постанови про застосування адміністративно - господарського штрафу .

В контексті викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

При цьому, надаючи оцінку доводам апеляційної скарги, судова колегія враховує, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 12 грудня 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Смілянець Е. С. Драчук Т. О.