Справа № 160/11971/22
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бондар М.В. розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НАБЕРЕЖНИЙ» до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «НАБЕРЕЖНИЙ» (далі ТОВ «НАБЕРЕЖНИЙ», позивач) до Державної служби України з безпеки на транспорті (далі Укртрансбезпека, відповідач) у якому позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті №317900 від 21.07.2022 року про застосування відносно ТОВ «НАБЕРЕЖНИЙ» адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17 000 грн.
Ухвалою суду від 12.08.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без виклику учасників справи в порядку статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
18.08.2022 року представник Державної служби України з безпеки на транспорті надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що перевірка проведена у відповідності до вимог чинного законодавства, оскаржувана постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу винесена в межах строків, встановлених статтею 250 Господарського кодексу України. Доводи позовної заяви не підтверджують порушення в діях контролюючого органу під час проведення рейдової перевірки, а оскаржуваний акт індивідуальної дії є таким, що прийнято у відповідності до вимог чинного законодавства.
На підставі ухвали від 22.11.2022 року суд перейшов до розгляду справи в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання.
14.12.2022 року відкладено підготовче засідання на 11.01.2023 року.
06.01.2023 року представником відповідача надано відзив на позовну заяву, у якій зазначено, що відповідно до пункту 3, 4 Порядку зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів посадовими особами Державної інспекції з безпеки на наземному транспорті та її територіальних органів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2013 року № 422 (далі Порядок №422), був зупинений транспортний засіб марки SCANIA G 440, державний номер НОМЕР_1 , напівпричіп WIELTON NW3, державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Під час перевірки було встановлено, що на момент перевірки у водія були відсутні картка водія та роздруківка даних роботи цифрового тахографу. Водій жодних пояснень не надав. У зв`язку з виявленням вищезазначеного порушення, виконуючи функції покладені на посадових осіб Укртрансбезпеки було складено акт № 320167 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 25.01.2022 року, який відповідно до пункту 21 Порядку № 1567, складається в одному примірнику. Водій зі змістом акту ознайомлений, та пояснень не надав, від підпису відмовився. Під час дії воєнного стану розгляд справи про застосування адміністративно-господарського штрафу поза межами двомісячного строку, не є підставою для скасування постанов, оскільки штрафи накладаються на порушників у межах шестимісячного строку, що визначений статтею 250 Господарського кодексу України. Окрім того, розгляд справи у шестимісячний строк жодним чином не порушує та не звужує права суб`єкта господарювання, а дає йому змогу прийняти участь у розгляді справи про порушення, надати свої пояснення, клопотання та зауваження.
Ухвалою суду від 11.01.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Судом встановлено, що на підставі направлення на перевірку №001555 від 24.01.2022 року посадовими особами відділу державного нагляду (контролю) у Миколаївській області Укртрансбезпеки 25.01.2022 року проведена рейдова перевірка на а/д О-151125, під`їзд до м. Миколаєва 3 км.
Посадовими особами зупинений транспортний засіб, який належить ТОВ «НАБЕРЕЖНИЙ» - марки Scania державний номер НОМЕР_1 , напівпричіп WIELTON NW3, державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Під час перевірки було встановлено, що на момент проведення перевірки у водія були відсутні картка водія та роздруківка даних роботи цифрового тахографу.
У зв`язку з виявленими порушеннями посадовими особами відділу державного нагляду (контролю) у Миколаївській області Укртрансбезпеки складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 25.01.2022 № 320167. Водій зі змістом акту від 25.01.2022 № 320167 ознайомився, від підпису відмовився, пояснень та зауважень не надав, про що зазначено в акті.
19.07.2022 року позивач направив до відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області засобом поштового зв`язку клопотання про закриття провадження у справі про порушення законодавства про автомобільний транспорт на підставі акту №320167 від 25.01.2022 року у зв`язку із закінченням строку для розгляду справи, відповідно до пункту 25 Порядку №1567.
25.07.2022 року відділом державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області засобом поштового зв`язку направлено лист №1779/23/23-22 позивачу, у якому повідомлено, що розгляд матеріалів справ про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт здійснювався у строки визначені статтею 250 Господарського кодексу України з урахуванням вимог Порядку №1567.
За результатами розгляду 21.07.2022 року справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт на підставі акту №320167 від 25.01.2022 року відносно ТОВ «НАБЕРЕЖНИЙ» відділом державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №317900 на суму 17 000 грн.
Не погоджуючись з цим рішенням суб`єкта владних повноважень позивач звернувся до суду з цим позовом.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог суд виходить з такого.
Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 №2344-ІІІ (далі Закон №2344-ІІІ) основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.
Приписами статті 6 зазначеного Закону передбачено, що державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок. Державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.
Рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.
У разі проведення позапланових і рейдових перевірок автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується.
Статтею 1 Закону №2344-ІІІ визначено, що рейдова перевірка (перевірка на дорозі) - перевірка транспортних засобів суб`єкта господарювання на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, контрольно-вагові комплекси та інші об`єкти, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту).
Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року №103, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.
Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи (пункт 8 вказаного Положення).
Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (надалі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, наявністю відповідних ліцензій і ліцензійних карток, виконанням ними ліцензійних умов, а також процедуру здійснення державного нагляду за забезпеченням такими суб`єктами господарювання безпеки автомобільних перевезень передбачено Порядком №1567.
Згідно з Порядком №1567 державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.
Відповідно до пункту 3 вказаного Порядку органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи.
Згідно з пунктом 3 Порядку №1567 під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) перевіряється виключно:
- наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом;
- виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.
Приписами пункту 20 Порядку №1567 встановлено, що виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.
Відповідно до пункту 25 Порядку №1567, справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.
Пунктом 26 Порядку №1567 унормовано, що справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.
За положеннями пункту 27 Порядку №1567 визначено, що у разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав, керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.
Вирішуючи питання щодо дотримання строків винесення постанови суд виходить з такого.
Порядком №1567 встановлено двомісячний строк розгляду справи про порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом, перебіг якого розпочинається з дня виявлення порушення.
Своєю правовою природою адміністративно-господарські штрафи за порушення законодавства про автомобільний транспорт, установлені статтею 60 Закону № 2344-III, є видом адміністративно-господарських санкцій, що застосовуються уповноваженими органами державної влади до суб`єктів господарювання за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності.
Відповідно до статті 241 Господарського кодексу України (далі ГК України) адміністративно-господарський штраф - це грошова сума, що сплачується суб`єктом господарювання до відповідного бюджету у разі порушення ним встановлених правил здійснення господарської діяльності. Перелік порушень, за які з суб`єкта господарювання стягується штраф, розмір і порядок його стягнення визначаються законами, що регулюють податкові та інші відносини, в яких допущено правопорушення.
Згідно з частинами 1-3 статті 250 ГК України адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб`єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб`єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.
Дія цієї статті не поширюється на штрафні санкції, розмір і порядок стягнення яких визначені Податковим кодексом України, Законами України «Про валюту і валютні операції», «Про банки і банківську діяльність» та іншими законами, контроль за дотриманням яких покладено на податкові та митні органи.
Дія цієї статті не поширюється на адміністративно-господарські санкції, передбачені Законами України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та «Про загальну безпечність нехарчової продукції».
Виходячи з аналізу зазначених норм, адміністративно-господарські штрафи за порушення законодавства про автомобільний транспорт застосовуються з дотриманням вимог статті 250 ГК України.
Встановлення підзаконним нормативно-правовим актом менших строків, ніж передбачені частиною 1 статті 250 ГК України, не позбавляє відповідний орган державного контролю права застосувати до суб`єкта господарювання адміністративно-господарської санкції упродовж шести місяців з дня виявлення порушення, оскільки норми ГК України мають вищу юридичну силу відносно норм Порядку №1567.
Окрім цього, суд погоджується з позицією відповідача, що застосування шестимісячного строку обґрунтовано військовою агресією російської федерації проти України. Так, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ, Указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ продовжено з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, та Указом Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 17 травня 2022 року № 2263-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану на 90 діб.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу винесена з дотриманням встановленого чинним законодавством України строку.
Щодо порушень, які виразилися у надсиланні відповідачем позивачу копії постанови пізніше трьох днів з дня прийняття, а саме 25.07.2022 року суд зазначає наступне.
На підставі пункту 29 Порядку №1567 копія постанови видається не пізніше ніж протягом трьох днів після її винесення уповноваженій особі автомобільного перевізника під розписку чи надсилається рекомендованим листом із повідомленням.
Суд зазначає, що якщо останній день строку припадає на святковий, вихідний або неробочий день, то днем закінчення строку вважається найближчий робочий день.
З огляду на те, що оскаржувана постанова №317900 винесена 21.07.2022 року, останній день строку для її надсилання припадає на 23.07.2022 року, який є вихідним днем, а найближчий робочий день є 25.07.2022 року.
Отже, відповідачем дотримано вимоги при пункту 29 Порядку №1567, та направлено копію постанови №317900 у встановлений законодавством строк, а саме 25.07.2022 року.
Щодо відсутності при проведенні рейдової перевірки направлення на проведення перевірки (перевірку у дорозі) та щотижневого графіку, суд зазначає таке.
На підставі пункту 4 Порядку №1567, рейдові перевірки (перевірки на дорозі) на автомобільному транспорті проводяться посадовими особами Укртрансбезпеки та її територіальних органів (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) згідно з додатком 1-1, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку.
Відповідно до пункту 12 Порядку №1567 рейдова перевірка (перевірка на дорозі) здійснюється на підставі щотижневого графіка.
Пунктом 13 Порядку №1567 передбачено, що графік проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) складається та затверджується керівником або заступником керівника Укртрансбезпеки або її територіального органу з урахуванням стану аварійності, періоду, що пройшов від попередньої перевірки, забезпечення належного рівня транспортного обслуговування в окремих регіонах, інформації про діяльність осіб, що незаконно надають послуги з перевезень, перевірки дотримання умов перевезень, визначених дозволом (договором) на перевезення, та інших обставин.
До матеріали справи відповідачем долучено копію Щотижневого графіку проведення перевірок, затвердженого 24.01.2022 року в.о. заступника начальника Відділу державного нагляду (контролю) у Миколаївській області, направлення на перевірку №001555 від 24.01.2022 року відділу державного нагляду (контролю) у Миколаївській області, які свідчать про правомірність проведення 25.01.2022 року рейдової перевірки в межах Миколаївської області, в тому числі а/д 0-151125 під`їзд до м. Миколаєва, 3 км.
Також, суд зазначає, що Порядком №1567 не передбачено долучення до акту перевірки направлення на проведення рейдової перевірки та вручення позивачу направлення на перевірку.
На підставі абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону № 2344-III, за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Під час судового розгляду справи не спростовано наявність допущеного позивачем порушення, що стало підставою для складанні постанови про застосування до ТОВ «НАБЕРЕЖНИЙ» адміністративно-господарського штрафу.
Отже, посилання позивача на порушення норм закону відповідачем не знайшли свого підтвердження.
Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
На підставі до статті 90 цього Кодексу суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
З огляду на встановлені обставини та проаналізовані правові норми, позовні вимоги є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.
Зважаючи на те, що у задоволенні позову суд відмовляє, судові витрати відповідно до вимог статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України не розподіляються.
На підставі викладеного, керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Розподіл судових витрат не здійснювати.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Бондар