Справа № 240/11547/21
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2023-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2023 року м. Житомир справа № 240/11547/21

категорія 109020100

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Черняхович І.Е., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Брусилівської селищної ради Брусилівського району Житомирської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Брусилівської селищної ради Брусилівського району Житомирської області (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Брусилівської селищної ради Брусилівського району Житомирської області від 24.02.2021 №215 в частині відмови у наданні їй дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,10 га для індивідуального дачного будівництва за межами с. Водотиї, Брусилівського району Житомирської області;

- зобов`язати Брусилівську селищну раду на найближчому пленарному засіданні сесії повторно розглянути її заяву та прийняти рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,10 га для індивідуального дачного будівництва за межами с. Водотиї, Брусилівського району Житомирської області, та прийняти рішення відповідно до норм Земельного кодексу України, Закону України "Про землеустрій", Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", Закону України "Про кооперацію" та з урахуванням висновків суду.

На обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 зазначила, що в січні 2021 року вона звернулась до Брусилівської селищної ради із заявою про надання їй дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність для індивідуального дачного будівництва земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га, розташованої за межами села Водотиї Брусилівського району Житомирської області. Однак, рішенням шостої сесії Брусилівської селищної ради VIII cкликання від 24.02.2021 №215 їй було відмовлено, у зв`язку з тим, що вказана в графічних матеріалах бажана земельна ділянка входить до складу земельного масиву площею 36,9101 га за кадастровим номером :05:000:8105, який включено до Переліку земельних ділянок комунальної власності, право оренди яких виставлено для продажу на земельних торгах (у формі аукціону) окремими лотами. Позивач вважає, що така відмова у наданні їй дозволу на розробку проекту землеустрою суперечить нормам статті 118 Земельного кодексу України, а тому вона звернулась з даним позовом до суду.

Ухвалою суду провадження в адміністративній справі №240/11547/21 за позовом ОСОБА_1 було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

Брусилівська селищна рада подала до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечувала проти заявлених позовних вимог. Аргументуючи свою позицію селищна рада зазначила, що відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру в Житомирській області від 22.12.2018 року № 65020/14-18/СГ(зі змінами від 16.04.2019 №6-1204/14-19 СГ) "Про передачу земельної ділянки державної власності в комунальну власність" та акта приймання-передачі земельної ділянки від 16.04.2019 із державної у комунальну власність Брусилівської селищної ради було передано земельні ділянки сільськогосподарського призначення, в тому числі й земельну ділянка з кадастровим номером :05:000:8105 площею 36.9101 га. Право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно обмежений у праві його здійснення, а тому Брусилівська селищна рада має право на власний розсуд розпоряджатися майном комунальної власності. Вказує, що на підставі рішення 5 сесії Брусилівської селищної ради 8 скликання від 27.01.2021 № 134 "Про проведення земельних торгів та підготовку лота, земельна ділянка за межами населеного пункту с. Водотиї площею 36.9101 га" та рішення 5 сесії Брусилівської селищної ради 8 скликання від 27.01.2021 № 138 "Про внесення змін до Переліку земельних ділянок комунальної власності, право оренди яких виставлено для продажу на земельних торгах (у формі аукціону) окремими лотами" земельна ділянка площею 36,9101 га за кадастровим номером :05:000:8105 була включена до Переліку земельних ділянок комунальної власності, право оренди яких пропонується для продажу на земельних торгах (у формі аукціону) окремими лотами. Згідно з статтею 134 Земельного кодексу України земельні ділянки включені до переліку земельних ділянок комунальної власності та/або прав на них, які виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися та надаватися у користування до завершення торгів. Оскільки, згідно поданих графічних викопіювань місце розташування бажаної ОСОБА_1 земельної ділянки входить в межі вищезазначеної земельної ділянки загальною площею 36,9101 га за кадастровим номером :05:000:8105, їй було відмовлено в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою. З огляду на зазначене Брусилівська селищна рада просила відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

Розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні), з особливостями, визначеними статтями 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, позовну заяву та відзив, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх наявними в матеріалах справи і дослідженими доказами, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що 22 січня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Брусилівської селищної ради із заявою, що була зареєстрована 25.01.2021 за №С-396, в якій просив надати їй дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність для індивідуального дачного будівництва в межах норми безоплатної приватизації земельної ділянки орієнтовною площею 0,01 га, розташованої на території Брусилівської селищної ради за межами с. Водотиї (а.с.10).

До заяви позивач долучила графічні викопіювання із зазначення бажаного місця розташування земельної ділянки, з яких вбачається, що земельна ділянка орієнтовною площею 0,01 га, на яку вона просила надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою, знаходиться в межах земельної ділянки за кадастровим номером :05:000:8105 загальною площею 36,9101 га (а.с.11).

Розглянувши на шостій сесії VIII cкликання вказану заяву, Брусилівська селищна рада прийняла рішення від 24.02.2021 №215, в пункті 3 якого відмовила ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність для індивідуального дачного будівництва земельної ділянки орієнтовною площею 0,01 га, розташованої на території Брусилівської селищної ради за межами с. Водотиї.

В якості підстави для відмови Брусилівська селищна у рішенні від 24.02.2021 №215 вказала, що земельна ділянка, яка зазначена в графічних матеріалах із відміткою бажаного місця розташування, входить до складу земельного масиву за межами населеного пункту села Водотиї Брусилівського району Житомирської області площею 36,9101 га за кадастровим номером :05:000:8105, який включено до Переліку земельних ділянок комунальної власності, право оренди яких виставлено для продажу на земельних торгах (у формі аукціону) окремими лотами.

Вважаючи, що рішенням від 24.02.2021 №215 Брусилівська селищна рада протиправно відмовила їй у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, ОСОБА_1 звернулась з даним позовом до суду.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд зазначає наступне.

Статтею 13 Конституції України встановлено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізовується громадянами, юридичними особами та державою відповідно до закону.

Частиною першою статті 3 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) визначено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Приписами статті 80 ЗК України визначено, що суб`єктами права власності на землю є: громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності; територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності; держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності.

Згідно зі статтею 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Згідно з частинами першою та другою статті 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадить, зокрема, у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом (п. "в" ч. 3 ст. 116 ЗК України).

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання (ч. 4 ст.116 цього Кодексу).

Згідно частини першої статті 121 ЗК України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах:

а) для ведення фермерського господарства - в розмірі земельної частки (паю), визначеної для членів сільськогосподарських підприємств, розташованих на території сільської, селищної, міської ради, де знаходиться фермерське господарство;

б) для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара;

в) для ведення садівництва - не більше 0,12 гектара;

г) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара;

ґ) для індивідуального дачного будівництва - не більше 0,10 гектара;

д) для будівництва індивідуальних гаражів - не більше 0,01 гектара.

Повноваження органів виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування визначені в статті 122 ЗК України.

Відповідно до частини 1 статті 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Аналогічні норми передбачені в пунктах «а» та «б» частини 1 статті 12 ЗК України, згідно з якими до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: розпорядження землями територіальних громад та передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до статті 25 Закону України від 21.05.1997 №280/97-ВР "Про місцеве самоврядування в Україні" (далі - Закон України №280/97-ВР) сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Статтею 59 Закону України № 280/97-ВР встановлено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймаються на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради.

Відповідно до пункту 34 частини 1 статті 26 Закону України № 280/97-ВР виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.

На підставі вищезазначеного, суд приходить до висновку, що Земельним кодексом України та Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено обов`язок селищної ради вирішувати питання регулювання земельних відносин, в тому числі і питання надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок виключно на пленарних засіданнях ради.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами врегульований статтею 118 ЗК України.

Відповідно до частини шостої статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Згідно з частиною сьомою статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Зі змісту вищезазначених норм вбачається, що розгляд клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки із земель комунальної власності здійснюється органом місцевого самоврядування виключно на пленарному засіданні відповідної сільської, селищної чи міської ради. При цьому строк розгляду відповідним орган місцевого самоврядування клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо передачі земельної ділянки у власність становить один місяць.

Відповідно до частини сьомої статті 118 ЗК України підставою відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином, при вирішенні клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, уповноважений на це орган в контексті норм частини сьомої статті 118 Земельного кодексу України повинен перевірити: відсутність передачі земельної ділянки безоплатно у власність відповідному громадянину по зазначеному виду використання (частина четверта статті 116 Земельного кодексу України); чи відносяться землі, за рахунок яких планується формування земельної ділянки, до земель сільськогосподарського призначення державної власності (частина четверта статті 122 Земельного кодексу України); відповідність бажаного місця розташування земельної ділянки схемі землеустрою і техніко-економічним обґрунтуванням використання та охорони земель адміністративно-територіальної одиниці, проектам землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затвердженим у встановленому законом порядку (частина сьома статті 118 Земельного кодексу України); відповідність бажаного місця розташування земельної ділянки містобудівній документації (у разі її надання для містобудівних потреб) (частина сьома статті 118 Земельного кодексу України та частина третя статті 24 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності").

Таким чином, норми статті 118 Земельного кодексу України визначають лише два альтернативні варіанти правомірної поведінки органу місцевого самоврядування при вирішенні клопотання особи про надання їй дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки із земель комунальної власності:

а) прийняття на пленарному засіданні сесії відповідної сільської, селищної чи міської ради рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою;

б) прийняття на пленарному засіданні сесії відповідної сільської, селищної чи міської ради мотивованого рішення про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою з підстав, визначених в частині 7 статті 118 Земельного кодексу України.

При цьому, визначений у частині 7 статті 118 ЗК України перелік підстав для відмови особі в наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність є вичерпним.

Судом встановлено, що рішенням шостої сесії Брусилівської селищної ради VIII cкликання від 24.02.2021 №215 (пункт 3) ОСОБА_1 було відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою у зв`язку з тим, що вказана нею в графічних матеріалах бажана земельна ділянка, входить до складу земельного масиву площею 36,9101 га за кадастровим номером :05:000:8105, який включено до Переліку земельних ділянок комунальної власності, право оренди яких виставлено для продажу на земельних торгах (у формі аукціону) окремими лотами (а.с.12).

З матеріалів справи вбачається, що на підставі рішення 5 сесії Брусилівської селищної ради 8 скликання від 27.01.2021 № 134 "Про проведення земельних торгів та підготовку лота, земельна ділянка за межами населеного пункту с. Водотиї площею 36.9101 га" та рішення 5 сесії Брусилівської селищної ради 8 скликання від 27.01.2021 №138 "Про внесення змін до Переліку земельних ділянок комунальної власності, право оренди яких виставлено для продажу на земельних торгах (у формі аукціону) окремими лотами" земельна ділянка площею 36,9101 га за кадастровим номером :05:000:8105 була включена до Переліку земельних ділянок комунальної власності, право оренди яких пропонується для продажу на земельних торгах (у формі аукціону) окремими лотами (а.с.28-35).

В подальшому, рішенням 7 сесії Брусилівської селищної ради 8 скликання від 24.03.2021 № 251 "Про затвердження проекту землеустрою та умов продажу права оренди земельної ділянки за межами с. Водотиї площею 36, 9101 га" було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки за кадастровим номером :05:000:8105 площею 36,9101 га (для ведення товорного сільськосподарського виробництва (код 01.01)), з метою продажу права оренди на земельних торгах.

Суд звертає увагу, що включення земельної ділянки у перелік земельних ділянок, право на які буде виставлено на земельні торги не передбачено серед підстав для відмови, визначених у частині 7 статті 118 Земельного кодексу України, однак така підстава для відмови передбачена у статті 136 Земельного кодексу України.

Частиною першою статті 134 Земельного кодексу України передбачено, що земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об`єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до частини 5 статті 136 Земельного кодексу України земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності, або права на них, виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися в користування до завершення торгів.

Верховний Суд у постанові від 03.04.2018 у справі №815/3059/17 дійшов висновку, що віднесення земельної ділянки до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для продажу прав на них на земельних торгах є підставою для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення такої земельної ділянки.

Така правова позиція була підтримана в інших постановах Верховного Суду, зокрема у постановах від 23.01.2020 у справі №620/1058/19, від 28.10.2020 у справі №819/1976/17, від 22.10.2020 у справі №815/7279/16.

Суд звертає увагу також на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 01.07.2021 у справі №440/3609/20, де зазначено, що на момент розгляду заяви позивачки про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою та прийняття відповідачем рішення з цього питання, землі, яких стосувалася заява, було включено до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення, права на які можуть бути продані на земельних торгах. В силу приписів частини 3 статті 136 Земельного кодексу України це є самостійною підставою для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Зважаючи на це, відповідач правомірно відмовив у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою.

Правова позиція щодо застосування норм права у схожих правовідносинах також викладена Верховним Судом у постановах від 30.03.2021 у справі №2040/6485/18, від 13.04.2021 у справі №818/1470/18 та від 30.06.2021 у справі №440/3609/20.

Таким чином, законодавцем чітко визначено, що земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів, тому вирішальним фактором є включення земельних ділянок до переліку земель, які виставлені на земельні торги.

Відтак, включення земельної ділянки до переліку земельних ділянок комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, є підставою для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення такої земельної ділянки.

Суд звертає увагу, що рішення 5 сесії Брусилівської селищної ради 8 скликання від 27.01.2021 № 134 "Про проведення земельних торгів та підготовку лота, земельна ділянка за межами населеного пункту с. Водотиї площею 36.9101 га" та рішення 5 сесії Брусилівської селищної ради 8 скликання від 27.01.2021 №138 "Про внесення змін до Переліку земельних ділянок комунальної власності, право оренди яких виставлено для продажу на земельних торгах (у формі аукціону) окремими лотами", якими земельну ділянку з кадастровим номером :07:000:8105, в межах якої знаходиться земельна ділянка щодо якої позивачем подано заяву про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, включено до переліку земельних ділянок, право на які підлягає продажу на земельних торгах є чинними, в встановленому законом порядку не скасовувались.

Вказане свідчить, що станом на дату розгляду клопотання позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою спірна земельна ділянка була сформована та включена до переліку земельних ділянок, права оренди на які виставляються на земельні торги у формі аукціону, а тому то в силу приписів частини третьої статті 136 Земельного кодексу України така обставина правомірно була зазначена відповідачем в якості підстави для відмови у наданні заявнику дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Відтак, оскільки, на момент розгляду заяви ОСОБА_1 про надання їй дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність для індивідуального дачного будівництва земельної ділянки орієнтовною площею 0,01 га, розташованої на території Брусилівської селищної ради за межами с. Водотиї та прийняття Брусилівською селищною радою рішення за результатами розгляду цієї заяви (24.02.2021), земельна ділянка за кадастровим номером :07:000:8105, в межах якої знаходиться бажана позивачем земельна ділянка, рішеннями 5 сесії Брусилівської селищної ради 8 скликання від 27.01.2021 № 134 та від 27.01.2021 №138 була включена до переліку земельних ділянок, права на які виставляються на земельні торги окремими лотами, то суд приходить до висновку, що відмовляючи позивачу в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, відповідач діяв відповідно до вимог частини третьої статті 136 Земельного кодексу України.

Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постановах від 17 жовтня 2019 року у справі № 823/1120/16, від 23 січня 2020 року у справі № 620/1058/19, від 29 березня 2021 року по справі № 2040/6485/18.

За викладених обставин, суд приходить до висновку, що при прийнятті оскаржуваного рішення від 24.02.2021 №215 про відмову в наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою Брусилівська селищна рада діяла на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законами України.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відтак, суд повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх наявними в матеріалах справи і дослідженими доказами, за результатами розгляду вказаної справи дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставним та не підлягають задоволенню.

У зв`язку з відмовою у задоволенні адміністративного позову, підстави вирішення питання про розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Брусилівської селищної ради Брусилівського району Житомирської області (вул. Митрополита Іларіона, 50, смт. Брусилів, Житомирська область, 12601; ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.Е.Черняхович