Справа № 260/3961/23
Суддя: Рейті С.І.
Дата ухвалення: 2023-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

19 червня 2023 рокум. Ужгород№ 260/3961/23

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Рейті С.І., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника Ужгородської міської ради Пекар Віталія Івановича про відвід судді, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Закарпатського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Ужгородської міської ради про стягнення з Ужгородської міської ради середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду у справі № 260/192/21 про поновлення на роботі ОСОБА_1 в період з 09.06.2021 року по 13.03.2023 року в сумі 1070288,84 грн., з урахуванням сум обов`язкових до сплати податків та внесків.

Ухвалою судді Рейті С.І. від 05.06.2023 року відкрито провадження у вказаній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику осіб.

16.06.2023 року до суду надійшла заява представника відповідача (Ужгородської міської ради) Пекар В.І., що діє в порядку самопредставництва (в матеріалах справи наявний витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, що підтверджує його повноваження) про відвід судді, в якій просить відвести суддю Рейті С.І. від розгляду справи № 260/3961/23, з наступних підстав.

Так, заявник зазначає, що суддею Рейті С.І. (при розгляді ним справи № 260/8142/21 за позовом ОСОБА_1 Ужгородської міської ради про скасування рішень міської ради, поновлення ОСОБА_1 на займаній на час звільнення посаді та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу) сформовано думку, що не відбулося фактичного поновлення позивача на посаді в порядку виконання судового рішення у справі № 260/192/21, і тому (як вказує заявник) у судді вже склались певні суб`єктивні внутрішні переконання щодо правовідносин Ужгородської міської ради та ОСОБА_1 , зокрема щодо обставин поновлення позивача на роботі на виконання рішення суду, що може зашкодити всебічному, повному, неупередженому та об`єктивному розгляду справи № 260/3961/23, що прямо суперечить ст. 36 КАС України.

Крім того, оскільки вже в межах справи № 260/3961/23 суддею Рейті С.І. відмовлено в задоволенні заяви Ужгородської міської ради про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, це (на думку заявника) дає підстави припустити про вже сформовану думку судді про доведеність обставин у справі.

У зв`язку із викладеними обставинами, розгляду справи саме на засадах довіри до суду, з метою збереження та підвищення авторитету судової системи України, керуючись положеннями ст. 36 КАС України, а також користуючись наданим правом, просить відвести суддю Закарпатського окружного адміністративного суду Рейті С.І. від розгляду справи № 260/3961/23 за позовом ОСОБА_1 до Ужгородської міської ради про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду.

Розглянувши заяву представника Ужгородської міської ради про відвід судді Рейті С.І., дослідивши необхідні для її розгляду матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини першої статті 36 КАС України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з ч. 3 ст. 39 КАС України, відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Як передбачено ч. 3 ст. 40 КАС України, питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Зі змісту закону вбачається, що особа, яка заявляє відвід судді, має навести конкретні обставини, які можуть викликати сумнів у неупередженості. При цьому, для того, щоб ці обставини лягли в основу заяви про відвід, вони повинні бути доведеними.

З`ясувавши мотиви, зазначені заявником у заяві про відвід, суд вважає, що останнім не доведено підстав, які б свідчили про пряму чи опосередковану заінтересованість судді в результаті розгляду справи. Також і відсутні інші обставини, які б могли викликати сумнів у неупередженості або необ`єктивності судді.

Частиною 4 ст. 36 КАС України встановлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Доказів, які б вказували на пряму чи опосередковану заінтересованість складу суду в результаті розгляду даної справи або наявність обставин, які викликають сумнів у його неупередженості при розгляді даної справи, з матеріалів справи та доводів заяви про відвід не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд приходить висновку про необґрунтованість обставин та мотивів за якими заявником заявлено відвід головуючому у справі судді - Рейті С.І.

Однак, суд зазначає, що згідно з ч.1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини безсторонність (неупередженість) суду в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, враховуючи особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (i) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом установлення того, чи забезпечував сам суд та серед інших аспектів його склад достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах "Фей проти Австрії", "Ветштайн проти Швейцарії").

Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (див. рішення у справі "Кіпріану проти Кіпру").

У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства"). У цьому сенсі навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється".

У справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що Європейському суду з прав людини не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Європейський суд з прав людини диференціює чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги: чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому (рішення у справах Piersack проти Бельгії, 8692/79, Grieves проти Сполученого Королівства, 57067/00). Об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття (Розділ ІІ показник: Об`єктивність. Бангалорські принципи поведінки суддів).

Поняття незалежності та об`єктивної безсторонності пов`язані. З суб`єктивної точки зору, суд не повинен виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання. Об`єктивний підхід стосується надання судом необхідних гарантій для відсутності можливості будь-якого правомірного сумніву щодо безсторонності і незалежності суду.

У Рішеннях Європейського Суду з прав людини від 09.11.2006 року у справі "Білуха проти України" та Рішенні від 28.10.1998 року у справі "Ветштайн проти Швейцарії" зазначається, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь - який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 26.10.1984 року у справі De Cubber проти Бельгії зазначив, що судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведеним (рішення).

Суд звертає увагу на те, що у п. 30 Рішення Європейського суду з прав людини від 01.10.1982 року у справі "П`єрсак проти Бельгії" вказано: "Не дивлячись на те, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередження чи схильності, її відсутність, чи навпаки, наявність може бути перевірена різними способами відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції. У даному контексті можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, що відображає особисті переконання конкретного судді з конкретної справи, і об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-який сумнів з цього приводу…тому будь-який суддя, щодо якого є обґрунтовані підстави побоюватися браку безсторонності, має бути відведений".

Суд вважає, що інститут відводу судді від участі у розгляді конкретної справи - це одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес. У даному випадку, підставою для відводу не обов`язково має бути доведений факт необ`єктивності чи заінтересованості судді.

Таким чином, зважаючи на виникнення обставин, що можуть створити ситуацію, у якій учасник справи, не на користь якого ухвалено судове рішення апелюватиме до необ`єктивності та упередженості судді, а також з метою уникнення будь-яких сумнівів в учасників судового процесу щодо неупередженості та об`єктивності судді Рейті С.І. та з метою забезпечення гарантій та прав учасників даної адміністративної справи на справедливий суд у його суб`єктивному розрізі - заяву про відвід слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 36, 39, 40, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

УХВАЛИВ:

1. Заяву представника Ужгородської міської ради Пекар Віталія Івановича про відвід судді Рейті С.І. - задовольнити.

2. Матеріали адміністративної справи № 260/3961/23 за позовом ОСОБА_1 до Ужгородської міської ради про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду - передати до канцелярії Закарпатського окружного адміністративного суду для визначення судді для розгляду справи в порядку, встановленому ч. 1 ст. 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

3. Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя С.І. Рейті