Справа № 552/2842/23
Суддя: Яковенко Н. Л.
Дата ухвалення: 2023-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/2842/23
Провадження 2а/552/82/23
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20.06.2023 Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Яковенко Н.Л.,

секретаря судового засідання Коби І.В.,

за участю

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в приміщенні суду адміністративну справу № 552/2842/23 за позовом ОСОБА_1 до поліцейського Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Нікітенко Олександра Олександровича про скасування постанови в справі притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 23.05.2023 звернулася в Київський районний суд м. Полтави з позовом до поліцейського Управління ПП в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Нікітенко Олександра Олександровича про скасування постанови в справі притягнення до адміністративної відповідальності.

Позовна заява обґрунтована тим, що 13.05.2023 відповідачем відносно позивача було винесено постанову серії БАД № 054182 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Позивач вважає, відповідачем допущено грубі порушення, не досліджено всі обставини справи, постанова є необґрунтованою та незаконною.

В поданій до суду позовній позивач просила скасувати постанову серії БАД № 054182 від 13.05.2023 про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, провадження в справі закрити.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 24.05.2023 відкрито провадження в даній справі та призначено судове засідання з розгляду справи по суті.

13.06.2023 до суду відповідачем подано відзив на позовну заяву, який обґрунтований тим, що 13.05.2023 в с. Супрунівка по вул. Київська, 33В Полтавської області Полтавського району водій ОСОБА_2 керувала автомобілем MITSUBISHI LANCER, з номерними знаками НОМЕР_1 , які були закриті сторонніми предметами (сітка/решітка), чим порушила вимоги п.п. 2.9.В Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001. Вважає, що оскільки відповідач дійсно порушила ПДР, позовні вимоги є безпідставним та не підлягають задоволенню.

Позивачем ОСОБА_1 19.06.2023 подано до суду відповідь на відзив, де вказала, що на момент винесення постанови номерний знак знаходився у встановленому місці, а сітка не створювала жодних перешкод чи ускладнень при його ідентифікації на відстані 20 метрів.

В судовому засіданні позивач повністю підтримала подану до суду позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини.

Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи повідомлений про дату, час та місце розгляду.

Відповідно до ч.1 ст.205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи, що всі учасники справи повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, суд ухвалив розглянути справу за відсутності учасників, які не з`явилися.

Суд, заслухавши позивача, дослідивши зібрані по справі докази, приходить до таких висновків.

Як встановлено дослідженими по справі доказами, постановою поліцейського взводу № 2 роти № 2 батальйону управління патрульної поліції у Полтавській області Департаменту патрульної поліції Нікітенка О.О. від 13.05.2023 серії БАД №054182 позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 1190 грн.

Відповідно до вказаної постанови, позивач ОСОБА_1 , 1982 року народження, о 16 год 40 хв. в с. Супрунівка Полтавської області Полтавського району по вул. Київська, 33В, керувала транспортним засобом MITSUBISHI LANCER, з номерними знаками НОМЕР_1 (передній та задній), які були закриті сторонніми предметами (сітка/решітка), чим порушила вимоги п.п. 2.9.В Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001.

Вирішуючи питання про наявність в діях позивача ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, суд виходить з такого.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

За приписами п. 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Частиною 1 ст. 121-3 КпАП України передбачено адміністративну відповідальність у випадку керування транспортного засобу з номерним знаком, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими). (Кодекс доповнено статтею 121-3 згідно із Законом № 2658-IX від 06.10.2022).

Відповідно до п. 2.9. в) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом, з номерним знаком, що закритий іншими предметами.

Згідно з п. 30.2. ПДР України на механічних транспортних засобах у передбачених для цього місцях встановлюються номерні знаки відповідного зразка. Забороняється змінювати розміри, форму, позначення, колір і розміщення номерних знаків, крім випадку закріплення заднього номерного знака на додатковому обладнанні, що призначене для тимчасового перевезення багажу або вантажу, наносити на них додаткові позначення або закривати їх, вони повинні бути чисті і достатньо освітлені.

Отже, згідно з диспозицією ч. 1 ст. 121-3 КУпАП керування водієм транспортним засобом з номерним знаком, закритим іншими предметами, само по собі створює об`єктивну сторону адміністративного правопорушення.

Як встановлено дослідженими по справі доказами, дійсно позивач ОСОБА_1 о 16 год 40 хв. в с. Супрунівка Полтавської області Полтавського району по вул. Київська, 33В, керувала транспортним засобом MITSUBISHI LANCER, з номерними знаками НОМЕР_1 (передній та задній), які були закриті сторонніми предметами (сітка/решітка).

У зв`язку з цим поліцейським Управління патрульної поліції у Полтавській області Департаменту патрульної поліції Нікітенко О.О. 13.05.2023 безпосередньо після виявлення правопорушення винесено постанову серії БАД №054182, якою визнано ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121-3 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції статті.

Той факт, що позивач ОСОБА_1 13.05.2023 в с. Супрунівка Полтавської області Полтавського району по вул. Київська, 33В, керувала транспортним засобом MITSUBISHI LANCER, з номерними знаками НОМЕР_1 (передній та задній), які були закриті сторонніми предметами, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема, оглянутим в судовому засіданні відеозаписом, а також фотокартками, наданими позивачем.

При вирішенні справи судом враховується та обставина, що сам факт того, що номерний знак транспортного засобу, яким керувала позивач, був закритий сіткою/решіткою, не оспорювався позивачем ні під час притягнення до адміністративної відповідальності, ні під час вирішення справи судом. Суть заперечень позивача полягає в тому, що символи номерного знаку можливо було визначити з відстані 20 метрів.

Вирішуючи питання щодо допустимості доказів, суд виходить з наступного.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Отже, доказами є які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію", поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання Правил дорожнього руху.

Так, положення зазначеного Закону надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.

Відповідно до ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Залучені відповідачем до справи відеозаписи містять інформацію щодо предмета доказування та в повній мірі відповідають вимогам ч.1 ст.72 КАС України, у зв`язку з чим є належними доказами.

Згідно ч.1, 2 ст. 99 КАС України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис". Законом може бути визначено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.

Наданий відповідачем відеозапис є його оригіналом.

Зазначені роз`яснення містяться у Постанові Верховного Суду від 10 вересня 2020 року у справі № 751/6069/19, провадження № 51-1704км20.

Верховний Суд, зокрема, наголосив, що «відповідно до ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» від 22 травня 2003 року № 851-IV у випадку зберігання інформації на кількох електронних носіях кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа.

Матеріальний носій - лише спосіб збереження інформації, який має значення тільки коли електронний документ виступає речовим доказом. Головною особливістю електронного документа є відсутність жорсткої прив`язки до конкретного матеріального носія. Один і той же електронний документ (відеозапис) може існувати на різних носіях. Всі ідентичні за своїм змістом примірники електронного документа можуть розглядатися як оригінали та відрізнятися один від одного тільки часом та датою створення.

Долучений до матеріалів провадження DVD-R диск з відеозаписом обставин події був виготовлений у зв`язку із необхідністю надання інформації, яка має значення та є самостійним джерелом доказу похідним від інформації, що зберігається на комп`ютері в електронному вигляді у виді файлів.

Таким чином, записаний на оптичний диск - носій інформації електронний файл у вигляді відеозапису є оригіналом (відображенням) електронного документу».

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що до матеріалів справи відповідачем долучено оригінал електронного доказу, а саме відеозапису, яким підтверджується факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Постанова серії БАД № 054182 від 13.05.2023 в повній мірі відповідає вимогам ст.283 КУпАП.

Статтею 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оскільки позивач дійсно порушила Правила дорожнього руху України, в її діях наявний склад адміністративного правопорушення, жодні правові підстави для скасування постанови відсутні, суд приходить до висновку про безпідставність твердження позивача про наявність підстав для визнання дій протиправними.

Суд, приходить до висновку, що постанова поліцейського від 13.05.2023 серії БАД № 054182 винесена на підставі та в межах повноважень, наданих відповідачу, у спосіб, що передбачені Конституцію України та чинним законодавством України, за наявністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП. При цьому зміст постанови відповідає вимогам ст.ст. 283, 284 КпАП України.

Враховуючи встановлені судом обставини, суд приходить до висновку про необхідність залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Нормами статей 278, 279 КУпАП передбачено перелік питань, які підлягають вирішенню при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення та порядок розгляду справи.

Як встановлено судом, справа про адміністративне правопорушення відносно позивача розглянута уповноваженою на те особою. Інспектором було встановлено особу позивача, роз`яснено йому його права та вирішено заявлені клопотання.

Дії та поведінка поліцейських є виключно коректним та толерантними.

Щодо посилань позивача про відсутність у поліцейського службового посвідчення встановленого зразка судом враховується, що постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2018 № 1137 «Про затвердження зразка та технічного опису бланка службового посвідчення з безконтактним електронним носієм» передбачено, що службові посвідчення посадових осіб та працівників органів виконавчої влади та Секретаріату Кабінету Міністрів України, видані до набрання чинності цією постановою, є чинними протягом строку, на який їх видано (п. 2 постанови).

Інші обставини, на які посилається позивач в позовній заяві, не спростовують факту вчинення нею адміністративного правопорушення та правомірності притягнення до адміністративної відповідальності.

При вирішенні справи суд також звертає увагу на наступне.

Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи в тому числі про адміністративні правопорушення про порушення правил дорожнього руху.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Тобто, при винесенні оскаржуваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності поліцейський діяв від імені відповідного органу Національної поліції, тому він не є належним відповідачем у справі.

На ту обставину, що поліцейський не може виступати самостійним відповідачем у справі, оскільки належним відповідачем є саме державний орган, на який покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адмінправопорушення, звернув увагу Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 26 грудня 2019 року у справі № 724/716/16-а.

Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги є повністю безпідставними та не підлягають задоволенню.

У зв`язку з відмовою позивачу в задоволенні позовних вимог понесені позивачем судові витати не підлягають відшкодуванню, а судовий збір за розгляд справи судом слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до поліцейського Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Нікітенко Олександра Олександровича про скасування постанови в справі притягнення до адміністративної відповідальності відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

-позивач ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ;

-відповідач поліцейський Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП Нікітенко О.О., місцезнаходження 37950, Полтавська область, Полтавський район, с. Розсошенці, вул. Кременчуцька, 2В.

Повне судове рішення складено 20.06.2023.

Головуючий суддя Н.Л.Яковенко