Справа № 420/18539/22
Суддя: Вовченко О.А.
Дата ухвалення: 2023-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Вовченко O.A.,

секретар судового засідання Іщенко С.О.,

за участю:

представників позивача Колчак О.І. (згідно витягу), Назаренко І.М. (згідно ордеру),

представника відповідача Голуб А.С. (за довіреністю),

представника ГС «АСОЦІАЦІЯ АВТОМОБІЛІСТІВ ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ» - Степовика С.В. (згідно витягу),

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом громадської організації «КОРУПЦІЯ-СТОП» до Одеської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору комунальне підприємство «ОДЕСТРАНСПАРКСЕРВІС», третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача громадська спілка «АСОЦІАЦІЯ АВТОМОБІЛІСТІВ ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ», про визнання протиправним та нечинним рішення,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 20 грудня 2022 року надійшов позов громадської організації «КОРУПЦІЯ-СТОП» до Одеської міської ради, про визнання протиправним та нечинним рішення Одеської міської ради №970-VIII від 29.06.2022 «Про встановлення ставок збору за місця для паркування транспортних засобів у м. Одесі».

Ухвалою від 21.12.2022 позов громадської організації «КОРУПЦІЯ-СТОП» залишено без руху та встановлено позивачу 5-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали.

До суду від позивача за вх. №29221/22 надійшла заява про усунення недоліків з належним чином оформленою позовною заявою з додатками.

Ухвалою від 16.01.2023 продовжено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви та встановлено позивачу 5-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали.

16.02.2023 ухвалою прийнято до розгляду позовну заяву громадської організації «КОРУПЦІЯ-СТОП» (вх. №29221/22), відкрито провадження у адміністративній справі та визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження з викликом учасників процесу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з огляду на те, що законодавцем не затверджено процедури переведення майданчиків для платного паркування у спеціально відведені автостоянки та навпаки, вбачається можливість корупційної схеми по переводу майданчиків для платного паркування зі ставкою 0,003 у спеціально відведені автостоянки з нижчою ставкою 0,0025. Наведене свідчить, що органи місцевого самоврядування можуть самостійно зменшувати розмір податку для операторів, міняючи тільки вид місць паркування. Відповідно до Статуту громадська організація «Корупція-Стоп» здійснює громадський контроль діяльності органів державної влади через участь в громадських радах при органах влади, шляхом проведення громадської експертизи діяльності органів виконавчої влади та проведенням моніторингу стану корупції та незаконної діяльності, в порядку встановленому законодавством України, а також представляє та захищає свої законні інтереси та законні права своїх членів в органах державної влади, правоохоронних органах, прокуратурі та судах та на виконання статутних завдань та ст. 21 Закону України «Про запобігання корупції», ГО «Корупція-Стоп» за численними зверненнями громадян-членів громадської організації та юридичних осіб провела громадську експертизу рішення 970-VІІІ та прийшла до висновку, що рішення містить корупційні ризики, а також прийнято з порушенням Регламенту Одеської міської ради VIII скликання, що порушує інтереси всіх мешканців міста Одеси, а також членів громадської організації. Вказує, що приймаючи рішення про оскарження рішення 970-VIII, ГО «Корупція-стоп» прийшла до висновку, що представляє інтереси членів громадської організації, основна мета діяльності яких визначена в Статуті та спрямована на боротьбу з корупцією та порушенням вимог чинного законодавства. Зазначає, що із засобів масової інформації ГО «Корупція-Стоп» знає, що сесія міської ради 29 червня 2022р., яка відбулась в режимі онлайн, на скільки відомо 8 депутатів прийняли участь в засіданні в режимі онлайн. Разом з тим, вказує позивач, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2022 р. у справі № 420/11833/22 частково задоволено адміністративний позов депутата Одеської міської ради VIII скликання ОСОБА_1 , а саме: визнано протиправним та нечинним розпорядження Одеського міського голови №249 від 14.06.2022 року «Про затвердження Порядку проведення дистанційних засідань Одеської міської ради в умовах воєнного стану», в іншій частині відмовлено. Зазначає, що жодна законодавча норма, яка зазначена у спірному розпорядженні не передбачає проведення дистанційних засідань під час правового режиму воєнного стану. Прийняття Розпорядження міського голови м. Одеси Труханова Г.Л. №249 від 14.06.2022 року «Про затвердження Порядку проведення дистанційних засідань Одеської міської ради в умовах воєнного стану» з порушенням ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 6 ст. 7 КАС України дало підстави суду для висновку про його протиправність.

21.03.2023 судом усною ухвалою, внесеною до протоколу судового засідання прийнято до розгляду заяву позивача про зміну підстав позову (вх. №7535/23 від 13.03.2023), в якій позивач зазначає, що з огляду на зміст рішення 970-VIII вбачається, що ним в Додатку №2 підвищуються ставки збору за місця для паркування транспортних засобів в місті Одеса у порівняні з діючими ставками, а також встановлено різні розміри ставок збору за видами місць паркування. Вказує, що підвищення ставок збору за місця для паркування транспортних засобів для операторів місць паркування на майданчиках для платного паркування та спеціально відведених автостоянках може мати негативні наслідки для мешканців міста Одеси, оскільки таке підвищення напряму вплине на підвищення тарифів на послуги з користування місцями для паркування транспортних засобів для користувачів таких місць. Зазначає, що з огляду на те, що законодавцем не затверджено процедури переведення майданчиків для платного користування у спеціально відведені автостоянки та навпаки, вбачається можливість корупційної схеми по переводу майданчиків для платного паркування зі ставкою 0,003 у спеціально відведені автостоянки з нижчою ставкою 0,0025. Наведене свідчить, що органи місцевого самоврядування можуть самостійно зменшувати розмір податку для операторів, міняючи тільки вид місць паркування. Вказує, що оскаржуване рішення не містить Переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів, в якому зазначаються їх місцезнаходження, загальна площа, технічне облаштування, кількість місць для паркування транспортних засобів. Документи, які стали підставою для прийняття оскаржуваного рішення не містять інформації про врахування розробниками проекту рішення місцезнаходження спеціально відведених місць для паркування транспортних засобів, площі спеціально відведеного місця, кількості місць для паркування транспортних засобів, способу поставлення транспортних засобів на стоянку, режиму роботи та їх заповнюваності. Одеська міська рада з огляду на норми чинного законодавства наділена правом прийняти рішення про встановлення ставок збору за місця для паркування транспортних засобів, разом з тим розробники проекту рішення 970-VIII не дотримали вимог та приписів вищенаведених положень ст. 268-1 Податкового кодексу України. Зазначає, що із засобів масової інформації ГО «Корупція-Стоп» знає, що сесія міської ради 29 червня 2022р., яка відбулась в режимі онлайн, на скільки відомо 8 депутатів прийняли участь в засіданні в режимі онлайн. ТО «Корупція-Стоп» вважає рішення №970-УІІІ «Про встановлення ставок збору за місця для паркування транспортних засобів у м. Одесі», яке приймалось на сесії Одеської міської ради 29 червня 2022р. на підставі розпорядження міського голови №249 від 14.06.2022 р., проведеної з порушенням встановленої процедури за участю депутатів в режимі онлайн, протиправним та нечинним.

06.04.2023 до суду від відповідача за вх №ЕП/11647/23 надійшов відзив з урахуванням заяви позивача про зміну підстав позову, в якому відповідач зазначає, що жодних доказів того, що члени громадської організації доручили позивачу представляти їх інтереси в суді, позовна заява не містить. Жодного закону, яким би передбачалося право звернення громадської організації до суду за захистом інтересів інших осіб, ГО «Корупція-Стоп» в позовній заяві не зазначено. Вказує, що звернення ГО «Корупція-Стоп» до суду з даним позовом в інтересах своїх членів фактично є втручанням позивача у виключну компетенцію визначеного законом суб`єкта владних повноважень Національного агентства з питань запобігання корупції, що є неприпустимим. Зазначає, що ані позовна заява ГО «Корупція-Стоп», ані додані до неї матеріали не містять відомостей щодо того, що позивач чи його члени є операторами майданчиків для платного паркування транспортних засобів та/чи спеціально відведених автостоянок, із якими КП «Одестранспарксервіс» укладено договори балансоутримання місць для паркування. Тобто, позивачем належним чином не доведено застосування до нього оскаржуваного рішення. Вказує, що розробка оскаржуваного акту органу місцевого самоврядування направлена на встановлення ставок збору за місця для паркування транспортних засобів відповідно до вимог Податкового кодексу України та з метою реалізації заходів, спрямованих на збільшення доходної частини бюджету Одеської міської територіальної громади. Проект оскаржуваного рішення підготовлено профільним виконавчим органом міської ради - Департаментом транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради, та погоджено в установленому законом порядку з компетентним державним органом - Південним міжобласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України. Зазначає, що оскаржуване рішення Одеської міської ради прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені нормами чинного законодавства, з легітимною метою збільшення доходної частини бюджету територіальної громади. Вказує, що законодавець надав абсолютну дискрецію органам місцевого самоврядування щодо встановлення розміру ставки збору за місця для паркування транспортних засобів, визначивши лише граничну межу розміру відповідної ставки - до 0,075 відсотка мінімальної заробітної плати. Зазначає, що 17.06.2022 Одеським міським головою видано розпорядження № 256 «Про скликання та проведення дистанційного засідання XIV сесії Одеської міської ради VIII скликання» та що постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01.03.2023 року у справі № 420/11833/22 підтверджено правомірність прийнятого Одеським міським головою розпорядження від 14.06.2022 № 249 «Про затвердження Порядку проведення дистанційних засідань Одеської міської ради в умовах воєнного стану». Вказує, що перелік спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів затверджено рішенням Одеської міської ради від 27.08.2014 року № 5286-УІІ «Про затвердження переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів на території м. Одеси, у новій редакції», та що наведений перелік спеціальних земельних ділянок з 2011 року затверджений окремо від рішення міської ради про встановлення ставок збору за місця для паркування транспортних засобів, і такий підхід до адміністрування зазначеного переліку не заперечувався компетентними органами та операторами, які сплачували відповідний збір.

Враховуючи викладене, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 11.04.2023 залучено до участі у справі №420/18539/22 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору комунальне підприємство «ОДЕСТРАНСПАРКСЕРВІС» (вул. Канатна, 134, м.Одеса, 65039, ) та відкладено підготовче засідання на 03 травня 2023 року о 12:00 год.

26.04.2023 до суду від громадської спілки «АСОЦІАЦІЯ АВТОМОБІЛІСТІВ ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ» за вх №13267/23 надійшло клопотання про вступ у справу в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, яка обґрунтована тим, що ГС «АСОЦІАЦІЯ АВТОМОБІЛІСТІВ ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ» є обласною добровільною неприбутковою громадською спілкою, основною метою діяльності якої є об`єднання членів та координація їх діяльності задля захисту спільних інтересів, щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, організованого зберігання, технічного обслуговування і ремонту транспортних засобів, сприяння розвитку технічної творчості серед автомобілістів, захисту майнових й інших законних прав та Інтересів членів спілки. ГС «АСОЦІАЦІЯ АВТОМОБІЛІСТІВ ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ» відповідно до п. 2.2, 2.3 має право представляти та захищати права та інтереси своїх членів у суді. Діяльність ГС «Асоціація автомобілістів Одеської області» напряму пов`язана з організацією та роботою місць для паркування на території міста Одеси, членами громадської спілки є юридичні особи, які надають послуги з організованого зберігання транспортних засобів на спеціально відведених автостоянках.

До суду від КП «ОДЕСТРАНСПАРКСЕРВІС» надійшли письмові пояснення, в яких зазначено, що позивачем у даній справі виступає Громадська організація «Корупція-Стоп» яка не погоджується із рішенням Одеської міської ради від 29.06.2022 року №970-УШ «Про встановлення ставок збору за місця для паркування транспортних засобів у м. Одесі» (надалі Рішення та/або оскаржуване рішення). Вказано, що саме на Національне агентство з питань запобігання корупції покладено функції забезпечення державної антикорупційної політики. За таких обставин позивач позбавлений можливості брати на себе функції, які законодавством покладено на спеціально уповноважений орган, а саме Національне агентство з питань запобігання корупції. В документообігу КП «Одсстранспарксервіс» відсутній Договір балансоутримання місць для паркування з ГО «Корупція-Стоп», а отже, заявлені вимоги позивача спростовуються матеріалами справи. Вказано, що оскаржуване рішення Одеської міської ради від 29.06.2022 року №970-VIIІ «Про встановлення збору за місця для паркування транспортних засобів у місті Одесі» прийнято в межах повноважень та у спосіб, передбачений нормами чинного законодавства.

Ухвалою суду від 03.05.2023 клопотання громадської спілки «АСОЦІАЦІЯ АВТОМОБІЛІСТІВ ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ» про залучення їх до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача задоволено та залучено громадську спілку «АСОЦІАЦІЯ АВТОМОБІЛІСТІВ ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ» (вул. Іцхака Рабіна, 28, м. Одеса, 65072, ) до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача.

11.05.2023 ухвалою суду відмовлено громадській організації «КОРУПЦІЯ-СТОП» у прийнятті до розгляду експертного висновку громадської антикорупційної експертизи рішення Одеської міської ради №970-VIII від 29.06.2022 «Про встановлення ставок збору за місця для паркування транспортних засобів у м. Одесі».

Ухвалою суду від 15.05.2023 закрито підготовче провадження по справі та призначено справу №420/18539/22 до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні представники позивача та представника ГС «АСОЦІАЦІЯ АВТОМОБІЛІСТІВ ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ» позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечував.

Вивчивши матеріали справи, ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї доказами, відзивом на позов, письмовими поясненнями, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються вимоги та перевіривши їх наданими з боку учасників справи доказами, суд встановив наступне.

Рішенням Одеської міської ради від 31.01.2011 №281-VI «Про встановлення збору за місця для паркування транспортних засобів» (із змінами, унесеними рішеннями №2162-VI від 24.07.2012, №1603-VII від 08.02.2017, №2781-VII від 14.12.2017, №3358-VII від 06.06.2018, №4430-VII від 20.03.2019) встановлено розміри ставок збору за місця для паркування транспортних засобів від 0,0015 до 0,075 відсотка мінімальної заробітної плати в залежності від територіальних зон та місцезнаходжень земельних ділянок, відведених для організації та провадження такої діяльності на майданчиках для платного паркування або спеціально відведених автостоянках (щодо спеціально відведених автостоянок: І територіальна зона - 0,015; ІІ територіальна зона - 0,035; ІІІ територіальна зона - 0,015; Перелік місцезнаходжень земельних ділянок 1 - 0,0015; Перелік місцезнаходжень земельних ділянок 2 - 0,006; інші вулиці, які не увійшли до меж територіальних зон та переліків - 0,015).

Рішенням Одеської міської ради №5286-VІ від 27.08.2014 «Про затвердження переліку земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів на території м. Одеси, у новій редакції», затверджено перелік спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів на території м. Одеси (місця для паркування) у новій редакції (додаток №1) та затверджено перелік спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів на території м. Одеси (спеціально відведені стоянки) у новій редакції (додаток №2).

Рішенням Одеської міської ради від 08.12.2021 №791-VIII затверджено План діяльності Одеської міської ради з підготовки проєктів регуляторних актів на 2022 рік, пунктом другим якого на I півріччя 2022 року заплановано прийняття рішення про внесення змін до рішення Одеської міської ради від 31.01.2011 року № 281-VI «Про встановлення збору за місця для паркування транспортних засобів».

Вказане рішення 13.12.2021 оприлюднено на офіційному веб-сайті Одеської міської ради за посиланням «https://omr.gov.ua/ua/acts/council/187318/».

Як вбачається з доданого до рішення від 08.12.2021 №791-VIII Плану діяльності Одеської міської ради з підготовки проєктів регуляторних актів на 2022 рік, відповідальними органами за розробку проекту рішення про внесення змін до рішення Одеської міської ради від 31.01.2011 року № 281-VI «Про встановлення збору за місця для паркування транспортних засобів» визначені Департамент транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради, комунальне підприємство «Одестранспарксервіс», постійна комісія Одеської міської ради з питань транспорту і дорожнього господарства, постійна комісія Одеської міської ради з питань регламенту, депутатської етики, реалізації державної регуляторної політики та запобігання корупції. Метою розробки проекту зазначено встановлення ставок збору за місця для паркування транспортних засобів відповідно до вимог Податкового кодексу України; реалізація заходів, спрямованих на збільшення доходної частини бюджету Одеської міської територіальної громади.

Департаментом транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради 08.06.2022 на офіційному веб-сайті Одеської міської ради за посиланням «https://omr.gov.ua/ua/news/228331/» оприлюднено «Повідомлення про оприлюднення проєкту рішення Одеської міської ради «Про встановлення збору за місця для паркування транспортних засобів», а також проект самого рішення. У повідомленні зазначено, що зауваження та пропозиції до проєкту рішення Одеської міської ради приймаються до 15.06.2022 Департаментом транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради.

Відповідно до протоколу засідання комісії від 09.06.2022 (https://omr.gov.ua/images/File/DODATKI_2022/GORSOVET/KOMISII/BUDGET/09.06.2022.docx), Постійною комісією з питань планування, бюджету і фінансів Одеської міської ради рекомендовано проект рішення Одеської міської ради «Про встановлення збору за місця для паркування транспортних засобів» для розгляду на засіданні виконавчого комітету Одеської міської ради та для подальшого розгляду на сесії міської ради.

20.06.2022 на офіційному веб-сайті Одеської міської ради за посиланням «https://omr.gov.ua/ua/acts/projects/committee/191868/» оприлюднено проект рішення виконавчого комітету Одеської міської ради «Про внесення на розгляд Одеській міській раді проєкту рішення «Про встановлення збору за місця для паркування транспортних засобів у м. Одесі» разом із проєктом рішення ради про встановлення збору за місця для паркування транспортних засобів, та рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради №118 від 21.06.2022 зазначений проєкт рішення «Про встановлення збору за місця для паркування транспортних засобів у м. Одесі» внесено на розгляд Одеській міській раді (https://omr.gov.ua/ua/acts/committee/191901/).

17.06.2022 Одеським міським головою видано розпорядження №256 «Про скликання та проведення дистанційного засідання XIV сесії Одеської міської ради VІІІ скликання» (https://omr.gov.ua/ua/acts/mayor/191852/), яким вирішено скликати XIV сесію Одеської міської ради на 29.06.2022 із рекомендованим порядком денним: 2.1 Про діяльність Одеської міської ради та її виконавчих органів; 2.2 Про бюджет і фінанси; 2.3 Про об`єкти комунальної власності; 2.4 Різне. Крім того, визнано таким, що втратило чинність, розпорядження міського голови від 21.02.2022 №90 «Про скликання та порядок денний XIV сесії Одеської міської ради VІІІ скликання».

Сесію згідно з пунктом 1 розпорядження вирішено провести в режимі відеоконференції (дистанційного засідання) на підставі статей 42, 46, пункту 11-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про місцеве самоврядування» та затвердженого розпорядженням міського голови від 14.06.2022 №249 «Порядку проведення дистанційних засідань Одеської міської ради в умовах воєнного стану».

22.06.2022 на веб-сайті Одеської міської ради за посиланням «https://omr.gov.ua/images/File/DODATKI_2022/PROEKTI/Gorsovet/Viyskoviy_stan/poryadok-29.06.docx», оприлюднено порядок денний XІV сесії Одеської міської ради VIII скликання з додатками, а за посиланням «https://omr.gov.ua/images/File/DODATKI_2022/PROEKTI/Gorsovet/Viyskoviy_stan/29_06_2.zip» - порядок денний оприлюднено, разом із проектами рішень.

У п. 8 Порядку денного зазначено питання «Про встановлення збору за місця для паркування транспортних засобів у м. Одесі».

29.06.2022 Одеською міською радою прийнято рішення №970-VIII «Про встановлення ставок збору за місця для паркування транспортних засобів у м. Одесі» (далі також оскаржуване рішення), у пунктах 1, 2, 3 якого вирішено: встановити на території м. Одеси збір за місця для паркування транспортних засобів; затвердити Положення про збір за місця для паркування транспортних засобів у м. Одесі згідно з додатком 1; встановити ставки збору за місця для паркування транспортних засобів у м. Одесі у розмірі згідно з додатком 2.

Пунктами 4 та 6 рішення визначено, що ставки збору за місця для паркування транспортних засобів у м. Одесі, встановлені цим рішенням, застосовуються з 01 січня 2023 року та вирішено з 01 січня 2023 року вважати таким, що втратило чинність, рішення Одеської міської ради від 31.01.2011 №281-VI «Про встановлення збору за місця для паркування транспортних засобів».

У пункті 5 оскаржуваного рішення доручено комунальному підприємству «Одестранспарксервіс»: у десятиденний строк, але не пізніше 25 липня 2022 року, надіслати до контролюючих органів, в яких перебувають на обліку платники збору за місця для паркування транспортних засобів, інформацію в електронному вигляді щодо ставок збору за місця для паркування транспортних засобів у порядку та за формою, встановленими чинним законодавством України, та копію цього рішення; щомісячно надавати до контролюючих органів, в яких перебувають на обліку платники збору за місця для паркування транспортних засобів, відомості про платників відповідного збору.

Додаток 1 до оскаржуваного рішення містить Положення про збір за місця для паркування транспортних засобів у м. Одесі, а додаток 2 - ставки збору за місця для паркування транспортних засобів.

Оскаржуване рішення було опубліковано в газеті «Одеські вісті» 05.01.23 № 1.

Не погоджуючись з оскаржуваним рішенням та вважаючи його протиправним, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Щодо доводів відповідача про відсутність у позивача права на звернення до суду з даним адміністративним позовом, суд зазначає таке.

Так, громадська організація «КОРУПЦІЯ - СТОП» () зареєстрована в якості юридичної особи 04.04.2007 (номер запису: 0027159) та здійснює наступні види діяльності за КВЕД: 94.99 Діяльність інших громадських організацій, н. в. і. у. (основний).

Відповідно до статуту громадської організації «КОРУПЦІЯ - СТОП», затвердженої а позачергових засіданнях зборів такої громадської організації протоколом №1/16 від 01.03.2017 громадська організація «КОРУПЦІЯ - СТОП» є добровільним громадським об`єднанням фізичних осіб для здійснення та захисту прав і свобод, задоволення суспільних, зокрема економічних, соціальних, культурних, екологічних, та інших інтересів, яке утворюється та діє за організаційно-правовою формою як громадська організація (п.1.1). Основною метою діяльності Організації є: сприяння в установленому порядку боротьбі з корупцією та незаконною діяльністю, громадський контроль за дотриманням Конституції та законів України посадовими особами державних органів влади, органів місцевого самоврядування, правоохоронних органів, прокуратурою та судами та захист прав і законних інтересів членів Організації (п.2.1). Завданнями Організації є зокрема: 2.2.2. сприяння розвитку і зміцненню демократичної, соціальної і правової держави, верховенства права та законів; 2.2.3. сприяння підвищенню в суспільстві рівня поваги до закону і правопорядку; 2.2.6. участь у заходах запобігання та протидії корупції та боротьбі з незаконною діяльністю (крім випадків, копи це віднесено законом до компетенції уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції та боротьби з незаконною діяльністю); 2.2.8. громадський контроль за діяльністю державних органів влади та їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб, за забезпеченням норм службової етики державними службовцями та осіб прирівняних до них; 2.2.13. забезпечення громадського контролю за використанням коштів державного бюджету і місцевих бюджетів; 2.2.23. громадський контроль за збором та використанням податків, сплачених платниками податків; 2.2.30. здійснення громадського контролю за дотриманням прав людини; 2.2.32. захист, відстоювання і зміцнення принципів права у суспільних відносинах. Для досягнення основної мети Організація проводить зокрема наступну діяльність: 2.3.1. представляє та захищає свої законні інтереси та законні права своїх членів в органах державної влади, правоохоронних органах, прокуратурі та судах. Для виконання основних завдань Організація має право зокрема: 2.4.2. представляти та захитати свої законні інтереси та законні права та інтереси своїх членів в органах влади, правоохоронних органах, прокуратурі та судах; 2.4.3. здійснювати громадську експертизу діяльності органів виконавчої влади та місцевого самоврядування; 2.4.6. брати участь у заходах запобігання та протидії корупції та боротьби з незаконною діяльністю (крім випадків, коли це віднесено законом до компетенції уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції та боротьби з незаконною діяльністю).

Позивачем до суду надано список учасників ГО «КОРУПЦІЯ - СТОП» у кількості 11-ти осіб, які мають адресу місця проживання у м. Одеса, а також копії заяв наступних членів позивача, адресованих ГО «КОРУПЦІЯ - СТОП» з проханням проведення атикорупційної експертизи та перевірки законності оскаржуваного у даній справі рішення: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . У заяві ОСОБА_3 він також просить позивача за необхідності оскаржити рішення Одеської міської ради від 29.06.2022 №970-VIII «Про встановлення ставок збору за місця для паркування транспортних засобів у м. Одесі».

Також позивачем до суду надано адресовані ГО «КОРУПЦІЯ - СТОП» копії заяв ГО «За рулем» та ГО «Страж-Ю.Г.», які в таких заявах посилаються на те, що вони експлуатують автостоянки, розташовані на території м. Одеса, та просять позивача провести атикорупційну експертизу та перевірити законність оскаржуваного у даній справі рішення.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

У розвиток цієї конституційної норми, частиною 1 та 3 статті 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист. До суду можуть звертатися в інтересах інших осіб органи та особи, яким законом надано таке право. При цьому, завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав, свобод чи інтересів особи, що звернулася до суду з позовом, у публічно-правових відносинах (стаття 2 КАС України).

Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, в своєму Рішенні від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 зазначив, що особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Це означає, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

За змістом статті 264 КАС України нормативно-правові акти можуть бути оскаржені до адміністративного суду протягом всього строку їх чинності, особами, щодо яких його застосовано, а також особами, які є суб`єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт.

Отже, у порядку адміністративного судочинства можуть бути оскаржене, зокрема, рішення Одеської міської ради від 29.06.2022 №970-VIII «Про встановлення ставок збору за місця для паркування транспортних засобів у м. Одесі» особою, щодо якої її застосовано або яка є суб`єктом правовідносин, в яких цей акт буде застосований. Під час розгляду таких справ адміністративні суди здійснюють оцінку законності оскаржуваного нормативно-правового акта та його відповідності актам вищої юридичної сили.

Цей висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, що міститься, зокрема, у постановах від 16 березня 2021 року у справі № 640/9677/20 та від 24 червня 2021 року у справі №560/3160/20, від 14 лютого 2022 року у справі № 210/3729/17 (2-а/210/204/17).

Таким чином, усі зацікавлені особи, права та інтереси яких порушуються зазначеним рішенням відповідача, в змозі подати вмотивований позов та оскаржити зазначене рішення відповідача безвідносно до висновків, сформованих судом у цій справі.

З`ясування матеріально-правової заінтересованості позивача передує розгляду питання щодо правомірності рішення, котре оскаржується. Відсутність матеріально-правової заінтересованості позивача є підставою для відмови у задоволенні позову незалежно від правомірності чи неправомірності оскарженого рішення.

Суд може робити висновок про неправомірність рішень, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень та про порушення у зв`язку із цим прав лише за позовом належного позивача. Оцінка рішень за позовом особи, яка не має права на звернення до суду, яка не є потерпілою у конкретних правовідносинах (є неналежним позивачем), апріорі не може призвести до захисту прав і не узгоджується із завданнями адміністративного судочинства.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові по справі № 600/3900/21-а від 27 лютого 2023 року та по справі № 300/3465/21 від 27 лютого 2023 року.

При цьому, згідно із рішенням Конституційного Суду України від 28 листопада 2013 року №12-рп/2013 громадська організація може захищати в суді особисті немайнові та майнові права як своїх членів, так і права та охоронювані законом інтереси інших осіб, які звернулися до неї за таким захистом, лише у випадках, якщо таке повноваження передбачено у її статутних документах та якщо відповідний закон визначає право громадської організації звертатися до суду за захистом прав та інтересів інших осіб.

Особливості правового статусу громадських організацій, що звертаються до суду в інтересах своїх членів аналізувалися Верховним Судом у справі №815/219/17. У постанові від 14.03.2018 Верховний Суд дійшов такого висновку:

« 32. Громадські організації є організаційно-правовою формою діяльності людей, які об`єднуються для спільного здійснення та захисту своїх прав, свобод та інтересів, які відображаються у статуті громадської організації у вигляді мети та напрямів її діяльності. Таким чином, діяльність громадських організацій не можна розглядати абстрактно, без зв`язку з її метою та правами людей (її членів), що об`єдналися. Створюючи громадську організацію або вступаючи до неї, її члени об`єднуються на визначених статутом умовах для спільної реалізації своїх прав».

Враховуючи те, що позивач звернувся до суду в інтересах своїх членів, які є жителями м. Одеса та відповідно особами, які мають право на користування місцями для паркування транспортних засобів у м. Одесі, а відтак оскаржуваним рішенням за умови його протиправності можуть бути порушені права таких осіб членів ГО «КОРУПЦІЯ - СТОП», зважаючи те, що відповідно до свого статуту позивач має право представляти та захитати свої законні інтереси та законні права та інтереси своїх членів в органах влади, правоохоронних органах, прокуратурі та судах, відтак ГО «КОРУПЦІЯ - СТОП» є належним позивачем у даній справі.

Вирішуючи питання щодо правомірності оскаржуваного рішення, суд зазначає.

У статті 264 КАС України передбачено, що правила цієї статті поширюються на розгляд адміністративних справ, зокрема, законності та відповідності правовим актам вищої юридичної сили нормативно-правових актів міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування, інших суб`єктів владних повноважень.

Право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб`єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт.

Нормативно-правові акти можуть бути оскаржені до адміністративного суду протягом всього строку їх чинності.

Згідно п. 18 ч. 1 ст. 4 КАС України, нормативно-правовий акт - це акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування;

До нормативно-правових актів відносяться прийняті уповноваженими органами акти, які встановлюють, змінюють норми права, носять загальний чи локальний характер, розраховані на невизначене коло осіб та застосовується неодноразово.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом статті 140 Конституції України, місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України, що здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Відповідно до статті 1 Податкового кодексу України, цей Кодекс регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

За змістом пункту 3.1 статті 3 Податкового кодексу України, податкове законодавство України складається, зокрема, також і з рішень Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування з питань місцевих податків та зборів, прийнятих за правилами, встановленими цим Кодексом.

Цій правовій нормі кореспондують положення пункту 4.4 статті 4 Податкового кодексу України, відповідно до яких установлення і скасування податків та зборів, а також пільг їх платникам здійснюються відповідно до цього Кодексу Верховною Радою України, а також Верховною Радою Автономної Республіки Крим, сільськими, селищними, міськими радами та радами об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад у межах їх повноважень, визначених Конституцією України та законами України.

Згідно із статтею 6 Податкового кодексу України, податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету або на єдиний рахунок, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу. Збором (платою, внеском) є обов`язковий платіж до відповідного бюджету або на єдиний рахунок, що справляється з платників зборів, з умовою отримання ними спеціальної вигоди, у тому числі внаслідок вчинення на користь таких осіб державними органами, органами місцевого самоврядування, іншими уповноваженими органами та особами юридично значимих дій. Сукупність загальнодержавних та місцевих податків та зборів, що справляються в установленому цим Кодексом порядку, становить податкову систему України.

Пунктами 8.1, 8.3 статті 8 Податкового кодексу України визначено, що в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори. До місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних, міських рад та рад об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, у межах їх повноважень і є обов`язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.

Згідно із підпунктом 10.2.1 пункту 10.2 статті 10 Податкового кодексу України до місцевих зборів належить збір за місця для паркування транспортних засобів.

Відповідно до пункту 10.3 статті 10 Податкового кодексу України місцеві ради в межах повноважень, визначених цим Кодексом, вирішують питання відповідно до вимог цього Кодексу щодо встановлення податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) та встановлення збору за місця для паркування транспортних засобів, туристичного збору.

Відповідно до пункту 12.4 статті 12 Податкового кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад та рад об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, щодо податків та зборів належать, зокрема: встановлення ставок місцевих податків та зборів в межах ставок, визначених цим Кодексом; прийняття рішення про встановлення місцевих податків та зборів, зміну розміру їх ставок, об`єкта оподаткування, порядку справляння чи надання податкових пільг, яке тягне за собою зміну податкових зобов`язань платників податків та яке набирає чинності з початку бюджетного періоду.

Пунктом 12.3 статті 12 Податкового кодексу України визначено, що сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів та податкових пільг зі сплати місцевих податків і зборів до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та/або зборів, та про внесення змін до таких рішень.

При прийнятті рішення про встановлення місцевих податків та/або зборів обов`язково визначаються об`єкт оподаткування, платник податків і зборів, розмір ставки, податковий період та інші обов`язкові елементи, визначенні статтею 7 цього Кодексу з дотриманням критеріїв, встановлених розділом XII цього Кодексу для відповідного місцевого податку чи збору (підпункт 12.3.2 пункту 12.3 статті 12).

Статтею 7 Податкового кодексу України визначено, що під час встановлення податку обов`язково визначаються такі елементи: платники податку; об`єкт оподаткування; база оподаткування; ставка податку; порядок обчислення податку; податковий період; строк та порядок сплати податку; строк та порядок подання звітності про обчислення і сплату податку. Під час встановлення податку можуть передбачатися податкові пільги та порядок їх застосування. Будь-які питання щодо оподаткування регулюються цим Кодексом і не можуть встановлюватися або змінюватися іншими законами України, крім законів, що містять виключно положення щодо внесення змін до цього Кодексу та/або положення, які встановлюють відповідальність за порушення норм податкового законодавства. Елементи податку, визначені в пункті 7.1 цієї статті, підстави для надання податкових пільг та порядок їх застосування визначаються виключно цим Кодексом.

Підпунктами 12.3.4, 12.3.5 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України встановлено, що рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 25 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та/або зборів або змін (плановий період).

В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

У разі якщо до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування місцевих податків та/або зборів, сільська, селищна, міська рада або рада об`єднаних територіальних громад, створена згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, не прийняла рішення про встановлення відповідних місцевих податків та/або зборів, що є обов`язковими згідно з нормами цього Кодексу, такі податки та/або збори справляються виходячи з норм цього Кодексу із застосуванням ставок, які діяли до 31 грудня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування таких місцевих податків та/або зборів.

Згідно із пунктом 12.5 статті 12 Податкового кодексу України офіційно оприлюднене рішення про встановлення місцевих податків та/або зборів, а також зміну розміру їх ставок, об`єкта оподаткування, порядку справляння чи надання податкових пільг або про внесення змін до таких рішень є нормативно-правовим актом з питань оподаткування місцевими податками та зборами, який набирає чинності з урахуванням строків, передбачених підпунктом 12.3.4 цієї статті.

Також суд враховує, що згідно із підпунктом 12.3.8 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України на період дії воєнного чи надзвичайного стану сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, мають право приймати рішення про встановлення місцевих податків та/або зборів та податкових пільг із сплати місцевих податків та/або зборів без застосування процедур, передбачених Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

У разі введення воєнного чи надзвичайного стану в окремих місцевостях України положення цього підпункту поширюється виключно на представницькі органи територіальних громад відповідних адміністративно-територіальних одиниць, на території яких введено воєнний чи надзвичайний стан.

Статтею 69 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» також установлено, що органи місцевого самоврядування відповідно до Податкового кодексу України встановлюють місцеві податки і збори. Місцеві податки і збори зараховуються до відповідних місцевих бюджетів у порядку, встановленому Бюджетним кодексом України з урахуванням особливостей, визначених Податковим кодексом України.

Встановлення місцевих податків виключно відповідними рішеннями місцевих рад закріплено також пунктом 24 частини 1 статті 26 Закону «Про місцеве самоврядування в Україні» та статті 143 Конституції України.

За змістом статті 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Відповідно до підпункту 2 пункту «а» статті 28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до відання виконавчих органів міських рад належить встановлення в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів на побутові, комунальні (крім тарифів на теплову енергію, централізоване водопостачання та водовідведення, перероблення та захоронення побутових відходів, послуги з централізованого опалення, послуги з централізованого постачання холодної води, послуги з централізованої постачання гарячої води, послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), які встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг), транспортні та інші послуги.

Розділом XII Податкового кодексу України у статті 268-1 регламентовані відносини зі справляння збору за місця для паркування транспортних засобів.

Відповідно до пп. 268-1.1.1 п. 268-1.1 ст. 268-1 Податкового кодексу України, платниками збору є юридичні особи, їх філії (відділення, представництва), фізичні особи - підприємці, які згідно з рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, організовують та провадять діяльність із забезпечення паркування транспортних засобів на майданчиках для платного паркування та спеціально відведених автостоянках.

Підпунктом 268-1.1.2 пункту 268-1.1 статті 268-1 Податкового кодексу України встановлено, що перелік спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів, в якому зазначаються їх місцезнаходження, загальна площа, технічне облаштування, кількість місць для паркування транспортних засобів, затверджується рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, про встановлення збору. Таке рішення разом з переліком осіб, які уповноважені організовувати та провадити діяльність із забезпечення паркування транспортних засобів, надається виконавчим органом сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, контролюючому органу в порядку, встановленому розділом I цього Кодексу.

Згідно з пп.268-1.3.2 п.268-1.3 ст.268 Податкового кодексу України при визначенні ставки збору сільські, селищні, міські ради враховують місцезнаходження спеціально відведених місць для паркування транспортних засобів, площу спеціально відведеного місця, кількість місць для паркування транспортних засобів, спосіб поставлення транспортних засобів на стоянку, режим роботи та їх заповнюваність.

Суд, дослідивши зміст оскаржуваного рішення, встановив суттєвий його недолік, який свідчить про його протиправність та нечинність, а саме в порушення вимог пп. 268-1.1.2 п. 268-1.1 ст. 268-1 Податкового кодексу України рішення Одеської міської ради №970-VIII від 29.06.2022 «Про встановлення ставок збору за місця для паркування транспортних засобів у м. Одесі» не містить переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів, в якому зазначаються їх місцезнаходження, загальна площа, технічне облаштування, кількість місць для паркування транспортних засобів.

Крім того, суд погоджується з доводами позивача про те, що документи, які стали підставою для прийняття оскаржуваного рішення, не містять інформації про врахування розробниками проекту рішення місцезнаходження спеціально відведених місць для паркування транспортних засобів, площі спеціально відведеного місця, кількості місць для паркування транспортних засобів, способу поставлення транспортних засобів на стоянку, режиму роботи та їх заповнюваності.

Суд зазначає, що з пояснювальної записки до проекту рішення Про встановлення збору за місця для паркування транспортних засобів у м. Одесі не вбачається, що при визначенні ставок збору в оскаржуваному рішенні було враховано місцезнаходження спеціально відведених місць для паркування транспортних засобів, площу спеціально відведеного місця, кількість місць для паркування транспортних засобів, спосіб поставлення транспортних засобів на стоянку, режим роботи та їх заповнюваність.

Водночас суд не приймає до уваги доводи позивача про те, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням порядку його прийняття, оскільки жодна законодавча норма, яка зазначена у спірному розпорядженні не передбачає проведення дистанційних засідань під час правового режиму воєнного стану, суд зазначає, що 14 червня 2022 року міським головою м. Одеса Трухановим Геннадієм Леонідовичем видано Розпорядження №249 «Про затвердження Порядку проведення дистанційних засідань Одеської міської ради в умовах воєнного стану», а 17 червня 2022 року міським головою м. Одеса Трухановим Геннадієм Леонідовичем видано Розпорядження №256 «Про скликання та проведення дистанційного засідання XIV сесії Одеської міської ради VІІІ скликання» на 29 червня 2022 року.

При цьому, постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01.03.2023 у справі №420/11833/22: апеляційну скаргу представника міського голови м. Одеси Труханова Геннадія Леонідовича на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2022 року задоволено; рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2022 року, по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до міського голови м. Одеси Труханова Геннадія Леонідовича про визнання протиправними та нечинними розпоряджень Одеського міського голови скасовано в частині задоволення позовних вимог; в цій частині прийнято нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та нечинним Розпорядження Одеського міського голови №249 від 14.06.2022 року «Про затвердження Порядку проведення дистанційних засідань Одеської міської ради в умовах воєнного стану» відмовлено; в іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2022 року залишено без змін.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Рисовський проти України» (№ 29979/04) підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси. Згідно з пунктом 71 вказаного рішення державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Крім того, в рішеннях Європейського суду з прав людини склалась практика, яка підтверджує, що дискреційні повноваження не повинні використовуватися свавільно, а суд повинен контролювати рішення, прийняті на підставі реалізації дискреційних повноважень, максимально ефективно (рішення у справі «Hasan and Chaush v. Bulgaria» № 30985/96).

У свою чергу, відповідач, як орган місцевого самоврядування, який наділений повноваженнями встановлювати збори за місця для паркування транспортних засобів, не довів суду, що прийняте ним рішення відповідає критеріям визначених ч.2 ст. 2 КАС України, а саме: обґрунтованості та пропорційності, що свідчить про протиправність оскаржуваного рішення.

На підставі викладеного суд доходить висновку, що відповідачем не доведена правомірність прийняття спірного рішення з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 КАС України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.265 КАС України резолютивна частина рішення суду про визнання нормативно-правового акта протиправним та нечинним невідкладно публікується відповідачем у виданні, в якому його було офіційно оприлюднено, після набрання рішенням законної сили.

Нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Необхідно зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1, ч.5 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи вбачається, що, позивачем за подачу даного адміністративного позову сплачено судовий збір у розмірі 2481,00 грн.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку про стягнення з Одеської міської ради за рахунок бюджетних асигнувань Одеської міської ради на користь позивача судового збору у розмірі 2481,00 грн.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 241-246, 250, 255, 295, 371 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов громадської організації «КОРУПЦІЯ-СТОП» - задовольнити.

Визнати протиправним та нечинним рішення Одеської міської ради №970-VIII від 29.06.2022 «Про встановлення ставок збору за місця для паркування транспортних засобів у м. Одесі».

Зобов`язати Одеську міську раду невідкладно після набрання рішенням законної сили опублікувати резолютивну частину рішення суду у виданні, в якому було оприлюднено рішення Одеської міської ради №970-VIII від 29.06.2022 «Про встановлення ставок збору за місця для паркування транспортних засобів у м. Одесі», відповідно до вимог ч. 1 ст. 265 КАС України.

Стягнути з Одеської міської ради за рахунок бюджетних асигнувань Одеської міської ради на користь громадської організації «КОРУПЦІЯ-СТОП» 2481,00 грн судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач громадська організація «КОРУПЦІЯ-СТОП» (вул. Балківська-вугол вулиці Середня, м.Одеса, 65091, ).

Відповідач Одеська міська рада (пл. Думська, 1, м.Одеса, 65004, код ЄДРПОУ ВП 44069166).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - комунальне підприємство «ОДЕСТРАНСПАРКСЕРВІС» (вул. Канатна, 134, м.Одеса, 65039, ).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - громадська спілка «АСОЦІАЦІЯ АВТОМОБІЛІСТІВ ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ» (вул. Іцхака Рабіна, 28, м. Одеса, 65072, ).

Повний текст рішення складено та підписано 19.06.2023.

Суддя Вовченко О.А.