Справа № 380/9613/23
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/9613/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2023 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Клименко О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Личаківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) в особі начальника відділу Шургота І.Я. про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (Позивач) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із вищевказаним адміністративним позовом до Личаківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) в особі начальника відділу Шургота І.Я. (Відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною і скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 18 квітня 2023 року № 71598600, прийняту начальником відділу Личаківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції;

- стягнути на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 10 березня 2023 року старший державний інспектор відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Савченко Владислав Олегович виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України серії АА № 00006170 (далі також Постанова серії АА № 00006170), якою постановив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн. Вказану постанову позивач отримав за адресою зареєстрованого місця проживання 17 березня 2023 року та в межах десятиденного строку з дня набрання постановою законної сили, встановленого статтею 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), оскаржив її до суду. Ухвалою Личаківського районного суду міста Львова від 19 квітня 2023 року відкрито провадження в адміністративній справі № 463/2205/23 за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про оскарження Постанови серії АА № 00006170.

Позивач вказує, що відповідно до положень КУпАП оскарження постанови про накладення штрафу в установлений законом строк зупиняє її виконання до набрання законної сили відповідним рішенням суду, а тому вимога про примусове стягнення з нього суми штрафу, встановленого Постановою серії АА № 00006170, не могла бути пред`явлена до примусового виконання раніше дати набрання законної сили рішенням суду, як така, що не набрала законної сили. Однак, незважаючи на це, 18 квітня 2023 року начальник відділу Личаківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шургот Ігор Ярославович виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № 71598600 (далі також оскаржувана постанова) з примусового виконання Постанови серії АА № 00006170.

Позивач зазначає, що у визначений КУпАП строк оскаржив до суду Постанову серії АА № 00006170, що відповідно є підставою для твердження про ненабрання нею законної сили на час її оскарження. Відтак підстави для примусового виконання цієї постанови у період її оскарження були відсутні. Через відкриття виконавчого провадження з примусового виконання Постанови серії АА № 00006170, а відтак автоматичного збільшення штрафу з 17000,00 грн до 34000,00 грн фактично склалася ситуація, коли стосовно позивача стягуються штрафні санкції у подвійному розмірі. Зважаючи на це, наявність оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження № 71598600 порушує принцип юридичної відповідальності, який полягає в тому, що особа не може бути притягнута до юридичної відповідальності двічі за одне й те саме правопорушення. Така ситуація є непропорційним та надмірним обтяженням щодо позивача та ставить його у нерівне правове становище з іншими учасниками спірних правовідносин у випадку їх притягнення суб`єктом владних повноважень до адміністративної відповідальності за аналогічне правопорушення.

Обґрунтовуючи свою правову позицію, позивач покликається на правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 25 березня 2021 року у справі № 1.380.2019.003692.

З огляду на наведене позивач уважає, що оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження № 71598600 є протиправною та підлягає скасуванню, а тому адміністративний позов просить задовольнити у повному обсязі.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 246 КАС України суд зазначає, що ухвалою судді від 09 травня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення (виклику) сторін. Запропоновано позивачу подати до суду докази отримання оскаржуваної постанови 26 квітня 2023 року. Витребувано у Личаківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження № 71598600 (в тому числі докази направлення оскаржуваної постанови на адресу позивача та усі докази, які слугували підставою для прийняття постанови від 18 квітня 2023 року ВП № 71598600). Роз`яснено відповідачу його право на подання відзиву на позовну заяву та доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, а також документів, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів позивачу до 18 травня 2023 року.

Вказану ухвалу відповідач отримав в електронному кабінеті 09 травня 2023 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Проте станом на момент ухвалення судом рішення у цій справі відповідач відзиву на позовну заяву не подав.

Частиною шостою статті 162 КАС України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи наведене, а також беручи до уваги те, що встановлений ухвалою судді від 09 травня 2023 року про відкриття спрощеного позовного провадження в адміністративній справі строк на подання відзиву на позовну заяву та доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, минув, суд відповідно до вимог частини шостої статті 162 КАС України вирішує цю справу на підставі наявних у її матеріалах доказів.

Також суд зазначає, що на виконання вимог ухвали суду від 09 травня 2023 року відповідач 26 травня 2023 року подав до суду копії матеріалів виконавчого провадження № 71598600 та додатково повідомив, що вказане виконавче провадження зупинено на підставі ухвали про забезпечення позову у справі № 463/2205/23, виданої Личаківським районним судом міста Львова та виконавчі дії не проводяться.

Суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини:

10 березня 2023 року старший державний інспектор відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Савченко Владислав Олегович виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України серії АА № 00006170, якою постановив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн.

Вказану постанову позивач отримав особисто за адресою зареєстрованого місця проживання ( АДРЕСА_1 ) 17 березня 2023 року, що підтверджується Довідкою, складеною 22 березня 2023 року Відділенням Укрпошти № 14.

Не погодившись із Постановою серії АА № 00006170 позивач оскаржив її до суду, звернувшись 25 березня 2023 року засобами поштового зв`язку із відповідним позовом до Личаківського районного суду міста Львова, що підтверджується накладною Укрпошти № 601 та описом-вкладення до поштового відправлення.

Ухвалою Личаківського районного суду міста Львова від 19 квітня 2023 року відкрито провадження в адміністративній справі № 463/2205/23 за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про оскарження Постанови серії АА № 00006170.

12 квітня 2023 року Державна служба України з безпеки на транспорті звернулася до Личаківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою про примусове виконання Постанови серії АА № 00006170.

18 квітня 2023 року начальник відділу Личаківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шургот Ігор Ярославович виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № 71598600 з примусового виконання Постанови серії АА № 00006170.

Листом від 21 квітня 2023 року № 5104/3.6/14-23 «Щодо повідомлення про оскарження» Державна служба України з безпеки на транспорті повідомила Личаківський відділ державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про те, що Постанову серії АА № 00006170 оскаржено ОСОБА_1 у судовому порядку.

Позивач, уважаючи протиправною постанову відповідача від 18 квітня 2023 року про відкриття виконавчого провадження № 71598600 з примусового виконання Постанови серії АА № 00006170, звернувся з цим позовом до суду.

Предметом розгляду у цій справі є оцінка правомірності постанови відповідача від 18 квітня 2023 року про відкриття виконавчого провадження № 71598600 з примусового виконання Постанови серії АА № 00006170.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Тобто, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі їх невиконання у добровільному порядку, є Закон України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (тут у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

За змістом статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 2 цього ж Закону виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно з пунктом шостим частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Вимоги до виконавчого документа визначені статтею 4 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з пунктом шостим частини першої якої, у виконавчому документі зазначається дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Згідно з пунктом 1 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання).

Відповідно до частин першої, другої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Згідно з пунктом першим частини першої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Абзацом першим частини п`ятої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Аналіз наведених правових норм дає суду підстави для висновку, що державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження або ж повертає виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили.

Суд зазначає, що оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження винесена за заявою стягувача (Державної служби України з безпеки на транспорті) від 12 квітня 2023 року про примусове виконання постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, серії АА № 00006170 від 10 березня 2023 року, винесеної стосовно ОСОБА_1 .

Частиною другою статті 291 КУпАП передбачено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення, або під час її виконання у випадках, передбачених частиною першою статті 300-1 цього Кодексу.

Як слідує з матеріалів справи та підтверджується Довідкою, складеною 22 березня 2023 року Відділенням Укрпошти № 14, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, серії АА № 00006170 від 10 березня 2023 року позивач отримав особисто 17 березня 2023 року.

На примірнику цієї постанови, яка надана державному виконавцю разом із заявою про її примусове виконання, зазначено, що датою набрання постановою законної сили є 17 березня 2023 року.

Суд звертає увагу позивача на те, що норми Закону України «Про виконавче провадження» не встановлюють обов`язку стягувача подавати разом із заявою про примусове виконання виконавчого документа докази набрання ним законної сили. За таких обставин єдиним джерелом інформації щодо дати набрання законної сили виконавчим документом, яким оперує державний виконавець при вирішенні питання про відкриття виконавчого провадження, є ті відомості, що зазначені у виконавчому документі.

Суд також зазначає, що при вирішенні питання про відкриття виконавчого провадження державний виконавець не наділений повноваженнями щодо перевірки відомостей, зазначених у виконавчому документі, зокрема в частині набрання таким законної сили, а тому керується тими відомостями, які зазначені у виконавчому документі.

Оскільки у Постанові серії АА № 00006170 зазначено, що вона набрала законної сили 17 березня 2023 року, то за таких обставин державний виконавець правомірно, тобто у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законом України «Про виконавче провадження», виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № 71598600 з примусового виконання вказаного виконавчого документа.

Правові підстави для повернення стягувачу виконавчого документа Постанови серії АА № 00006170 з причини ненабрання рішенням, на підставі якого видано виконавчий документ законної сили (пункт 1 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження»), у державного виконавця у спірному випадку були відсутні.

Щодо оскарження позивачем Постанови серії АА № 00006170 в судовому порядку та примусового її виконання у період оскарження, суд зазначає наступне.

Відповідно до частин першої, другої статті 299 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншими законами України.

При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення, за винятком постанов про застосування заходу стягнення у вигляді попередження, а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Суд відзначає, що із заявою про примусове виконання Постанови серії АА № 00006170 до органу державної виконавчої служби стягувач звернувся 12 квітня 2023 року, крім того, виконавче провадження № 71598600 з примусового виконання вказаного виконавчого документа відкрито державним виконавцем 18 квітня 2023 року, тобто обидві названі обставини відбулися до відкриття Личаківським районним судом міста Львова провадження в адміністративній справі № 463/2205/23 за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про оскарження Постанови серії АА № 00006170 (19 квітня 2023 року).

Надалі листом від 21 квітня 2023 року № 5104/3.6/14-23 «Щодо повідомлення про оскарження» Державна служба України з безпеки на транспорті повідомила Личаківський відділ державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про те, що Постанову серії АА № 00006170 оскаржено ОСОБА_1 у судовому порядку.

Крім цього, як слідує з наданих відповідачем копій матеріалів виконавчого провадження № 71598600, ухвалою Личаківського районного суду міста Львова від 26 квітня 2023 року про забезпечення позову стягнення на підставі Постанови серії АА № 00006170 у цьому виконавчому провадженні зупинено. Як повідомив відповідач суд у листі від 26 травня 2023 року виконавче провадження № 71598600 зупинено на підставі ухвали про забезпечення позову у справі № 463/2205/23, виданої Личаківським районним судом міста Львова, і виконавчі дії у цьому виконавчому провадженні не проводяться.

Стосовно тверджень позивача про те, що через відкриття виконавчого провадження з примусового виконання Постанови серії АА № 00006170, а відтак автоматичного збільшення штрафу з 17000,00 грн до 34000,00 грн фактично склалася ситуація, коли стосовно позивача стягуються штрафні санкції у подвійному розмірі, суд зазначає, що у виконавчому документі Постанові серії АА № 00006170, яка пред`явлена до примусового виконання, вже зазначена подвійна сума штрафу 34000,00 грн. Таким чином, відкриття державним виконавцем виконавчого провадження № 71598600 не мало наслідком «автоматичне» збільшення суми штрафу з 17000,00 грн до 34000,00 грн, як вказує позивач, оскільки така сума штрафу вже була зазначена у виконавчому документі, який пред`явлено стягувачем до примусового виконання, та на підставі якого відкрито спірне виконавче провадження.

Щодо покликань позивача на правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 25 березня 2021 року у справі № 1.380.2019.003692, суд відзначає, що вказана постанова прийнята за різних фактичних обставин спору, з урахуванням різної нормативної бази, що у своїй сукупності не дозволяє аналогічно застосувати ті ж самі положення законодавства та, відповідно, правову позицію у цій справі.

Резюмуючи викладене, суд висновує, що доводи позовної заяви фактично зводяться до незгоди позивача з діями стягувача в частині пред`явлення Постанови серії АА № 00006170 до примусового виконання. Водночас, вирішуючи питання про відкриття виконавчого провадження, державний виконавець лише перевіряє додержання формальних вимог щодо пред`явлення виконавчого документа до виконання, зокрема щодо форми та змісту документа (стаття 4 Закону України «Про виконавче провадження»), строку пред`явлення до виконання (стаття 12 Закону України «Про виконавче провадження») тощо.

Зважаючи на наведене, суд доходить переконання, що, відкриваючи виконавче провадження на підставі заяви стягувача та Постанови серії АА № 00006170, начальник відділу Личаківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шургот Ігор Ярославович діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законом України «Про виконавче провадження». А тому оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження № 71598600 з примусового виконання Постанови серії АА № 00006170 є правомірною, з огляду на що підстави для визнання її протиправною та скасування відсутні.

За змістом частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову повністю.

Відповідно до правил статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень, п. 3 Розділу VI Прикінцевих положень КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) до Личаківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) в особі начальника відділу Шурготи І.Я. (пр. Чорновола, 39, м. Львів, 79058) про визнання протиправною та скасування постанови відмовити повністю.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» та п. 3 Розділу VI «Прикінцеві положення» цього Кодексу.

Повне рішення складено 16 червня 2023 року.

Суддя Клименко О.М.