Справа № 440/6783/22
Суддя: Мельник-Томенко Ж.М.
Дата ухвалення: 2023-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

16 червня 2023 року

м. Київ

справа № 440/6783/22

адміністративне провадження № К/990/20278/23

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Мельник-Томенко Ж.М., перевіривши касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2022 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2023 року у справі №440/6783/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції у Полтавській області, яка виразилась у не нарахуванні та не виплаті індексації грошового забезпечення в період часу з листопада 2015 року до жовтня 2017 року включно;

- зобов`язати нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період часу з грудня 2015 року до жовтня 2017 року в розмірі 3375,17 грн.;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції у Полтавській області, яка виразилась у неврахуванні індексації у розмірі у 1427,40 грн. в грошовому забезпеченні при визначенні розміру одноразової грошової допомоги при звільненні,

- зобов`язати нарахувати та виплатити кошти у розмірі 17842,50 грн., різницю між виплаченою одноразовою грошовою допомогою при звільненні зі служби в поліції та одноразовою грошовою допомогою при звільненні зі служби в поліції розрахованою з урахуванням індексації;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції у Полтавській області, яка виразилась у не нарахуванні та не виплаті матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у 2021 році;

- зобов`язати нарахувати та виплатити матеріальну допомогу в розмірі місячного грошового забезпечення на день звільнення з урахуванням індексації в розмірі 18262,25 грн;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції у Полтавській області, яка виразилась у не нарахуванні та не виплаті компенсації за невикористанні 9 днів щорічної чергової оплачуваної відпустки за 2019 рік;

- зобов`язати нарахувати та виплатити компенсацію за невикористані 9 днів щорічної відпустки за 2019 рік у сумі 5478,62 грн, виходячи з середньоденного грошового забезпечення станом на день звільнення зі служби, з урахуванням індексації.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2022 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Полтавській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 31 жовтня 2017 року. Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Полтавській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період проходження служби з 01 грудня 2015 року по 31 жовтня 2017 року. Визнано протиправними дії Головного управління Національної поліції в Полтавській області щодо розрахунку ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні без урахування індексації грошового забезпечення. Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Одеській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 суму одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням індексації грошового забезпечення та раніше виплаченої суми. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Полтавській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні за 2019 рік щорічної основної відпустки тривалістю 9 календарних днів. Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Полтавській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні за 2019 рік щорічної основної відпустки тривалістю 9 календарних днів. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2023 року рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13жовтнч 2022 року у справі № 440/6783/22 скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності відповідача, яка виразилась у не нарахуванні та не виплаті ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у 2021 році, та зобов`язання Головного управління Національної поліції в Полтавській області нарахувати та виплатити таку матеріальну допомогу ОСОБА_1 в розмірі місячного грошового забезпечення на день звільнення, з урахуванням індексації в розмірі 18262,25 грн. Прийнято в цій частині нову постанову, якою цю частину позову ОСОБА_1 задоволено частково. Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Полтавській області розглянути рапорт ОСОБА_1 про надання матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань від 03 вересня 2021 року поданий, на ім`я Т.в.о. начальника ГУНП в Полтавській області підполковника поліції Артема Родигвіна. В іншій частині позову ОСОБА_1 відмовлено. В іншій частині рішення Полтавського окружного адміністративного суду 13 жовтня 2022 року залишено без змін.

05 червня 2023 року до Суду надійшла касаційна скарга Головного управління Національної поліції в Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2022 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2023 року у справі №440/6783/22.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Відповідно до пункту четвертого частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Так, у тексті касаційної скарги заявник вказує, що підставою касаційного оскарження судового рішення у справі у справі №440/6783/22 є пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України скаржник повинен вказати: 1) норми матеріального права, які неправильно застосовано судом апеляційної інстанції, висновок щодо правильного застосування якої ще не сформульовано Верховним Судом; 2) висновок апеляційного суду, який на переконання скаржника є неправильним; 3) у чому полягає помилка суду при застосуванні відповідної норми права; 4) як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися.

При цьому, зазначені скаржником норми права, які на його переконання неправильно застосовано судами, повинні врегульовувати спірні правовідносини, а питання щодо їх застосування ставилося перед судами попередніх інстанції в межах підстав позову та/або заперечень сторін (наприклад, з точки зору порушення їх позивачем/відповідачем).

Обґрунтовуючи посилання на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України скаржник зазначає про відсутність висновку Верховного Суду про застосування норм спеціального законодавства в частині включення індексації грошового забезпечення до розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні поліцейських.

Суд зазначає, що оскарження судових рішень з підстави, передбаченої пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України, вимагає не лише констатації факту відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, а і визначення норми (норм) права, що потребує висновку, підстав необхідності такого висновку у подібних правовідносинах (усунення колізій норм права, визначення пріоритету однієї норми над іншою, тлумачення норми, тощо), а також значення, у чому, на думку заявника, полягає неправильне застосування норми права, щодо якої необхідний висновок Верховного Суду.

Водночас скаржником у касаційній скарзі не зазначено конкретної норми права, застосування якої потребує висновку Верховного Суду та відповідно не наведено обґрунтування в чому полягає необхідність формування Верховним Судом висновку щодо застосування такої норми (усунення колізій норм права, визначення пріоритету однієї норми над іншою, тлумачення норми, тощо).

Таким чином, за встановлених обставин, Суд дійшов висновку, що скаржником не доведено наявності підстави для відкриття касаційного провадження, визначеної пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України.

Також в обґрунтування права на касаційне оскарження скаржник вказує, що підставою касаційного оскарження судових рішень є підпункт «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України та зазначає, що справа має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу.

Стосовно «виняткового значення» справи для її учасника, то в даному випадку оцінка судом такої «винятковості» може бути зроблена виключно на підставі дослідження мотивів, відповідно до яких сам учасник справи вважає її такою, що має для нього виняткове значення. Винятковість значення справи для учасника справи можна оцінити тільки з урахуванням особистої оцінки справи таким учасником. Відтак, особа, яка подає касаційну скаргу має обґрунтувати наявність відповідних обставин у касаційній скарзі.

Однак, твердження скаржника про те, що справа становить виняткове значення для нього не підтверджене належними доказами та не обґрунтоване обставинами, які б виділяли вимоги скаржника у цій справі в якусь особливу категорію спорів.

Такі посилання мають загальний характер та притаманні кожній аналогічній справі, а тому не можуть бути враховані судом касаційної інстанції.

Суд зазначає, що посилання на підпункти пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не звільняє особу від обов`язку щодо належного обґрунтування підстав касаційного оскарження у взаємозв`язку із посиланням на частину четверту статті 328 КАС України та не є достатнім для відкриття касаційного провадження у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження.

Ураховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

У контексті наведеного слід зауважити, що з урахуванням внесених до КАС України змін, які набрали чинності 08 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

При цьому, такий недолік касаційної скарги зумовлює її повернення одноособово суддею, без аналізу колегією суддів дотримання решти вимог, визначених статтею 330 КАС України.

За таких обставин, касаційна скарга Головного управління Національної поліції в Полтавській області підлягає поверненню як така, що не містить підстав касаційного оскарження рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2022 року та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2023 року у справі №440/6783/22

Одночасно Суд роз`яснює, що повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо буде усунуто обставини, які зумовили її повернення.

Ураховуючи викладене та керуючись статтею 328, 330, 332 КАС України Суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2022 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2023 року у справі №440/6783/22 - повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

СуддяЖ.М. Мельник-Томенко