Справа № 524/1129/23
Суддя: Семенова Л. М.
Дата ухвалення: 2023-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 524/1129/23
Провадження №2-а/524/48/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2023 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючого судді Семенової Л.М.,

при секретарі судового засідання Санакоєвої Н.Р.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, інспектора БПП в м.Кременчуці УПП в Полтавській області УПП батальйону 1 роти, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ :

23.02.2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, інспектора БПП в м.Кременчуці УПП в Полтавській області УПП батальйону 1 роти, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення. В обґрунтування позовних вимог стверджує, що постановою серії ЕАС № 6558406 від 17.02.2023 його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 1190 грн. Однак, вважає, що постанова винесена без наявності факту порушення ПДР, оскільки встановленої швидкості руху він не порушував, рухався в потоці автомобілів, а номерний знак встановлений з урахуванням всіх вимог, що передбачені діючим законодавством України для номерних знаків. Окрім цього вказав, що коли інспектором було зупинено транспортний засіб, його запідозрили у керуванні автомобілем в нетверезому стані, і він був вимушений ще проходити огляд на стан сп`яніння та згідно висновку, що був виданий КНМП «Кременчуцька міська лікарня планового лікування», у нього ознак сп`яніння не виявлено. Просив ухвалити рішення яким скасувати постанову серії ЕАС № 6558406 від 17.02.2023 та стягнути на його користь сплачений судовий збір в сумі 538,80 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 2000,00 грн.

Ухвалою судді від 24.02.2023 року відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, витребувано документи та запропоновано відповідачу подати відзив на позов та докази.

07.04.2023 представником відповідача Департаменту патрульної поліції Національної поліції України БПП в м.Кременчуці УПП в Полтавській області подано відзив на позов та клопотання. Зазначає, що 17.02.2023 року, інспектором роти №1 батальйону патрульної поліції в м.Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Звонковим Є.А. ухвалено постанову серії ЕАС № 6558406 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121-3 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1190,00 грн. за те, що ОСОБА_2 17.02.2023 року близько 14 год. 54 хв. , керуючи транспортним засобом марки MITSUBISHI номерний знак НОМЕР_1 по вул. Київській, 65/5 в м.Кременчуці рухався зі швидкістю 73 км/год, чим порушив встановлені обмеження швидкості в межах населеного пункту на 23 км/год, що є порушенням п.п. 12.4 ПДР України та державний номерний знак був закритий іншими предметами, що є порушенням п.п. 30.2 ПДР України. Вказує, що відповідальність за порушення п. 12.4 ПДР України встановлена ч.1 ст. 122 КУПАП, а відповідальність за порушення п. 30.2 ПДР України встановлена ч.1 ст. 121-3 КУпАП. На підтвердження було долучено доказ а, також відео матеріали. Просили залишити позовну заяву без задоволення, а рішення суб`єкта владних повноважень без змін. Також просили відмовити в задоволенні вимоги щодо стягнення витрат на правову допомогу адвоката.

07.04.2023 року відповідачем інспектором роти № 1 батальйону патрульної поліції в м.Кременчуці УПП в Полтавській області ДПП лейтенант поліції Звонковим Є.А. подано відзив на позовну заяву та клопотання. Зазначив у відзиві, що 17.02.2023 року, ним було ухвалено постанову серії ЕАС № 6558406 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121-3 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1190,00 грн. за те, що ОСОБА_2 17.02.2023 року близько 14 год. 54 хв. , керуючи транспортним засобом марки MITSUBISHI номерний знак НОМЕР_1 по вул. Київській, 65/5 в м.Кременчуці рухався зі швидкістю 73 км/год, чим порушив встановлені обмеження швидкості в межах населеного пункту на 23 км/год, що є порушенням п.п. 12.4 ПДР України та державний номерний знак був закритий іншими предметами, що є порушенням п.п. 30.2 ПДР України. Вказує, що відповідальність за порушення п. 12.4 ПДР України встановлена ч.1 ст. 122 КУПАП, а відповідальність за порушення п. 30.2 ПДР України встановлена ч.1 ст. 121-3 КУпАП. На підтвердження було долучено доказ а, також відео матеріали. Просив залишити позовну заяву без задоволення, а рішення суб`єкта владних повноважень без змін. Також просив відмовити в задоволенні вимоги щодо стягнення витрат на правову допомогу адвоката.

Суд, розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №6558406 від 17.02.2023 року на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1190 гривень за порушення вимог ч.1 ст. 121-3 КУпАП, а саме: 17.02.2023 о 14:54:34 в м.Кременчуці по вул. Київській 65/5, водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем MITSUBISHI номерний знак НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 73 км/год, чим порушив встановлені обмеження швидкості в межах населеного пункту на 23 км/год, та державний номерний знак був закритий іншими предметами, що є порушенням п.п. 30.2 ПДР України. Відповідальність за порушення п. 30.2 ПДР України встановлена ч.1 ст. 121-3 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 1190 грн.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 68 Конституції України передбачає, що кожен зобов`язаний неухильно дотримуватись Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від відповідальності.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України(далі -КАС України), завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Стаття 9 КУпАП визначає адміністративне правопорушення (проступок) як протиправну, винну (умисну або необережну) дію чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Пунктом 11 частини 1статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно п.1 розділу IV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015(далі -Інструкція № 1395), розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Пунктами 4-5Розділу І Інструкції № 1395 передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою, шостою, восьмою, десятою і одинадцятою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою і другою статті1213,частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 122, частиною першою статті 123, статтями 124-1, 125, частинами першою, другою і четвертою статті 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128 - 129, частиною першою статті 132-1, частинами третьою, шостою, восьмою, дев`ятою, десятою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140, частинами шостою, сьомою і восьмою статті 152-1 КУпАП..

Разом з тим, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» Правила дорожнього руху встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (ПДРУкраїни). Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Відповідно до пункту 30.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (далі - ПДР) забороняється змінювати розміри, форму, позначення, колір і розміщення номерних знаків, крім випадку закріплення заднього номерного знака на додатковому обладнанні, що призначене для тимчасового перевезення багажу або вантажу, наносити на них додаткові позначення або закривати їх, вони повинні бути чисті і достатньо освітлені.

Частина 1 ст. 121-3 КУпАП передбачає відповідальність водія за керування або експлуатацію транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака.

Згідно зі ст. 280 КУпАПорган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 22.05.2020 у справі №513/899/16-а постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності є офіційним документом - рішенням суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, в якому, зокрема, має бути чітко зазначено опис обставин, установлених при розгляді справи і посилання на норму закону, яка передбачає відповідальність за це адміністративне правопорушення. Дотримання цих вимог має виключне значення для встановлення об`єктивної істини при оскарженні такої постанови в судовому порядку.

Однак, в порушення вказаних норм відповідачем в оскаржувану постанову внесено відомості про наявні дві різні обставини правопорушення, а саме: «водій рухався зі швидкістю 73 км/год, чим порушив встановлене обмеження швидкості в межах населеного пункту» та «державний номерний знак був закритий іншими предметами, а саме накладкою», проте зазначено лише посилання на один нормативний акт, що передбачає відповідальність, в даному випадку на п. 30.2 ПДР України та визначено, що ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення. Передбачене ч.1 ст. 121-3 КУпАП (Порушення вимог законодавства щодо використання номерних знаків транспортних засобів) та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1190 грн. Жодного нормативного акту, що передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху, в постанові суб`єкта владних повноважень не зазначено. Натомість, відповідачами у відзивах вказується, що ОСОБА_2 , окрім вимог п. 30.2 ПДР України, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст. 121-3 КУпАП, порушив і п.п. 12.4 ПДР України відповідальність за яке встановлена ч.1 ст. 122 КУПАП, що суперечить самій оскаржуваній постанові, оскільки даних про це до неї не внесено.

На СД-диску, що наданий відповідачами та переглянути й судом міститься фото автомобіля позивача з чітко видним номерним знаком та зазначенням про порушення швидкісного режиму, є відео, на якому зафіксовано рух автомобіля позивача, де не можна розгледіти номерний знак, що знаходиться спереду авто, тому чітко вказати чи був номерний знак закритий чи ні не можливо, а також відео-, де саме складається оскаржувана постанова та інспектором вказується про порушення як ст. 122 КУпАП, так і статті 121-3 КУпАП, проте вказані дані не занесені у постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАС № 6558406. При цьому, інспектором, коли був зупинений транспортний засіб позивача, ніяким чином не зафіксовано саме те, що номерний знак був закритий накладкою, хоча час і місце не заважали останньому зафіксувати вказаний доказ на відео.

Окрім цього, на диску є відео, де позивача везуть до лікарні для проходження огляд у на стан сп`яніння. Поряд з цим, працівником поліції жодним чином не встановлювалися ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_2 , на підставі чого працівники поліції дійшли висновку про наявність ознак сп`яніння не зрозуміло. Тому, вимога працівника поліції про проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_2 є необгрунтованою, та такою, що спростовується висновком щодо результатів медичного огляд у з метою виявлення стану алкогольного, накротичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лякарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 17.02.2023 року № 100.

Застосовуючи до справ про адміністративні правопорушення принципи кримінального провадження поліцейські, відповідно до вимог ст.20 КПК України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинні були детально проінформувати позивача про сутність висунутої ними вимоги та повного відображення вказаних порушень в постанові про накладення адміністративного стягнення, оскільки відсутність деякої інформації позбавляє позивача можливості ефективно захищатися від обвинувачення згідно постанови і робить неможливим об`єктивний розгляд справи, перевірку наявності чи відсутності в діях ОСОБА_2 складу правопорушення.

В даному випадку хочу зазначити, що суддя ухвалює рішення про притягнення особи до відповідальності у випадку наявності доказів, які доводять кожну із обставин, що в своїй сукупності утворюють об`єктивну сторону даного адміністративного правопорушення.

Склад правопорушення це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Згідност. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зіст. 6 КАС Українисуд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на встановлені судом обставини, враховуючи відсутність достатніх та належних доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку, що прийняте рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, прийнятим без повного та всебічного з`ясування усіх обставин справи, а тому підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу адвоката, суд виходить з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, 23.02.2023 року між позивачем та адвокатом Чупілко С.П. укладено договір про надання правової допомоги. Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера №4-г від 23.02.2023 року ОСОБА_2 сплатив кошти у розмірі 2000,00 грн. за договором від 23.02.2023 року.

При вирішенні питання щодо розподілу витрат, пов`язаних з правовою допомогою адвоката, суд враховує, що дана справа в силу ч. 2 ст.12 КАС України є справою незначної складності, а провадження здійснювалося в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, також обсяг наданих адвокатом послуг.

Позовна заява складається із викладення обставин справи та здебільшого цитування норм законодавства, письмові пояснення містять норми, викладені у позовній заяві, а також мотиви, з яких представник позивача просить не брати до уваги відзив відповідача.

З огляду на вказані обставини справи, суд дійшов висновку, що заявлена сума витрат на правову допомогу є завищеною. Зокрема, суд зазначає, що підготовка до вказаної справи не вимагала великого обсягу юридичної та технічної роботи, а тому підготовка не потребувала затрат значного часу та коштів, які заявлені позивачем як витрати на правову допомогу.

Таким чином, суд вважає, що визначена адвокатом сума понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, за результатами розгляду справи не є належним чином обґрунтованою та завищеною у контексті дослідження обсягу фактично наданих ним послуг із урахуванням складності справи, кількості витраченого на ці послуги часу, та, відповідно, співмірності обсягу цих послуг і витраченого адвокатом часу із розміром заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу.

З огляду на те, що предметом спору є справа незначної складності, обсяг наданих послуг адвокатом, який лише склав позовну заяву, виходячи з критерію розумності, пропорційності, співмірності розподілу витрат на професійну правничу допомогу суд вважає, що розмір вказаних витрат має бути зменшений до 1 000 гривень.

Стягнення витрат на правову допомогу у вказаній сумі суд вважає цілком співмірним зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг.

Згідно з частиною 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись ст.33, 293 КУпАП, ст.90,77,227, 228,241 246 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, інспектора БПП в м.Кременчуці УПП в Полтавській області УПП батальйону 1 роти, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Скасувати постанову серії ЕАС № 6558406 від 17.02.2023 року, винесену інспектором роти № 1 батальйону патрульної поліції в міфсті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Звонковим Єгором Андрійовичем про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП - закрити.

В іншій частині у задоволення позову відмовити

Стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 кошти у повернення сплаченого судового збору у розмірі 536,80 грн.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 кошти у повернення витрат на правову допомогу у розмірі 1000,00 грн.

В іншій частині у задоволення позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Людмила СЕМЕНОВА