Справа № 520/5513/23
Суддя: Григоров Д.В.
Дата ухвалення: 2023-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2023 р. справа №520/5513/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Григорова Д.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (в порядку письмового провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків,61022, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просив суд (з урахуванням уточненої позовної заяви):

- визнати протиправною бездіяльність відповідача, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови ОСОБА_1 , перерахунок та виплатити пенсію у повному обсязі в розмір пенсії 88%, з урахуванням індексації та компенсації у відповідності статей 43;51;63;64 Закону України (2262) «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» Закону України (1283-ХІІ) «Про індексацію грошових доходів населення» від 07 серпня 1991 року; Законом України (№2050-ІІІ) «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» №2050-ІІІ від 19.10.2000 року та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №159, - з 01.12.2019р., з основного розміру пенсії, з урахуванням вже виплаченої пенсії;

- зобов`язати відповідача, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківської області, провести ОСОБА_1 , перерахунок та виплатити пенсію у повному обсязі в розмір пенсії 88%, з урахуванням індексації та компенсації у відповідності до вимог статей 43;51;63;64 Закону України (2262) «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» Закону України (1283-ХІІ) «Про індексацію грошових доходів населення» від 07 серпня 1991 року; Законом України (№2050-ІІІ) «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» №2050-ІІІ від 19.10.2000 року та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 159, - з 01.12.2019р., з основного розміру пенсії, з урахуванням вже виплаченої пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківської області надати звіт про виконання судового рішення;

- судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідачем допущені протиправні дії щодо перерахунку пенсії позивача з 01.12.2019р. на підставі рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.10.2021р. по справі №520/16595/21 із зменшенням показника грошового забезпечення, що враховується при перерахунку пенсії з 88% до 70%.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 17.05.2023р. адміністративний позов прийнято до розгляду після уточнень позовних вимог та залишення позовної заяви без розгляду щодо частини позовних вимог.

Представником Головного управління Пенсійного фонду в Харківській області було подано відзив на адміністративний позов, у якому останній просив в задоволені позовних вимог відмовити та зазначив, що Управління у спірних правовідносинах діяло згідно з чинного законодавства.

З урахуванням викладеного суд вважає можливим розгляд та вирішення справи на підставі наявних у ній доказів, які є достатніми та належними.

Дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб №2262-ХІІ від 09.04.1992р.

Згідно рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.10.2021р. по справі №520/16595/21, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2019р., на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області» про розмір грошового забезпечення № 33/41-1078 від 17.06.2021р., з урахуванням раніше виплачених сум.

На виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.10.2021р. по справі №520/16595/21 позивачу здійснено перерахунок пенсії з 01.12.2019р., проте в розмірі 70% грошового забезпечення. В зв`язку з наведеним між сторонами виник новий спір.

Не погоджуючись із вказаним, позивач 14.02.2023р. звернувся із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про здійснення перерахунку пенсії з 01.12.2019р. без обмеження максимальним розміром. Листом від 16.02.2023р. №2000-0203-8/19647 Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повідомило позивача про відмову у здійсненні перерахунку з 01.12.2019р. без обмеження максимальним розміром. Вказана відмова обґрунтована тим, що рішенням суду зобов`язань щодо перерахунку пенсії з урахуванням 88% від суми грошового забезпечення на відповідача не покладено.

Вважаючи вказані дії відповідача протиправними, позивач звернувся за захистом своїх прав до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини в сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі є Закон №2262-ХІІ.

Вказаним Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Відповідно до положень статті 13 Закону №2262-ХІІ (у редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення; тим же особам, які мають загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не менше 12 років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ (пункт "б" статті 12): за загальний трудовий стаж 25 років 50 процентів і за кожний рік стажу понад 25 років один процент відповідних сум грошового забезпечення.

При цьому, частиною другою цієї статті визначено, що загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Пунктом 8 розділу II Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", який набрав чинності з 01.10.2011, та пунктом 23 розділу II Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні", який набрав чинності з 01.05.2014, до ч. 2 ст. 13 Закону №2262-ХІІ було внесено зміни та цифри " 90" замінено цифрами "80" та цифри "80" замінено цифрами "70" відповідно.

Таким чином, внесено зміни до статті 13 Закону №2262-ХІІ, зокрема змінено у відсотках розмір пенсії за вислугу років, яка призначається військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом, у разі реалізації ними такого права.

При цьому, зміна встановленого Законом розміру пенсії (з 88% до 70% сум грошового забезпечення) відбулася вже після призначення позивачу пенсії.

Суд зазначає, що внесені Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" зміни до ч. 2 ст. 13 Закону №2262-ХІІ щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% грошового забезпечення стосуються порядку призначення пенсії військовослужбовцям у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років та по інвалідності військовослужбовцям є стаття 63 Закону №2262-ХІІ.

Однак, вказаною статтею не передбачено зменшення основного розміру пенсії у разі проведення її перерахунку.

Суд враховує аналогічну правову позицію зазначену Верховним Судом в рішенні від 04.02.2019 у зразковій справі №240/5401/18, предметом спору якої є зменшення відсоткового розміру основної пенсії, призначеної за Законом №2262-ХІІ при здійсненні перерахунку пенсії у зв`язку із прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (далі постанова №704) відповідно до статті 63 указаного Закону на підставі постанови КМУ №103.

Таким чином, суд зазначає, що дії відповідача, які полягають у зменшенні розміру пенсії позивача з 88% грошового забезпечення до 70% грошового забезпечення з 01.12.2019р. є протиправними.

Щодо позовної вимоги про виплату компенсації за несвоєчасну виплату пенсії згідно із Законом України (№2050-ІІІ) «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» №2050-ІІІ від 19.10.2000 року та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 159, суд зазначає наступне.

Згідно зі ст.1 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" від 19 жовтня 2000 року № 2050-III (далі по тексту Закон №2050-ІІІ) підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Відповідно до ст.2 Закону №2050-ІІІ компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Згідно зі ст.3,4 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Пунктом 2 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159 (далі по тексту - Порядок №159) передбачено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.

Відповідно до п.4 Порядку №159 сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Тобто, компенсації підлягають нараховані грошові доходи, зазначені у п.3 Порядку, разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, у разі затримки їх виплати на один і більше календарних місяців.

Таким чином, компенсація нараховується та проводиться при виплаті доходу, тобто право на компенсацію позивач набуває в момент отримання доходу.

Отже, нарахування та виплата суми пенсії ставить первинною подією щодо компенсації втрати частини пенсії, яка нараховується та виплачується, відповідно, після та за результатом нарахування та виплати основної суми пенсії, а тому вимоги позивача про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області нарахувати і виплатити йому компенсацію втрати частини доходу є передчасними та такими, що заявлені на майбутнє, за відсутності підстав вважати, що його право на отримання компенсації при виплаті пенсії буде порушене відповідачем.

З урахуванням наведеного вище, зазначені позивачем доводи про зобов`язання нарахувати та виплатити йому компенсацію втрати частини доходу є необґрунтованими.

Наведений вище висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка була викладена в постановах від 04.03.2021 року по справі №520/34/17, від 01.04.2021 року по справі №120/4555/18-а.

Відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так само суд вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню позовні вимоги про виплату пенсії з урахуванням індексації відповідно до вимог Закону України (1283-ХІІ) «Про індексацію грошових доходів населення» від 07 серпня 1991 року, оскільки є передчасними та такими, що заявлені на майбутнє, за відсутності підстав вважати, що його право на отримання індексації при виплаті пенсії буде порушене відповідачем.

Щодо клопотання позивача, заявленого в порядку ст.382 КАС України відносно встановлення судового контролю, суд зазначає, що в силу положень ч.1 ст.382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, зазначене є правом суду, а не обов`язком. Водночас, позивачем не наведено обставин, які свідчили, що відповідач може ухилятись від виконання судового рішення.

Таким чином, у даному випадку суд не знаходить підстав для застосування ст.382 КАС України щодо встановлення судового контролю.

Відповідно до статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

За приписами ч. 1 та ч. 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зважаючи на встановлені у справі обставини, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову частково.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст.139 КАС України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 9, 139, 241, 243, 246, 250, 255, 293, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків,61022, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність відповідача, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови ОСОБА_1 здійснити перерахунок та виплатити пенсію у повному обсязі в розмір пенсії 88% відповідно до статей 43;51;63;64 Закону України (2262) «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» з 01.12.2019р., з основного розміру пенсії, з урахуванням вже виплаченої пенсії.

Зобов`язати відповідача, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківської області, провести ОСОБА_1 перерахунок та виплатити пенсію у повному обсязі в розмір пенсії 88% відповідно до вимог статей 43;51;63;64 Закону України (2262) «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» з 01.12.2019р., з основного розміру пенсії, з урахуванням вже виплаченої пенсії.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, в сумі 1073,60 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп. Решту судових витрат залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.В. Григоров