Справа № 420/17260/21
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2023-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,

за участю секретаря судового засідання Приходько А.В.,

за участю сторін:

від позивача ОСОБА_1 , за паспортом,

від відповідачів не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83), Пенсійного фонду України (01014, м. Київ, вул. Бастіонна, 9, ) про визнання протиправним та скасування рішення №25 від 27.07.2020 року, №25 від 02.11.2020 року, № 25 від 13.11.2020 року, №25 від 16.03.2021 року в частині зменшення відсоткового розміру щомісячного довічного грошового утримання та стажу роботи на посаді судді та визнання права на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 90 % суддівської винагороди та стажу роботи на поcаді судді 28 років 02 місяців 17 днів та зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 21 вересня 2021 року через канцелярію суду надійшла позовна заява за позовом ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83) про визнання протиправними рішень та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою від 24 вересня 2021 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою від 26 жовтня 2021 року позивачу продовжено строк на усунення недоліків у позовній заяві.

До суду 29 жовтня 2021 року від позивача надійшла уточнена позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Пенсійного фонду України, в якій позивач просить:

- Визнати протиправним та скасувати рішення № 25 від 27.07.2020 року, рішення № 25 від 02.11.2020 року, рішення № 25 від 13.11.2020 року, рішення № 25 від 16.03.2021 року Головного управління ПФУ в Одеській області в частині зменшення відсоткового розміру щомісячного довічного грошового утримання з 90 відсотків до 56 та 66 відсотків, а також в частині зменшення стажу роботи на посаді судді з 28 років 02 місяців 17 днів до 23 років 08 місяців 23 днів та 26 років 01 місяця 03 днів;

- Визнати за суддею у відставці ОСОБА_1 наявність права на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 90 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді без обмеження граничного розміру з 01.11.2020 року та стажу роботи на посаді судді 28 років 02 місяці 17 днів, які визначено на час звільнення у відставку з посади судді та призначення щомісячного довічного грошового утримання судді;

- Зобов`язати Головне управління ПФУ в Одеській області здійснити перерахунок та виплату з урахуванням раніше фактично виплачених грошових коштів судді у відставці ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, без обмеження граничного розміру, починаючи з 01.11.2020 року;

- Зобов`язати Головне управління ПФУ в Одеській області урахувати ОСОБА_1 стаж роботи на посаді судді 28 років 02 місяці 17 днів, який визначено на час його звільнення у відставку з посади судді та призначення щомісячного довічного грошового утримання судді відповідно до розрахунку Військового апеляційного суду ВМС від 29.07.2010 року № 247;

- Зобов`язати Головне управління ПФУ в Одеській області виплатити ОСОБА_1 у поточному періоді різницю між нарахованими та фактично отриманими сумами;

- Зобов`язати Пенсійний Фонд України у відповідності до Положення про Пенсійний Фонд України, затвердженого ПКМУ № 280 від 23.07.2014 року в редакції ПКМУ № 1279 від 16.12.2020 року здійснити фінансування виплати перерахованого щомісячного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 01.11.2020 року;

- Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 371 КАС України, допустити негайне виконання судового рішення в межах суми стягнення за один місяць.

Також, у позовній заяві позивач просить встановити судовий контроль за виконання рішення суду у цій справі та стягнути судові витрати.

Ухвалою суду від 03 листопада 2021 року після усунення виявлених недоліків, позивачу було поновлено строк звернення до суду, уточнену позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження. Розпочато підготовче провадження та призначено підготовче засідання.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що згідно з постановою Верховної Ради України від 03.06.2010 року № 2315-VI відповідно до п. 9 ч. 5 ст. 126 Конституції України, ст.ст. 15 і 43 Закону України «Про статус суддів» від 15.12.1992 року № 2862-ХІІ позивача було звільнено у відставку з посади судді Військового апеляційного суду Військово-Морських Сил у зв`язку з поданням заяви про відставку за станом здоров`я, що перешкоджає продовженню виконання обов`язків.

Позивач зазначає, що відповідно до розрахунку Військового апеляційного суду Військово-Морських Сил від 29.07.2010 року № 247 стаж судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці 28 років 02 місяці 17 днів на час виключення позивача зі складу суддів.

У наказі голови Військового апеляційного суду ВМС від 29.07.2010 року № 105 вказано, що відповідно до ч. 4 ст. 43 Закону України «Про статус суддів» виплачувати судді у відставці ОСОБА_1 з 31.07.2010 року звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 90 відсотків його заробітної плати.

У зазначеному розмірі грошове утримання позивачу виплачувалось у належному розмірі, проте починаючи з 27.07.2020 року, 02.11.2020 року, 13.11.2020 року та 15.03.2021 року Головним управлінням ПФУ в Одеській області було здійснено перерахунки щомісячного довічного грошового утримання та зменшено відсоткове значення з 90% до 56% та 66%. А також, зменшено стаж роботи на посаді судді.

Позивач звертався до Головного управління із відповідними заяви, але йому було відмовлено.

На думку позивача такі рішення про зменшення відсоткового значенням та зменшення стажу роботи на посаді судді є діями протиправними, з огляду на те, що відповідно до п. 25 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій та статус суддів» передбачає, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (Відомості Верховної Ради України, 2010 р., №№ 41-45, ст. 529; 2015 р., №№ 18-20, ст. 132 із наступними змінами). За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Тобто, вказаний закон не містить положень про зміну відсоткового значення розміру призначеного довічного утримання судді у відставці при його перерахунку.

При перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці у Головного управління були відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення довічного грошового утримання судді із застосуванням норм ч.3 ст. 142 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», оскільки вони стосуються саме призначення такого виду утримання, та не мають застосовуватись при здійсненні перерахунку.

При перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, а натомість відсоткове значення, яке обчислюється лише при його призначенні, є незмінним.

Також, позивач звертає увагу, що відповідач не наділений дискреційними повноваженнями щодо зміни відсоткового значення розміру щомісячного грошового утримання судді у відставці.

На підставі вимог ст. 58 Конституції України Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коди вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Щодо зміни розрахунку стажу роботи на посаді судді позивач зазначає, що законодавством, яке діяло на момент набрання чинності Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року було передбачено зарахування до стажу, що дає право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання судді, за умови роботи на посаді судді не менше 10 років, половини строку навчання на юридичному факультеті вищого навчального закладу та періоду проходження строкової служби, а також період роботи на посадах прокурорів і слідчих.

Крім того, позивач зазначає, що відповідно до ПКМУ № 865 від 03.09.2005 року, яка діяла на момент набуття позивачем права на довічне грошове утримання, до стажу роботи, що дає судді право на відставку та отримання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менше 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Таким чином, на думку позивача, обчислення стажу роботи позивача Головним управлінням є протиправними діями, що погіршують матеріальне становище позивача.

Також позивач зазначив, що постановою КМУ від 16.12.2020 року № 1279 затверджено Порядок виплати доставки пенсій та грошової допомоги за місцем фактичного проживання одержувачів у межах України організаціями, що здійснюють їх виплату і доставку та внесено до постанов КМУ від 30.08.1999 року № 1596, від 23.07.2014 року № 280 та від 11.05.2017 року № 312 відповідні зміни, аналіз яких свідчить про те, що перерахунок пенсій проводиться територіальними органами пенсійного фонду, яким є ГУПФУ в Одеській області, водночас фінансування виплати перерахованої пенсії здійснюється Пенсійним фондом України.

Тому позивач вважає за необхідне зобов`язати саме Пенсійний фонд України здійснити фінансування виплати перерахованого довічного грошового утримання позивачу з 01.11.2020 року.

Через канцелярію суду електронною поштою 23.11.2021 року (вхід.№ ЕП/32882/21) та звичайною поштою 30.11.2021 року (вхід. № 67030/21) від Головного управління надійшов відзив на уточнену позовну заяву, відповідно до якого представник проти заявлених позовних вимог заперечує та просить відмовити у їх задоволенні в повному обсязі, з огляду на таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на обліку в Головному управлінні та отримує довічне грошове утримання судді у відставці відповідно до Закону України „Про судоустрій та статус суддів № 1402-УІІІ від 02.06.2016.

На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13.07.2020, постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29.09.2020 з урахуванням ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 04.11.2020 по справі № 420/1297/20 здійснено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за період з 05.12.2018 по 31.12.2018 відповідно до довідки Одеського апеляційного суду від 20.03.2019 № 104; з 01.01.2019 по 31.12.2019 згідно довідки Одеського апеляційного суду від 20.03.2019 № 105; з 01.01.2020 по 18.02.2020 на підставі довідки Одеського апеляційного суду від 10.03.2020 № 06-21/273/2020 виходячи із відсоткового значення 66% суддівської винагороди та стажу роботи на посаді судді 28 років 2 місяці 17 днів.

Згідно із Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 № 2453-УІ грошове утримання судді обраховувалось з 15 мінімальних заробітних плат з підвищуючими коефіцієнтами для суддів апеляційної та касаційної інстанції (з урахуванням пункту 1 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 04.12.2018 №11-р/2018).

Однак, чинним Законом №1402-VIII визначені інші вихідні дані для обрахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, а саме: - щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді (ч. З ст. 142 Закону №1402-УІІІ).

Враховуючи зазначене, розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці Позивача на виконання вищезазначеного судового рішення обчислений виходячи із 66% суддівської винагороди та стажу роботи на посаді судді - 28 років 2 місяці 17 днів.

Тобто, згідно з чинного законодавства України, Позивачу вірно обчислено 66% суддівської винагороди, враховуючи стаж роботи 28 років 2 місяці 17 днів, а саме:

- 50% суддівської винагороди за стаж роботи на посаді судді 20 років;

- 16% суддівської винагороди це по 2% за кожен повний рік роботи понад 20 років на посаді судді (в Позивача стажу понад 20 років 8 років).

Щодо позовної вимоги Позивача визнати за ним наявність права на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 90 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді без обмеження граничного розміру з 01.11.2020 та стажу роботи на посаді судді 28 років 2 місяці 17 днів, представник відповідача зазначає, що на час здійснення перерахунку пенсії Позивачу діяли норми Закону № 1402-VIII від 02.06.2016.

Згідно з Закону №1402-VIII щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці у розмірі 50% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного грошового утримання збільшується на 2% грошового утримання судді.

Базовий розмір посадового окладу судді становить: 1) судді місцевого суду - ЗО прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; 2) судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року (ч. 3 ст. 135 Закону №1402-УІІІ).

Враховуючи зазначене, Головне управління вважає помилковим посилання Позивача в позовній заяві на те, що перерахунок має бути здійснений, в розмірі 90 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання здійснити перерахунок та виплату щомісячного грошового утримання судді у відставці, представник відповідача зазначає, що такі дії призведуть до втручання у дискреційні повноваження Головного управління.

Щодо зобов`язання Головного управління зарахувати Позивачу стаж роботи на посаді судді 28 років 02 місяці 17 днів, Головне управління зазначає, що ОСОБА_1 постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11.12.2013 по справі № 521/11193/13-а встановлено право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням стажу роботи на посаді судді 28 років 2 місяці 17 днів.

Дане рішення суду виконано Головним управлінням в повному обсязі.

Про цей факт неодноразово зазначалося у відповідях на звернення Позивача (№12652-13085/Н-02/8-1500/21 від 28.07.2021, №13962- 14496/Н-02/8-1500/21 від 13.08.2021, № 14021 -14751/Н-02/8-1500/21 від 16.08.2021).

Також це підтверджується тим, що Позивачу виплачується 66% суддівської винагороди (50% за 20 років стажу та 16% за 8 років стажу).

Враховуючи викладене Головне управління не порушувало прав, свобод та інтересів Позивача, а діяло лише на підставі норм чинного законодавства України та з урахуванням наведених доводів Позивачем у позовній заяві, відсутні законні підстави для її задоволення.

Через канцелярію суду 08.12.2021 року (вхід. № 69263/21) від позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої позивач наполягає на задоволенні позовних вимог.

Через канцелярію суду 25.11.2021 року (вхід. № 66059/21) від Головного управління на виконання ухвали суду надійшла належним чином засвідчена копія пенсійної справи позивача, в частині що стосується спірного питання.

На підготовче засідання 23.12.2021 року з`явився позивач, від відповідача надійшло клопотання про проведення підготовчого засідання за відсутності представника Головного управління. Підготовче засідання було відкладено у зв`язку з клопотанням позивача про надання додаткового часу для оформлення клопотання про зупинення провадження у справі.

Ухвалою суду від 23 грудня 2021 року продовжено строк підготовчого провадження ще на 30 днів, до 01 лютого 2022 року.

Через канцелярію суду 27.01.2022 року від позивача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі.

Через канцелярію суду 08.02.2022 року від Головного управління надійшла заява про участь представника управління в судовому засіданні в режимі відео конференції.

Через канцелярію суду 09.02.2022 року від Головного управління надійшли заперечення щодо зупинення провадження у справі та продовження розгляду справи по суті.

Ухвалою від 09 лютого 2022 року клопотання позивача про зупинення провадження у справі задоволено, та зупинено провадження до вирішення Конституційним Судом України конституційної скарги ОСОБА_2 (№ 471, 18/480 від 23.12.2021 року).

Ухвалою, що занесена до протоколу підготовчого засідання від 29.03.2023 року провадження у справі поновлено, зі стадії на якій його було зупинено.

А також, ухвалою, що занесена до протоколу підготовчого засідання від 29.03.2023 року залучено до матеріалів справи копію ухвалу Другого сенату Конституційного Суду України від 16.11.2022 року по справі № 3-182/2021(375/21, 480/21) про закриття конституційного провадження к справі за конституційними скаргами ОСОБА_3 та ОСОБА_2 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини третьої статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII.

29.03.2023 року через канцелярію суду від позивача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі.

12.04.2023 року через канцелярію суду від Пенсійного фонду України надійшли заперечення на клопотання позивача про зупинення провадження у справі.

21.04.2023 року через канцелярію суду від Головного управління ПФУ в Одеській області надійшли заперечення на клопотання про зупинення провадження у справі.

05.05.2023 року через канцелярію суду від Пенсійного фонду України надійшли додаткові заперечення на клопотання позивача про зупинення провадження у справі.

Ухвалою, що занесена до протоколу підготовчого засідання 23.05.2023 року за згодою позивача клопотання про зупинення провадження у справі повернуто позивачу без розгляду.

Ухвалою, що занесена до протоколу підготовчого засідання від 23.05.2023 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 08.06.2023 року.

На судове засідання представники відповідачів не з`явились, в матеріалах справи наявні заяви про розгляд справи за їх відсутності.

У вступному слові позивач підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі та наполягав на їх задоволенні.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, суд встановив таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до посвідчення № НОМЕР_2 є суддею у відставці Військового апеляційного суду Військово-Морських Сил. (т.1 а.с.35)

Судом встановлено, що Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримує довічне грошове утримання судді у відставці (т.1 а.с.36).

Так, відповідно до постанови Верховної Ради України по звільнення суддів від 03.06.2010 року, звільнено з посади суддів, зокрема, Військового апеляційного суду ВМС ОСОБА_1 у зв`язку з поданням заяви про відставку за станом здоров`я, що перешкоджає продовженню виконання обов`язків (т.1 а.с.37)

Відповідно до розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 виданого Військовим апеляційним судом ВМС від 29.07.2010 року № 247, стаж роботи ОСОБА_1 станом на 30.07.2010 року становить 28 років 02 місяці 17 днів. (т.1 а.с.38)

Судом встановлено, що позивачем 21.03.2019 року було подано до Головного управління ПФУ в Одеській області заяву про перерахунок пенсії: довічного утримання судді. Проте, відповідно до прийнятого 16.05.2019 року рішення № 824525 позивачу було відмовлено. (т.1 а.с.141-142)

22.01.2020 року позивачем було знову подано заяву про здійснення перерахунку грошового утримання судді, проте рішенням № 25 від 23.01.2020 року йому було відмовлено.(т.1 а.с.143-144)

12.03.2020 року позивачем було подано заву про здійснення перерахунку грошового утримання судді та рішенням № 25 від 16.03.2020 року позивачу було відмовлено. (т.1 а.с.151-152)

Судом встановлено, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 20.07.2020 року по справі № 420/1297/20 позовну заяву ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, м. Одеса, вул. Канатна, 83), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Одеського апеляційного суду (, місцезнаходження: 65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 24-а) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, - задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Малиновського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі №824525 від 16.05.2019 року про відмову в перерахунку довічного грошового утримання.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, м. Одеса, вул. Канатна, 83) №25 від 23.01.2020 року про відмову в перерахунку довічного грошового утримання суддів у відставці.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65012, м Одеса, вул. Канатна, 83) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням раніше виплачених сум за період з 05.12.2019 року по 31.12.2019 року відповідно до довідки Одеського апеляційного суду №104 від 20.03.2019 року; за період з 01.01.2019 року по 31.12.2019 року відповідно до довідки Одеського апеляційного суду №105 від 20.03.2019 року; за період з 01.01.2020 року відповідно до довідки Одеського апеляційного суду №06-21/61/2020.

В іншій частині позовних вимог, - відмовлено.

Рішення в частині стягнення пенсії за один місяць підлягало негайному виконанню.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, буд. 83) на користь ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 копійок).

Рішення набрало законної сили 29 вересня 2020 року.

Судом встановлено, що відповідно до рішення № 25 від 27.07.2020 року позивачу було здійснено перерахунок довічного грошового утримання за рішенням суду, в якому зазначено страховий стаж у тому числі на посаді судді: 26 років 1 місяць 3 дні та розраховане грошове утримання у розмірі 90 % від заробітку (суддівської винагороди) (а.с. 45, т.1).

Також, судом встановлено, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 08.10.2020 року по справі № 420/7857/20 адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65107, ) про визнання протиправним та скасування рішення №25 від 16 березня 2020 року про відмову у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №25 від 16 березня 2020 року про відмову у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 на підставі довідки Одеського апеляційного суду №06-21/273/2020 від 10.03.2020 року починаючи з 19.02.2020 року з урахуванням фактично раніше виплачених коштів.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області () на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) суму сплаченого судового збору в розмірі 840 грн. 80 коп. (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок).

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення набрало законної сили 10 листопада 2020 року.

На виконання вказаного рішення у справі № 420/7857/20 Головним управлінням було здійснено позивачу перерахунок грошового утримання судді рішенням № 25 від 02.11.2020 року та відповідно до цього рішення позивачу зменшено загальний процент розрахунку пенсії від заробітку до 56 відсотків та відповідно розраховано трудовий стаж судді 23 роки 08 місяців та 23 дні.

Відповідно до перерахунку грошового утримання судді від 13.11.2020 року позивачу здійснено перерахунок із застосуванням 56% та з розрахунку трудового стажу 23 років 08 місяць 23 дні.

Також, судом встановлено, що відповідно до перерахунку довічного грошового утримання позивача рішенням від 16.03.2021 року позивачу здійснено розрахунок виходячи з 66 відсотків та трудовим стажем 23 років 08 місяць 23 дні, розрахунок здійснено з 01.12.2020 року.

Позивач не погодившись із таким зменшенням відсоткового значення та розрахунком стажу на посаді судді, звернувся до суду із цим позовом.

Проаналізувавши положення чинного законодавства, обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню частково, з огляду на таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами статей 21, 22 Конституції України, права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 64 Конституції України гарантовано, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Частиною першою статті 126 Конституції України визначено, що незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Також у статті 126 Конституції України зазначено, що підставою для звільнення судді є, зокрема, подання заяви про відставку або про звільнення з посади за власним бажанням (пункт 4 частини п`ятої).

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Закону України «Про статус суддів» від 15.12.1992 року № 2862-ХІІ, які діяв на час звільнення позивача, кожен суддя за умови, що він працював на посаді судді не менше 20 років, має право на відставку, тобто на звільнення його від виконання обов`язків за власним бажанням або у зв`язку з закінченням строку повноважень. Суддя також має право на відставку за станом здоров`я, що перешкоджає продовженню виконання обов`язків.

Матеріалами справи підтверджено, що згідно з постанови Верховної Ради України від 03.06.2010 року № 2315-VI відповідно до п. 9 ч. 5 ст. 126 Конституції України, ст.ст. 15 і 43 Закону України «Про статус суддів» від 15.12.1992 року № 2862-ХІІ позивача було звільнено у відставку з посади судді Військового апеляційного суду Військово-Морських Сил у зв`язку з поданням заяви про відставку за станом здоров`я, що перешкоджає продовженню виконання обов`язків.

Відповідно до розрахунку Військового апеляційного суду Військово-Морських Сил від 29.07.2010 року № 247 стаж судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці 28 років 02 місяці 17 днів на час виключення позивача зі складу суддів, до якого зараховано навчання у Казанському державному університеті 02 роки 06 місяців, строкова військова служба 2 роки.

Таким чином, на час звільнення позивача його стаж на посаді судді складав 28 років 02 місяці 17 днів разом із частиною періоду навчання та строкової військової служби.

Матеріалами справи підтверджено що позивачу пенсійним органом було призначено довічне грошове утримання виходячи із суддівського стажу 28 років 02 місяці 17 днів, і розраховане та виплачується грошове утримання саме із розрахунку стажу на посаді судді 28 років 02 місяці 17 днів, що й не заперечується відповідачем у відзиві на позовну заяву.

Разом з цим з матеріалів пенсійної справи позивача вбачається, що в оскаржуваних рішеннях відповідачем зазначено менш страховий стаж позивача на посаді судді, а саме: у рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №25 від 27.07.2020 року, стажу роботи на посаді судді ОСОБА_1 зменшено з 28 років 02 місяців 17 днів до 26 років 01 місяць 3 дні; у рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №25 від 02.11.2020 року, та у рішенні № 25 від 13.11.2020 року, №25 від 16.03.2021 року стаж роботи на посаді судді зменшено з 28 років 02 місяців 17 днів до 23 років 08 місяців 23 дні.

Позивач вважає, що у зазначених рішеннях має бути зазначено правильний страховий стаж на посаді судді - 28 років 02 місяців 17 днів.

Відповідачем не пояснено чому в оскаржуваних рішеннях зазначені інші періоди страхового стажу на посаді судді позивача, незважаючи на те, що при нарахуванні грошового утримання відповідачем враховано 28 років суддівського стажу позивача.

Враховуючи вищевикладені встановлені судом обставини у справі, враховуючи значимість для позивача у виправленні допущених помилок у рішеннях пенсійного органу, суд доходить висновку, що позовні вимоги в цій частині є правомірними та належать задоволенню.

Так, відповідно до п. 3-1 постанови Кабінету Міністрів України № 865 від 03.09.2005 року «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів», що діяла на час звільнення позивача, до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження

строкової військової служби.

Відповідно до розрахунку Військового апеляційного суду Військово-Морських Сил від 29.07.2010 року № 247 стаж судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці 28 років 02 місяці 17 днів на час виключення позивача зі складу суддів, до якого зараховано навчання у Казанському державному університеті 02 роки 06 місяців, строкова військова служба 2 роки.

Таким чином, відповідачем протиправно в оскаржуваних рішеннях зазначено інший період стажу позивача на посад судді.

За таких встановлених судом обстави суд доходить, висновку, що позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №25 від 27.07.2020 року, в частині зменшення ОСОБА_1 стажу роботи на посаді судді з 28 років 02 місяців 17 днів до 26 років 01 місяць 3 дні; визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №25 від 02.11.2020 року,№ 25 від 13.11.2020 року, №25 від 16.03.2021 року в частині зменшення ОСОБА_1 стажу роботи на посаді судді з 28 років 02 місяців 17 днів до 23 років 08 місяців 23 дні, є правомірними та належать задоволенню.

У зв`язку з тим, що суд дійшов висновку про протиправність вказаних рішень в частині зменшення стажу позивача на посаді судді, позовні вимоги - зобов`язати Головне управління ПФУ в Одеській області урахувати ОСОБА_1 стаж роботи на посаді судді 28 років 02 місяці 17 днів, який визначено на час його звільнення у відставку з посади судді та призначення щомісячного довічного грошового утримання судді відповідно до розрахунку Військового апеляційного суду ВМС від 29.07.2010 року № 247 та зобов`язати Головне управління ПФУ в Одеській області виплатити ОСОБА_1 у поточному періоді різницю між нарахованими та фактично отриманими сумами, є обґрунтованими та правомірними та належать задоволенню шляхом зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зазначити у перерахунках пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) ОСОБА_1 стаж роботи на посаді судді 28 років 02 місяців 17 днів та здійснити йому відповідний перерахунок щомісячного довічного грошового утримання з урахуванням стажу роботи на посаді судді 28 років 02 місяців 17 днів.

Щодо решт позовних вимог суд зазначає таке.

У постанові у справі № 0640/3835/18 від 13 травня 2020 року Велика Палата Верховного Суду зазначила, що щомісячне довічне грошове утримання є особливою формою матеріального забезпечення судді, полягає в гарантованій державою щомісячній грошовій виплаті, що слугує забезпеченню належного матеріального утримання судді після звільнення від виконання обов`язків (відставки), а також життєвого рівня, гідного його статусу.

01 січня 2016 року набрав чинності Закон України від 24 грудня 2015 року № 911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (далі - Закон № 911-VIII), яким, зокрема, абзац шостий частини п`ятої статті 141 Закону № 2453-VІ після речення першого доповнено новим реченням, згідно з яким тимчасово, у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10 тис. 740 грн.

Конституційний Суд України Рішенням від 08 червня 2016 року № 4-рп/2016 визнав неконституційними низку положень статті 141 Закону № 2453-VI у редакції Закону № 192-VIII зі змінами, внесеними законами № 213-VIII і № 911-VIII, у тому числі й частину третю та положення першого, другого речень абзацу шостого частини п`ятої цієї статті Закону № 2453-VІ.

При цьому Конституційний Суд України у пункті 4 Рішення від 08 червня 2016 року № 4-рп/2016 визначив порядок виконання цього рішення, зокрема:

- частина третя статті 141 Закону № 2453-VI у редакції Закону № 213-VIII, яка суперечить Конституції України, не підлягає застосуванню як така, що втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення. Натомість застосуванню підлягає частина третя статті 141 Закону № 2453-VI до внесення змін Законом № 213-VIII, тобто в редакції Закону № 192-VIII, а саме: «Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання»;

- перше, друге речення абзацу шостого частини п`ятої статті 141 Закону № 2453-VI у редакціях Закону № 213-VIII, Закону України № 911-VIII, що суперечать Конституції України, не підлягають застосуванню як такі, що втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Підлягає застосуванню перше речення частини п`ятої статті 141 Закону № 2453-VI у редакції Закону № 192-VIII, а саме: «Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), одержуваного суддею після виходу у відставку.

Позивач у позовних вимогах просить зобов`язати Головне управління ПФУ в Одеській області здійснити перерахунок та виплату з урахуванням раніше фактично виплачених грошових коштів судді у відставці ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, без обмеження граничного розміру, починаючи з 01.11.2020 року.

Разом з тим, з матеріалів пенсійної справи вбачається, що позивачу пенсійним органом нараховано та виплачується щомісячне грошове утримання без обмеження максимальним розміром.

Тому у задоволенні позовних вимог у цій частині слід відмовити, оскільки право позивача на виплату щомісячного грошового утримання без обмеження максимальним розміром, відповідачем не порушено.

Стосовно виплати щомісячного грошового утримання в розмірі 90 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, суд зазначає таке.

Суд встановив, що на час звільнення позивача з посади судді Військового апеляційного суду Військово-Морських Сил за його поданням заяви про відставку діяв Закон України «Про статус суддів» від 15.12.1992 року № 2862-ХІІ, і саме на підставі цього Закону був звільнений позивач у відставку.

Відповідно до ч. 4 ст. 43 Закону України «Про статус суддів» від 15.12.1992 року № 2862-ХІІ судді, який пішов у відставку, за наявності відповідного віку і стажу роботи виплачується пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України "Про державну службу". Судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді не менше 20

років, виплачується за його вибором пенсія або звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. За кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два

відсотки заробітку, але не більше ніж до 90 відсотків заробітку судді. Судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді менше 20 років і досяг 55-річного віку (для жінок - 50 років), розмір щомісячного грошового утримання обчислюється пропорційно кількості повних років роботи на посаді судді. При досягненні

таким суддею пенсійного віку за ним зберігається право на одержання щомісячного довічного грошового утримання в зазначеному розмірі, або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України "Про державну службу".

Матеріалами пенсійної справи підтверджено, що позивачу було призначено щомісячне грошове утримання в розмірі 90 % від суддівської винагороди.

Згодом неодноразово змінювалась законодавства про призначення щомісячного грошового утримання судді.

Так, відповідно до частин першої, третьої, четвертої статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII визначено, що суддя, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку:

1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року;

2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

У разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання. Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Пунктом 25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII встановлено, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону № 2453-VI. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Разом з цим, рішенням Конституційного Суду України від 18 лютого 2020 року № 2-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України, положення пункту 25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII зі змінами.

Статтею 152 Конституції України передбачено, що закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Отже, з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18 лютого 2020 року № 2-р/2020 Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII не містить норм, які б по-різному визначали порядок обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.

На час виникнення спірних відносин у цій справі, право на щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, його розмір, а також його перерахунок врегульовано положеннями статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII, частиною четвертою якої передбачено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Водночас, частиною третьою статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII визначено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Отже, на переконання суду до відносин з визначення відсоткового значення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці при проведенні його перерахунку відповідно до частини четвертої статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII повинні застосовуватись виключно норми цього Закону.

Таким чином, оскільки чинним Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII передбачені інші розміри суддівської винагороди та розмір відсотків від неї для нарахування довічного щомісячного грошового утримання, а також виходячи із принципу єдності статусу суддів, суд доходить висновку про відсутність правових підстав для обрахунку (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання виходячи із розміру суддівської винагороди діючого судді та розміру її відсоткового значення одночасно за складовими, які передбачені різними законами.

Тобто, для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді за правилами частини четвертої статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII у формулі його обрахунку має застосуватись розмір відсоткового значення суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, визначений частиною третьою Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII.

З матеріалів пенсійної справи позивача вбачається, що розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці Позивача на виконання судового рішення обчислений виходячи із 66% суддівської винагороди та стажу роботи на посаді судді - 28 років 2 місяці 17 днів.

Тобто, згідно з чинного законодавства України, Позивачу вірно обчислено 66% суддівської винагороди, враховуючи стаж роботи 28 років 2 місяці 17 днів, а саме:

- 50% суддівської винагороди за стаж роботи на посаді судді 20 років;

- 16% суддівської винагороди це по 2% за кожен повний рік роботи понад 20 років на посаді судді (в Позивача стажу понад 20 років 8 років).

За таких встановлених судом обставин, суд доходить висновку, що відповідачем правомірно обчислено щомісячне грошове утримання позивача у розмірі 66 % суддівської винагороди. Тому у задоволенні цих позовних вимог слід відмовити.

У зв`язку з тим, що суд дійшов висновку про правомірність дій позивача в частині обчислення щомісячного грошового утримання позивача у розмірі 66 % суддівської винагороди, суд доходить висновку, що відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог - зобов`язати Головне управління ПФУ в Одеській області здійснити перерахунок та виплату з урахуванням раніше фактично виплачених грошових коштів судді у відставці ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, без обмеження граничного розміру, починаючи з 01.11.2020 року.

Стосовно позовних вимог - зобов`язати Пенсійний Фонд України у відповідності до Положення про Пенсійний Фонд України, затвердженого ПКМУ № 280 від 23.07.2014 року в редакції ПКМУ № 1279 від 16.12.2020 року здійснити фінансування виплати перерахованого щомісячного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 01.11.2020 року, суд зазначає таке.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2020 року № 1279 «Деякі питання організації виплати пенсій та грошової допомоги» затверджено Порядок виплати і доставки пенсій та грошової допомоги за місцем фактичного проживання одержувачів у межах України організаціями, що здійснюють їх виплату і доставку (далі Постанова 1279).

Пунктом 3 вказаної постанови Кабінету Міністрів України Пенсійному фонду України доручено до 1 квітня 2021 р. провести підготовчі технічні заходи для забезпечення переходу до централізованого фінансування виплати пенсій.

Відповідно до п. 1 Порядку, цей Порядок визначає механізм виплати пенсій та грошової допомоги їх одержувачам у готівковій формі за зазначеним у заяві місцем їх фактичного проживання в межах України організаціями, що згідно із законодавством мають право здійснювати виплату і доставку пенсій та грошової допомоги.

Постановою № 1279 були внесені зміни до Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 року № 1596.

Відповідно до п. 12 цього Порядку органи Пенсійного фонду та органи соціального захисту населення на підставі заяв, передбачених пунктом 10 цього Порядку, складають:

списки на зарахування пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки (далі - списки) згідно з додатком 2 у двох примірниках;

опис списків на зарахування пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки (далі - опис) згідно з додатком 3 у трьох примірниках.

Списки та описи складаються окремо за пенсіями та грошовою допомогою, що фінансуються за рахунок коштів Пенсійного фонду України, і за грошовою допомогою та іншими грошовими виплатами, що фінансуються органами соціального захисту населення за рахунок відповідних бюджетів.

Перший примірник списків формується за датою виплати в порядку зростання номерів поточних рахунків, другий - за датою виплати в порядку зростання номерів пенсійних (особових) справ. Дати і виплатний період визначаються органами Пенсійного фонду та органами соціального захисту населення.

Згідно з п. 13 цього Порядку, списки у двох примірниках за один день до початку кожного виплатного періоду, за який виплачується пенсія та грошова допомога, подаються органами Пенсійного фонду та органами соціального захисту населення відповідним установам уповноважених банків разом з двома примірниками описів.

Під час централізованого перерахування коштів списки подаються уповноваженим банкам виключно в електронній формі через Пенсійний фонд України та Мінсоцполітики.

Органи Пенсійного фонду та органи соціального захисту населення протягом місяця, за який виплачується пенсія та грошова допомога, можуть складати і подавати додаткові списки на зарахування пенсій та грошової допомоги одержувачам, яких із різних причин не було внесено до основних списків, а також у разі перерахунку пенсій та грошової допомоги.

На підставі складених документів Пенсійний фонд України та органи соціального захисту населення проводять протягом місяця за датами у межах виплатного періоду перерахування уповноваженим банкам коштів, необхідних для виплати пенсій та грошової допомоги, через поточні рахунки одержувачів.

Під час централізованого перерахування Мінсоцполітики перераховує необхідні для виплати грошової допомоги через поточні рахунки одержувачів кошти уповноваженим банкам за списками органів соціального захисту населення.

Для забезпечення своєчасної виплати пенсій та грошової допомоги кошти перераховуються не пізніше ніж за один операційний день до встановленої дати виплати (п. 14 цього Порядку).

Таким чином, аналіз наведених норм права доводить, що Пенсійний фонд уповноважений лише на централізоване перерахування коштів для виплати пенсії, яке здійснюється за списками, сформованими головними управліннями Пенсійного фонду областей та м. Києва.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Зі змісту наведеної норми вбачається, що захисту адміністративним судом підлягають порушені права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Однак, суд зазначає, що на момент звернення до суду з цим позовом та на час розгляду та вирішення справи, права позивача щодо фінансування на виплату щомісячного грошового утримання після її перерахунку не порушені.

З урахуванням вищевикладених та встановлених судом обставин, суд доходить висновку, що ці позовні вимоги є безпідставними та не належать задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч.1 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, оцінюючи встановлені факти, суд дійшов висновку, що відповідач, заперечуючи проти позову не довів, з посиланням на відповідні докази правомірності своїх дій, а тому позовні вимоги належать задоволенню частково.

Також у позовній заяві позивач просив звернути рішення до негайного виконання в межах одного місяця.

Розглянувши вказане клопотання, суд виходить з такого.

Приписами ч. 1 ст. 371 КАС України визначено, що негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів у межах суми стягнення за один місяць.

Однак, суд звертає увагу, що позивачу не був присуджений розмір пенсії, що виключає застосування вказаної норми кодексу до спірних правовідносин, а тому у задоволенні цього клопотання слід відмовити.

Також у позовній заяві позивач просить встановити судовий контроль за виконанням судового рішення та зобов`язати відповідача подати суду звіт про виконання судового рішення.

Розглянувши вказане клопотання, суд вважає, що воно не належить задоволенню, з таких підстав.

Частиною 2 ст. 14 КАС України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Враховуючи те, що зазначена норма не є імперативною та позивачем не надано доказів того, що рішення не буде виконане відповідачем добровільно, суд вважає, що клопотання не належить задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з тим, що позов задоволено частково судовий збір належать стягненню з відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 3632 грн.

У зв`язку з тим, що судові витрати пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз в цій справі відсутні, жодні судові витрати не належать стягненню з позивача на користь відповідачів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83), Пенсійного фонду України (01014, м. Київ, вул. Бастіонна, 9, ) про визнання протиправним та скасування рішення №25 від 27.07.2020 року, №25 від 02.11.2020 року,№ 25 від 13.11.2020 року, №25 від 16.03.2021 року в частині зменшення відсоткового розміру щомісячного довічного грошового утримання та стажу роботи на посаді судді та визнання права на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 90 % суддівської винагороди та стажу роботи на поcаді судді 28 років 02 місяців 17 днів та зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №25 від 27.07.2020 року, в частині зменшення ОСОБА_1 стажу роботи на посаді судді з 28 років 02 місяців 17 днів до 26 років 01 місяць 3 дні.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №25 від 02.11.2020 року,№ 25 від 13.11.2020 року, №25 від 16.03.2021 року в частині зменшення ОСОБА_1 стажу роботи на посаді судді з 28 років 02 місяців 17 днів до 23 років 08 місяців 23 дні.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83) зазначити у перерахунках пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) ОСОБА_1 стаж роботи на посаді судді 28 років 02 місяців 17 днів та здійснити йому відповідний перерахунок щомісячного довічного грошового утримання з урахуванням стажу роботи на посаді судді 28 років 02 місяців 17 днів.

В іншій частині позовних вимог, - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір в сумі 3632 грн (три тисячі шістсот тридцять дві гривні 00 копійок).

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України, п. 3 розділу УІ Прикінцевих положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Повний текст рішення виготовлено та підписано « 19» червня 2023 року.

Суддя Л.Р. Юхтенко