Справа № 580/6169/22
Суддя: Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ
Дата ухвалення: 2023-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2023 року справа № 580/6169/22

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кульчицького С. О., розглянувши в порядку спрощеного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі позивач) з позовом до військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) (далі відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення про відмову в перетинанні державного кордону України громадянину України, який досяг 16-річного віку від 25.10.2022, яким відмовлено у перетинанні державного кордону на виїзд з України на міжнародному автомобільному пункті пропуску «Шегині» позивачу;

- визнати протиправним та скасувати рішення про відмову в перетинанні державного кордону України громадянину України, який досяг 16-річного віку від 25.10.2022, яким відмовлено у перетинанні державного кордону на виїзд з України на пункті пропуску «Мостиська» позивачу.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що з 01.04.2022 навчається за докторською програмою з педагогіки Філософського Факультету Українського Вільного Університету в Мюнхені (Баварія, Федеративна Республіка Німеччина). Форма навчання денна. Термін закінчення навчання згідно з програмою 31.03.2027. Також вказав, що працює в освітній системі України, має педагогічне звання «викладач-методист», науковий ступінь кандидата педагогічних наук за спеціальністю «Інформаційно-комунікаційні технології в освіті». Як штатний викладач Сєвєродонецького фахового коледжу культури і мистецтв імені Сергія Прокоф`єва, де працює за основним місцем роботи з 2016 року, був направлений у відрядження до Федеративної Республіки Німеччина (Український вільний університет, м. Мюнхен) для участі в екзаменаційній сесії в рамках докторантури з 24.10.2022 по 31.10.2022.

Згідно з довідкою Черкаського об`єднаного міського ТЦК та СП від 30.06.2022 № 828 позивач не підлягає призову на військову службу під час мобілізації до 29.12.2022 відповідно до абз. 3 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

25.10.2022 ним здійснена спроба виїзду за кордон через МАП пропуску «Мостиська», однак йому було відмовлено, оскільки він не зміг надати на паспортний контроль документи, що підтверджують підставу для виїзду за кордон. Позивач вказує, що це не відповідає дійсності, оскільки для підтвердження права на перетин державного кордону ним були надані до пункту пропуску 25 документів. Цього ж дня, з тим же пакетом документів позивач спробував здійснити виїзд за кордон через МАП пропуску «Шегині», однак йому було відмовлено в перетинанні державного кордону України у зв`язку з тим, що він не зміг надати на паспортний контроль відповідні документи.

З вказаними рішеннями про відмову у перетині кордону позивач не погоджується та вважає, що має право виїзду за кордон, у зв`язку з чим звернувся за захистом своїх прав до суду.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 09.01.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

14.02.2023 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що в ході перевірки документів було встановлено відсутність документу, який би посвідчував приналежність позивача до категорії осіб, які звільненні від мобілізації та підпадають під дію Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17.01.1995 року № 57. Зазначив, що громадяни чоловічої статті віком від 18 до 60 років, які є здобувачами професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої, асистенти-стажисти, аспіранти та докторанти, які навчаються за денною або дуальною формами здобуття освіти в Україні не підлягають призову на військову службу під час мобілізації, але, з урахуванням приписів п. 2-6 Правил, дана категорія не має права виїжджати за кордон, так як ця категорія зазначена в абзаці другому частини третьої статті 23 Закону №3543-ХІІ.

21.02.2023 позивач подав до суду відповідь на відзив, в якій, вважаючи, що наведені відповідачем у відзиві заперечення не підтверджуються доказами, просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 01.04.2022 навчається за докторською програмою з педагогіки Філософського Факультету Українського Вільного Університету в Мюнхені (Баварія, Федеративна Республіка Німеччина) на денній формі навчання, термін закінчення навчання згідно програми 31.03.2027, що підтверджується студентським квитком (а. с. 29-31), студентським договором на навчання (а. с. 33-37), рахунком на оплату за навчання (а. с. 38-39), квитанціями про сплату вартості навчання (а. с. 40-41), запрошенням від 05.07.2022 (а. с. 27), запрошенням від 27.09.2022 (а. с. 25), довідкою від 04.07.2022 про те, що ОСОБА_1 є докторантом Українського Вільного Університету у Мюнхені за докторською програмою з педагогіки Філософського Факультету, денна форма навчання (а. с. 28).

Позивач працює викладачем Сєвєродонецького фахового коледжу культури і мистецтв імені Сергія Прокоф`єва з 2016 року та має навчальне навантаження 788 годин на 2022/2023 навчальний рік, що дорівнює 1,1 ставки викладацького складу закладу фахової перед вищої освіти, що підтверджується наказом комунального закладу «Сєвєродонецьке обласне музичне училище ім. С.С. Прокоф`єва» Луганської обласної ради від 29.09.2016 № 88-к «Про прийняття ОСОБА_1 » (а. с. 19), довідкою Сєвєродонецького фахового коледжу культури і мистецтв імені Сергія Прокоф`єва Луганської обласної державної адміністрації від 17.10.2022 № 163 (а. с. 20).

Відповідно до наказу Сєвєродонецького фахового коледжу культури і мистецтв імені Сергія Прокоф`єва Луганської обласної державної адміністрації «Про направлення у відрядження» від 17.10.2022 № 12-в позивач був відряджений до Федеративної Республіки Німеччина (Український вільний університет, м. Мюнхен) для участі в екзаменаційній сесії першого блоку зимового семестру в рамках докторантури за спеціальністю «Педагогіка» з 24.10.2022 по 31.10.2022 (а. с. 21).

Згідно з тимчасовим посвідченням військовозобов`язаного НОМЕР_2 позивач взятий на облік в Черкаському ОМВК Черкаської області 14.06.2020 та йому надано відстрочку від призову по мобілізації на 6 місяців відповідно до абз. 3 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» до 29.12.2022, про що в зазначеному посвідченні міститься відмітка начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 полковником ОСОБА_2 (а. с. 42).

Також відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_3 від 30.06.2022 № 828 позивач не підлягає призову на військову службу під час мобілізації до 29.12.2022 (а. с. 43).

25.10.2022 з метою виїзду за кордон позивач прибув до пункту пропуску Мостиська, однак інспектором прикордонної служби 1 категорії 4 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби «ІІІегині» майстер сержантом ОСОБА_3 , як уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_4 , прийнято рішення про відмову в перетині державного кордону України. Рішення про відмову мотивоване тим, що у зв`язку із Законом України Про правовий режим воєнного стану, Указом Президента України № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, а також Законом України Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 позивача тимчасово обмежено у праві виїзду з України, згідно ст. 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію та Постанови КМУ від 27.01.1995 № 57 Про затвердження Правил перетинання державного кордону України, так як вищезазначений громадянин не зміг надати на паспортний контроль документи, що підтверджують підставу для виїзду за кордон (а. с. 13).

Того ж дня, позивач спробував здійснити виїзд за кордон через пункт пропуску «Шегині», однак інспектором прикордонної служби вищої категорії 2 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби «Шегині» (тип А) майстром сержантом ОСОБА_4 , як уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_4 , йому було відмовлено в перетинанні державного кордону України у зв`язку з тим, що Законом України Про правовий режим воєнного стану, Указом Президента України № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, а також Законом України Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 позивача тимчасово обмежено у праві виїзду з України, з відсутністю підстав на право перетинання державного кордону, згідно статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію та Постанови КМУ від 27.01.1995 № 57 Про затвердження Правил перетинання державного кордону України, так як вищезазначений громадянин не зміг надати на паспортний контроль відповідні документи (а. с. 15).

Не погоджуючись з такими рішеннями, позивач звернувся із вказаним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з такого.

Згідно ч. 1 ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 64 Конституції України визначено, що Конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України громадянин України має право виїхати з України, крім випадків, передбачених цим Законом, та в`їхати в Україну.

За правилами ст. 2 Закону України Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України документами, що дають право громадянину України на виїзд з України і в`їзд в Україну, є:

паспорт громадянина України для виїзду за кордон;

дипломатичний паспорт України;

службовий паспорт України;

посвідчення особи моряка;

посвідчення члена екіпажу;

посвідчення особи на повернення в Україну (дає право на в`їзд в Україну).

Згідно із ст. 3 Закону України Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України правила перетинання державного кордону України громадянами України встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до цього Закону та інших законів України.

Правові основи здійснення прикордонного контролю, порядок його здійснення, умови перетинання державного кордону України визначає Закон України Про прикордонний контроль від 05.11.2009 №1710-VI (далі - Закон №1710-VI; в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з ч. 1 ст. 14 Закону України Про прикордонний контроль іноземцю або особі без громадянства, які не відповідають одній чи кільком умовам перетинання державного кордону на в`їзд в Україну або на виїзд з України, зазначеним у частинах першій, третій статті 8 цього Закону, а також громадянину України, якому відмовлено у пропуску через державний кордон при виїзді з України у зв`язку з відсутністю документів, необхідних для в`їзду до держави прямування, транзиту, в передбачених законодавством випадках або у зв`язку з наявністю однієї з підстав для тимчасового обмеження його у праві виїзду за кордон, визначених статтею 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України", відмовляється у перетинанні державного кордону лише за обґрунтованим рішенням уповноваженої службової особи підрозділу охорони державного кордону із зазначенням причин відмови. Уповноважена службова особа підрозділу охорони державного кордону про прийняте рішення доповідає начальнику органу охорони державного кордону.

Таке рішення набирає чинності невідкладно. Рішення про відмову у перетинанні державного кордону оформляється у двох примірниках. Один примірник рішення про відмову у перетинанні державного кордону видається особі, яка підтверджує своїм підписом на кожному примірнику факт отримання такого рішення. У разі відмови особи підписати рішення про це складається акт.

Відповідно до ст.6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" № 3857-XII від 21 січня 1994 року (далі - Закон України №3857-XII) право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли:

1) він обізнаний з відомостями, які становлять державну таємницю, - до закінчення терміну, встановленого статтею 12 цього Закону;

3) стосовно нього у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, застосовано запобіжний захід, за умовами якого йому заборонено виїжджати за кордон, - до закінчення кримінального провадження або скасування відповідних обмежень;

4) він засуджений за вчинення кримінального правопорушення - до відбуття покарання або звільнення від покарання;

5) він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів;

9) він перебуває під адміністративним наглядом Національної поліції - до припинення нагляду.

10) він є керівником юридичної особи або постійного представництва нерезидента (згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру, наданими відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань"), що не виконує встановленого Податковим кодексом України податкового обов`язку щодо сплати грошових зобов`язань, що призвело до виникнення у такої юридичної особи або постійного представництва нерезидента податкового боргу в сумі, що перевищує 1 мільйон гривень, та якщо такий податковий борг не сплачено протягом 240 календарних днів з дня вручення платнику податків податкової вимоги, - до погашення суми такого податкового боргу, у зв`язку з яким таке обмеження встановлюється.

Матеріали справи свідчать про те, що відповідач в оскаржуваних рішеннях не зазначив жодної з визначених статтею 6 Закону України №3857-XII підстави для тимчасового обмеження позивачу права на виїзд з України.

Натомість, оскаржувані рішення містять посилання на Закон України Про правовий режим воєнного стану, Указ Президента України №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, Закон України Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 року, а також постанову КМУ №57.

Указом Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 №64/2022 (далі - Указ № 64/2022), затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Надалі неодноразово строк дії воєнного часу продовжувався, зокрема, Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженим Законом України від 14.03.2022 № 7168, Указом Президента України від 19.04.2022 № 7300, затвердженого Законом України від 21.04.2022 № 2212-IX, Указом Президента України від 17.05.2022 № 341/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 № 2263-IX, Указом Президента України від 12.08.2022 № 573/2022, затвердженим Законом України від 15.08.2022 № 2500-IX, Указом Президента України від 07.11.2022 № 757/2022, затвердженим Законом України 16.11.2022 № 2738-IX, Указом Президента України від 06.02.2023 № 58/2023, затвердженим Законом України від 07.02.2023 № 2915-IX, Указом Президента України від 01.05.2023 № 254/2023 та продовжений до теперішнього часу.

Отже, на момент виникнення спірних правовідносин в Україні діяв правовий режим воєнного стану.

У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 34. 38, 39, 41, 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України Про правовий режим воєнного стану (п. 3 Указу №64/2022).

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 8 Закону Про правовий режим воєнного стану від 12.05.2015 №389-VІІІ в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану: встановлювати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливий режим в`їзду і виїзду. обмежувати свободу пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів.

29.12.2021 року Кабінет Міністрів України відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 8 Закону України Про правовий режим воєнного стану затвердив Порядок встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, про що прийняв Постанову №1455 (далі - Порядок №1455, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Цей Порядок визначає процедуру встановлення заходів особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або її окремих місцевостях, де введено воєнний стан (далі - особливий режим), що здійснюються військовим командуванням разом з військовими адміністраціями (у разі їх утворення) самостійно або із залученням органів виконавчої влади. Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (п.1 Порядку №1455).

З приписами пункту 2 Порядку №1455 правовою основою встановлення та здійснення заходів особливого режиму є Конституція України. Закон України Про правовий режим воєнного стану, Указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях.

Встановлення особливого режиму здійснюється військовим командуванням на підставі Указу Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях (п. 4 Порядку № 1455).

Згідно з п. 8 Порядку № 1455 перетинання державного кордону в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю на території, де введено воєнний стан, здійснюється з урахуванням обмежень, встановлених законодавством.

Відповідно до статті 1 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію від 21.10.1993 №3543-ХІІ (далі - Закон №3543-ХІІ, у редакції на час виникнення спірних відносин) мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Статтею 22 Закону №3543-ХІІ визначені обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Поряд з цим статтею 23 Закону №3543-ХІІ передбачена відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації.

Згідно з ч. 2 ст. 23 Закону №3543-ХІІ призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають, зокрема, здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, асистенти-стажисти, аспіранти та докторанти, які навчаються за денною або дуальною формами здобуття освіти.

Як встановив суд, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 01.04.2022 навчається за докторською програмою з педагогіки Філософського Факультету Українського Вільного Університету в Мюнхені (Баварія, Федеративна Республіка Німеччина) на денній формі навчання, термін закінчення навчання згідно програми 31.03.2027, що підтверджується студентським квитком (а. с. 29-31), студентським договором на навчання (а. с. 33-37), рахунком на оплату за навчання (а. с. 38-39), квитанціями про сплату вартості навчання (а. с. 40-41), запрошенням від 05.07.2022 (а. с. 27), запрошенням від 27.09.2022 (а. с. 25), довідкою від 04.07.2022 про те, що ОСОБА_1 є докторантом Українського Вільного Університету у Мюнхені за докторською програмою з педагогіки Філософського Факультету, денна форма навчання (а. с. 28).

Листом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 17.03.2022 №23-6855/0/6-22-Вих Щодо порядку організації виїзду за кордон на період дії правового режиму воєнного стану, встановлюється, що органам Держприкордонслужби слід врахувати, що обмеження щодо заборони на період дії правового режиму воєнного стану виїзду за межі України громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років не застосовуються до здобувачів фахової передвищої та вищої освіти, асистентів-стажистів, аспірантів та докторантів, які навчаються за кордоном за денною або дуальною формами здобуття освіти (студенти, слухачі). Підтверджуючими документами можуть бути: довідки про відстрочку, видані військкоматами про тимчасову непридатність (від 1 до 6 місяців) до військової служби (пп. 9 п. 3 зазначеного Листа).

Постановою Кабінету Міністрів України затверджено Правила перетинання державного кордону громадянами України від 17.01.1995 №57 (далі - Правила №57 в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 2 Правил №57 передбачено, що у випадках, визначених законодавством, для перетинання державного кордону громадяни крім паспортних документів повинні мати також підтверджуючі документи.

Пунктом 12 Правил №57 передбачено, що для здійснення прикордонного контролю громадяни подають уповноваженим службовим особам підрозділу охорони державного кордону паспортні, а у випадках, передбачених законодавством, і підтверджуючі документи без обкладинок і зайвих вкладень. Паспортні та підтверджуючі документи громадян, які перетинають державний кордон, перевіряються уповноваженими службовими особами підрозділу охорони державного кордону з метою встановлення їх дійсності та належності громадянину, який їх пред`являє. У ході перевірки документів під час виїзду з України з`ясовується наявність або відсутність підстав для тимчасового обмеження громадянина у праві виїзду за кордон.

Правила №57 серед іншого передбачають процедуру перетинання державного кордону в умовах воєнного стану для певних категорій чоловіків віком від 18 до 60 років за умови наявності відповідних документів. При цьому Правила №57 не регламентують процедуру перетину державного кордону в умовах воєнного стану для здобувачів професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються закордоном за денною або дуальною формами здобуття освіти.

Водночас, в оскаржуваних рішеннях не зазначено, який саме пункт Правил №57 та/або норми зазначених відповідачем у спірних рішеннях нормативних актів застосовано органом прикордонного контролю під час винесення зазначених рішень, а також не визначено, які саме документи на підтвердження підстави для виїзду за кордон позивач не зміг надати на паспортний контроль.

При цьому, в оскаржуваних рішеннях не надано оцінку поданим позивачем документам на підтвердження підстави для виїзду за кордон.

Зокрема, в матеріалах справи містяться такі документи:

1) тимчасове посвідчення військовозобов`язаного НОМЕР_2 , відповідно до якого позивач 14.06.2020 взятий на облік в Черкаському ОМВК Черкаської області та йому надано відстрочку від призову по мобілізації на 6 місяців відповідно до абз. 3 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» до 29.12.2022, про що в зазначеному посвідченні міститься відмітка начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 полковником ОСОБА_2 ;

2) довідка Черкаського об`єднаного міського ТЦК та СП від 30.06.2022 № 828, відповідно до якої позивач не підлягає призову на військову службу під час мобілізації до 29.12.2022 відповідно до абз. 3 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»;

2) довідка для виїзду за кордон здобувачів фахової передвищої та вищої освіти, асистентів-стажистів, аспірантів та докторантів, які навчаються за денною або дуальною формами здобуття освіти № 193 від 15.09.2022;

3) довідка Сєвєродонецького фахового коледжу культури і мистецтв імені Сергія Прокоф`єва Луганської обласної державної адміністрації від 17.10.2022 № 164, в якій т. в. о. директора Яворська М. звертається до Державній прикордонній службі України з проханням дозволити виїзд за межі державного кордону позивачу. Також в ній зазначено, що позивач з 24.10.2022 по 31.10.2022 направлений до Українського Вільного Університету (м. Мюнхен, Федеративна Республіка Німеччина) для участі в екзаменаційній сесії першого блоку зимового семестру в рамках докторантури за спеціальністю «Педагогіка»;

3) запрошення позивача на навчання від 27.09.2022;

4) довідка від 04.07.2022 видана про те, що позивач є докторантом Українського Вільного Університету в Мюнхені, форма навчання денна;

5) студентський квиток позивача, виданий Українським Вільним Університетом в Мюнхені, дійсний з 01.10.2022 до 31.03.2023;

6) студентський договір на навчання в Українському Вільному Університеті в Мюнхені від 30.09.2022; рахунки на оплату за навчання від 01.07.2022 та від 16.09.2022; квитанції про сплату вартості навчання;

7) наказ Сєвєродонецького фахового коледжу культури і мистецтв імені Сергія Прокоф`єва Луганської обласної державної адміністрації «Про направлення у відрядження» від 17.10.2022 № 12-в, відповідно до якого позивач був відряджений до Федеративної Республіки Німеччина (Український вільний університет, м. Мюнхен) для участі в екзаменаційній сесії першого блоку зимового семестру в рамках докторантури за спеціальністю «Педагогіка» з 24.10.2022 по 31.10.2022.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Враховуючи викладене, оскаржувані рішення не можуть вважатись обґрунтованими та такими, які прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття спірних рішень.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На думку суду, позивач надав належні та допустимі докази в обґрунтування заявлених ним позовних вимог щодо визнання протиправними та скасування спірних рішень, в той час як відповідач, як суб`єкт владних повноважень, покладений на нього обов`язок доказування правомірності прийняття оскаржуваних рішень з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 КАС України, не виконав.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову шляхом визнання протиправними та скасування рішення про відмову в перетинанні державного кордону України громадянину України, який досяг 16-річного віку від 25.10.2022, яким ОСОБА_1 відмовлено у перетинанні державного кордону на виїзд з України на міжнародному автомобільному пункті пропуску «Шегині» та рішення про відмову в перетинанні державного кордону України громадянину України, який досяг 16-річного віку від 25.10.2022, яким ОСОБА_1 відмовлено у перетинанні державного кордону на виїзд з України на пункті пропуску «Мостиська».

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно із ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до частини 1 статті 139 вказаного Кодексу при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на те, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, то судові витрати, які підлягають відшкодуванню, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 9, 72, 76, 77, 78, 80, 120, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) () про відмову в перетинанні державного кордону України громадянину України, який досяг 16-річного віку від 25.10.2022, яким відмовлено ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) у перетинанні державного кордону на виїзд з України на міжнародному автомобільному пункті пропуску «Шегині».

Визнати протиправним та скасувати рішення військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) () про відмову в перетинанні державного кордону України громадянину України, який досяг 16-річного віку від 25.10.2022, яким відмовлено ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) у перетинанні державного кордону на виїзд з України на пункті пропуску «Мостиська».

Стягнути з бюджетних асигнувань військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір в сумі 992,40 грн (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 копійок).

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Суддя Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ