Справа № 380/13792/23
Суддя: Кисильова Ольга Йосипівна
Дата ухвалення: 2023-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

з питань вжиття заходів забезпечення позову

16 червня 2023 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Кисильової О.Й,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження заяву про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом комунального підприємства "Сокальжитлокомунсервіс" до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в:

Комунальне підприємства "Сокальжитлокомунсервіс" (далі - позивач) звернулось до суду із адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Львівській області (далі- відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 08.06.2023 № 18914-13-01 "Про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу", прийняте відносно КП "Сокальжитлокомунсервіс".

Ухвалою від 16.06.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Разом із позовною заявою КП "Сокальжитлокомунсервіс" подало заяву про забезпечення позову шляхом:

- зупинення стягнення (примусове списання) на підставі рішення від 08.06.2023 №18914-13-01 "Про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу" до набрання законної сили судовим рішенням у справі за позовною заявою (адміністративним позовом) комунального підприємства "Сокальжитлокомунсервіс" до ГУ ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ДПС у Львівській області від 08.06.2023 № 18914-13-01;

- заборони Головному управлінню ДПС у Львівській області оформлювати та подавати банкам, небанківським надавачам платіжних послуг платіжні інструкції на примусове списання (стягнення) з рахунків платника комунального підприємства "Сокальжитлокомунсервіс" на підставі та на виконання рішення від 08.06.2023 № 18914-13-01 "Про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу" до набрання законної сили судовим рішенням у справі за позовною заявою (адміністративним позовом) КП "Сокальжитлокомунсервіс" до ГУ ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ДПС у Львівській області від 08.06.2023 № 18914-13-01.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що Головне управлінням ДПС у Львівській області винесло рішення від 08.06.2023 № 18914-13-01 про погашення позивачем суми податкового боргу, не зазначивши у цьому рішенні суми боргу. Специфіка оскаржуваного рішення полягає в тому, що таке підлягає обов`язковому та безспірному виконанню банківськими установами, надавачами послуг, в яких платник податків має розрахункові та/або поточні рахунки без згоди на це КП "Сокальжитлокомунсервіс". Вжиття податковим органом заходів щодо стягнення суми грошових коштів з рахунків у банківських установах унеможливить поновлення прав позивача, оскільки подання до адміністративного суду позову про скасування рішення буде марним, адже не забезпечить належний захист прав платника податків. При цьому, стягненням коштів буде завдано значної шкоди позивачу, що унеможливить подальше нормальне ведення господарської діяльності.

Позивач також вказує, що оскаржуване рішення прийняте (згідно з його змістом) щодо усієї суми податкового боргу. Поряд із цим, погашення усієї суми податкового боргу включає процедуру звернення до суду за відповідним дозволом. З ЄДРСР не встановлено звернення податкового органу до суду із таким позовом.

Відмічає, що за текстом рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 08.06.2023 № 18914-13-01 не вказано та не визначено розміру податкового боргу позивача, що підлягає стягненню, що свідчить про недотримання принципу належного урядування.

Таким чином, позивач вважає, що не вжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист чи поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Окрім цього, на переконання позивача, очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень та порушень прав, свобод або інтересів особи, яка звернулась до суду, таким рішенням, дією чи бездіяльністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Згідно із п. 10 ч. 1 ст. 4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи відсутність необхідності отримати додаткові документи або пояснення від учасників справи, суд розглядає заяву позивача у письмовому провадженні без виклику сторін.

Надаючи оцінку доводам позивача про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову, суд враховує таке.

Відповідно до ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняє дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

За приписами ст. 151 КАС України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Частиною 2 ст. 151 КАС України встановлено, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Отже, інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі.

При цьому, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Таким чином, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 25.04.2019 усправі № 826/10936/18, від 30.09.2019 у справі № 826/10936/18, від 22.11.2019 у справі № 640/18007/18.

Суд зазначає, що оскаржуване рішення від 08.06.2023 № 18914-13-01 "Про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу" прийняте контролюючим органом у порядку, визначеному п. 95.5 ст. 95 Податкового кодексу України (далі ПК України).

Згідно із п. 95.1 ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Пунктом 95.2 ст. 95 ПК України визначено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Відповідно до п. 95.3 ст. 95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення контролюючого органу підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу та скріплюється гербовою печаткою контролюючого органу.

Зі змісту рішення відповідача від 08.06.2023 № 18914-13-01 убачається, що воно прийняте заступником начальника Головного управління ДПС у Львівській області відповідно до п. 95.5 ст. 95 ПК України про здійснення погашення усієї суми податкового боргу шляхом стягнення безготівкових коштів з рахунків у банках, органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, та інших фінансових установах КП "Сокальжитлокомунсервіс".

Вирішуючи заявлене клопотання суд зважає на те, що рішення про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу приймається керівником/заступником aбo уповноваженою особою контролюючого органу за формою, затвердженою наказом ДПС України від 06.12.2019 № 199 "Про затвердження примірних форм Рішення про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу; Журналу реєстрації рішень, прийнятих відповідно до статті 95 Податкового кодексу України" (зі змінами).

Абзац другий п. 95.5 ст. 95 ПК України, в редакції чинній з 12.01.2023 передбачає порядок позасудового стягнення податкового боргу.

Так, згідно із абз. 2 п. 95.5 ст. 95 ПК України у разі якщо податковий борг виник у результаті несплати грошових зобов`язань та/або пені, визначених платником податків у податкових деклараціях або уточнюючих розрахунках, що подаються контролюючому органу в установлені цим Кодексом строки, стягнення коштів за рахунок готівки, що належить такому платнику податків, та/або коштів з рахунків/електронних гаманців такого платника у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей здійснюється за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу без звернення до суду, за умови якщо такий податковий борг не сплачується протягом 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку його сплати, та відсутності/наявності у меншій сумі непогашеного зобов`язання держави щодо повернення такому платнику податків помилково та/або надміру сплачених ним грошових зобов`язань, та/або бюджетного відшкодування податку на додану вартість. У разі наявності непогашеного зобов`язання держави перед платником податків у сумі, що є меншою за суму податкового боргу, ця норма застосовується в межах різниці між сумою податкового боргу та сумою зобов`язання держави.

У таких випадках:

рішення про стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців такого платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей є вимогою стягувача до боржника, що підлягає негайному та обов`язковому виконанню шляхом ініціювання переказу у платіжній системі за правилами відповідної платіжної системи.

Таким чином, прийняте на підставі абз. 2 п. 95.5 ст. 95 ПК України рішення може стосуватися тільки певного податкового боргу, коли як оскаржуване рішення прийнято згідно із його змістом щодо "усієї суми податкового боргу" шляхом стягнення безготівкових коштів.

При цьому, право податкового органу вживати заходи щодо погашення податкового боргу шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, безпосередньо пов`язано із надісланням (врученням) такому платнику податкової вимоги (пункт 95.2 статті 95 ПК України).

Вищевказані обставини суд встановлюватиме під час розгляду справи по суті на підставі наданих сторонами доказів.

Суд зауважує, що рішення чи дії суб`єктів владних повноважень справляють певний вплив на суб`єктів господарювання. Такі рішення можуть мати наслідки, які позивач оцінює негативно.

Проте, відповідно до статті 150 КАС України, зазначені обставини, навіть у разі їх доведення, не є безумовними підставами для застосування заходів забезпечення позову в адміністративній справі.

Аналізуючи заявлений позивачем захід забезпечення позову щодо зупинення стягнення (примусового списання), суд враховує те, що п. 5 ч.1 ст. 151 КАС України передбачає такий спосіб забезпечення позову як зупинення стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Разом з тим, оскаржуване рішення не є виконавчим документом та не є рішенням, яким стягнення здійснюється у безспірному порядку, зокрема, з підстав відсутності у ньому визначеної до стягнення суми, а є підставою для ініціювання примусового списання коштів з окремих рахунків платника податків.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про відмову у забезпеченні позову в частині зупинення стягнення на підставі рішення від 08.06.2023 № 18914-13-01 "Про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу".

Щодо вимог заяви позивача про забезпечення позову шляхом заборони Головному управлінню ДПС у Львівській області оформлювати та подавати банкам, небанківським надавачам платіжних послуг платіжні інструкції на примусове списання (стягнення) з рахунків платника податків КП "Сокальжитлокомунсервіс" на виконання рішення від 08.06.2023 № 18914-13-01, суд зазначає таке.

Порядок ініціювання та виконання платіжних операцій за рахунками користувачів платіжних послуг врегульовано Інструкцією про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг, затвердженою постановою Правління НБУ від 29.07.2022 № 163, яка набрала чинності з 01.08.2022 (далі - Інструкція № 163).

Згідно із підпунктами 5, 19, 20 пункту 6 Інструкції № 163:

- ініціатор - особа, яка на законних підставах ініціює платіжну операцію шляхом формування та/або подання відповідної платіжної інструкції, уключаючи застосування платіжного інструменту. До ініціаторів належать платник, отримувач, стягувач, обтяжувач;

- примусове списання (стягнення) - платіжна операція з рахунку платника, що здійснюється стягувачем без згоди платника на підставі встановленого законом України виконавчого документа у випадках, передбачених законодавством України, або на підставі рішення суду, що набрало законної сили, чи рішення керівника органу стягнення (його заступника або уповноваженої особи) у випадках, передбачених Податковим кодексом України;

- стягувач - особа, яка може бути ініціатором платіжної операції примусового списання (стягнення) коштів з рахунку платника на підставі виконавчих документів, визначених законом України, або на підставі рішення суду, що набрало законної сили, або рішення керівника органу стягнення (його заступника або уповноваженої особи) відповідно до Податкового кодексу України.

Порядок виконання надавачами платіжних послуг дебетового переказу коштів без згоди платника врегульовано пунктами 60-72 розділу IV Інструкції № 163.

Ініціатором платіжної операції під час дебетового переказу коштів із рахунку платника без його згоди (далі - примусове списання (стягнення) коштів) є орган державної виконавчої служби (державні виконавці)/приватні виконавці та контролюючий орган (далі - стягувач) (п. 60 Інструкції № 163).

Надавач платіжних послуг платника виконує примусове списання (стягнення) коштів із рахунків, відкритих платникам відповідно до нормативно-правового акта Національного банку з питань відкриття і закриття рахунків користувачам надавачами платіжних послуг (п. 61 Інструкції № 163).

Згідно із п. 62 Інструкції № 163 стягувач ініціює примусове списання (стягнення) коштів із:

1) рахунків платників - на підставі виконавчих документів, установлених законодавством України;

2) рахунків платників податків - на підставі рішення суду або рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу (за умов, визначених у п. 95.5 ст. 95 ПК України);

3) рахунків суб`єктів господарювання - на підставі рішення суду;

4) розрахункового рахунку небанківського надавача платіжних послуг - на підставі судового рішення за зобов`язаннями небанківського надавача платіжних послуг перед користувачем за умови, що таке зобов`язання пов`язано з наданням платіжних послуг небанківським надавачем платіжних послуг.

Стягувач у реквізиті "Призначення платежу" платіжної інструкції на примусове списання (стягнення) коштів (далі - платіжна інструкція) зазначає назву, дату видачі та номер (якщо він присвоєний) виконавчого документа або назву, дату видачі та номер (якщо він присвоєний) судового рішення/рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу (абзац перший пункту 64 Інструкції № 163).

Стягувач не подає надавачу платіжних послуг платника виконавчий документ або судове рішення/рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, на підставі якого оформлено платіжну інструкцію (абз. 3 п. 64 Інструкції № 163).

Надавач платіжних послуг платника приймає до виконання платіжну інструкцію стягувача незалежно від наявності достатнього залишку коштів на рахунку платника (п. 68 Інструкції № 163).

Стягувач має право відкликати платіжну інструкцію до моменту списання коштів з рахунку платника (п. 72 Інструкції № 163).

Беручи до уваги порядок ініціювання примусового списання (стягнення) коштів без згоди платника, та враховуючи, що предметом заявленого спору є правомірність прийняття відповідачем рішення від 08.06.2023 № 18914-13-01, вимоги позивача в частині заборони податковому органу оформлювати та подавати платіжні інструкції на примусове списання (стягнення) безготівкових коштів з рахунків платника податків у банках є обґрунтованими.

Поряд із цим, не є обґрунтованими вимоги в частині заявленої заборони на оформлення та подання платіжних інструкції на примусове списання (стягнення) небанківським надавачам платіжних послуг, оскільки згідно із п.п. 4 п. 62 Інструкції № 163, ініціювання примусового списання (стягнення) коштів із розрахункового рахунку небанківського надавача платіжних послуг передбачено виключно на підставі судового рішення.

Однак, у заявленому спорі позивач про списання коштів на підставі судового рішення, означеного у вищевказаному підпункті не зазначає.

За таких обставин, суд дійшов висновку про існування таких обставин, які можуть істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист порушених прав та інтересів позивача, відтак задовольняє заяву КП "Сокальжитлокомунсервіс" про забезпечення позову шляхом заборони Головному управлінню ДПС у Львівській області оформлювати та подавати банкам платіжні інструкції на примусове списання (стягнення) з рахунків платника податків КП "Сокальжитлокомунсервіс" на виконання рішення Головного управління ДПС у Львівській від 08.06.2023 № 18914-13-01 "Про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу", до набрання законної сили рішенням у справі № 380/13792/23.

Керуючись ст. ст. 150, 153, 154, 243, 248, 256, 293-295 КАС України, суд

у х в а л и в:

Заяву комунального підприємства "Сокальжитлокомунсервіс" про забезпечення позову задовольнити частково.

Вжити заходи забезпечення адміністративного позову шляхом заборони Головному управлінню ДПС у Львівській області () оформляти та подавати банкам платіжні інструкції на примусове списання (стягнення) з рахунків платника податків комунального підприємства "Сокальжитлокомунсервіс" () на виконання рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 08.06.2023 № 18914-13-01 "Про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу", до набрання законної сили рішенням у справі № 380/13792/23.

У задоволенні решти вимог заяви про забезпечення позову відмовити.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду в 15-денний строк з дня її проголошення.

Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні, строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя Кисильова О.Й.