Справа № 200/2699/23
Суддя: Галатіна О.О.
Дата ухвалення: 2023-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

19 червня 2023 року Справа №200/2699/23

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Галатіна О.О., розглянувши матеріали позовної заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Донбас-ВДМ» до ГУ ДПС у Донецькій області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №2,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Донбас-ВДМ» звернулось до суду з адміністративним позовом ГУ ДПС у Донецькій області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №2.

Позивач просить суд:

1) визнати протиправним та скасувати рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних №7017196/31386628 від 07.07.2022 року про відмову у реєстрації податкової накладної №2 від 17.05.2022 року;

2) зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну №2 від 17.05.2022 року подану ТОВ «Донбас - ВДМ» датою її фактичного отримання.

Поряд із цим, позивач просить суд поновити строк на оскарження рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних №7017196/31386628 від 07.07.2022 року про відмову у реєстрації податкової накладної №2 від 17.05.2022 року.

Аргументує вищезазначене тим, що з початком війни керівництво та представники позивача фактично не мали можливості доступу ні до офісних приміщень, ні до електронного кабінету платника податку, через об`єктивні обставини війни не могли повернутись до завершення процедури адміністративного оскарження та звернення до суду. Зазначає, про релокацію частини потужностей підприємства у зв`язку з війною.

Відповідно до п.п. 3 та 6 ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст. 160, 161, 172 КАС України та чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно частини 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Зазначена норма встановлює загальний строк звернення до адміністративного суду в публічно-правових спорах.

Спеціальним нормативно-правовим актом, який встановлює окремі правила та положення для регулювання відносин оподаткування та захисту; прав учасників податкових відносин, в тому числі захисту порушеного права в судовому порядку, є Податковий кодекс України.

Статтею 56 Податкового кодексу України визначено порядок оскарження рішень контролюючих органів.

Так, відповідно до пункту 56.1 статті 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Пунктом 56.18 статті 56 Податкового кодексу України визначено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню. Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.

Відповідно до пункту 102.1 статті 102 Податкового кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

Пунктом 102.2 статті 102 Податкового кодексу України визначені випадки, коли грошове зобов`язання може бути нараховане або провадження у справі про стягнення такого податку може бути розпочате без дотримання строку давності, визначеного в абзаці першому пункту 102.1 цієї статті.

Отже, пунктом 56.18 статті 56 Податкового кодексу України встановлено спеціальний строк у податкових правовідносинах, протягом якого за загальним правилом платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу.

Водночас, суд вважає за необхідне звернути увагу, що Верховний Суд в постанові від 16 грудня 2020 року у справі № 520/3902/2020 (№ К/9901/28475/20) зазначив, що строк звернення до суду з позовом про визнання протиправним і скасування рішень податкового органу про включення до переліку ризикових підприємств, про відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН з похідною вимогою про зобов`язання її зареєструвати, у разі, коли платником податків не використовувалася процедура адміністративного оскарження таких рішень як досудового порядку вирішення спору, визначається частиною 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України і становить шість місяців з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Правова позиція Верховного Суду в постанові від 16 грудня 2020 року у справі № 520/3902/2020 полягає перш за все у тому, що у справах цієї категорії застосовуються загальні строки звернення до суду, визначені нормами Кодексу адміністративного судочинства України, а не Податковим кодексом України.

При цьому, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 755/10947/17 зазначено, що суди при вирішенні спорів мають враховувати саме останню правову позицію Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду в своїй постанові від 10 листопада 2022 року у справі №990/115/22 зазначила, що введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду з позовами. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Таким чином, з огляду на зазначені положення Кодексу адміністративного судочинства України та висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 755/10947/17, суд приходить до висновку, що позивач мав звернутися до адміністративного суду з даним позовом у шестимісячний строк з дня отримання спірних рішень або коли позивач дізнався про порушення своїх прав.

Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї матеріалів, спірне рішення відповідачем було прийнято 07 липня 2022 року.

Позивачем не надані будь які докази про те, що ним були отримані ці рішення після 07 липня 2022 року.

Отже, останнім днем оскарження рішення було 07 січня 2023 року.

Як вбачається з поштового конверта в якому представник позивача направив позовну заяву з додатками до Донецького окружного адміністративного суду, даний позов був направлений 12 червня 2023 року, тобто з порушенням строків звернення до суду.

Згідно витягу з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських фармувань, Товариство з обмеженою відповідальністю «Донбас-ВДМ» зареєстровано 06.09.2001 року, реєстраційний номер 000256, за адресою 85300, Донецька область, м. Покровськ, вул. Нахімова, буд. 80.

Суд критично ставиться до посилання позивача на пропуск строку звернення до суду із вказаним позовом у зв`язку з війною та релокацією потужностей, оскільки доказів вищезазначеного, які підтверджували об`єктивність причин щодо пропуску строку звернення, до суду надано не було.

Таким чином, виходячи з аналізу вищевикладеного в сукупності, суд приходить до висновку, що даний адміністративний позов було подано позивачем з пропуском шестимісячного строку звернення до суду, за відсутності поважних причин для його поновлення.

Суд відзначає, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Разом з тим, суд наголошує, що у випадку пропуску строку звернення до суду підставами для його поновлення та розгляду справи є лише наявність поважних причин, тобто, обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Крім того, згідно частини п. 2 ч. 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, в позовній заяві зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Як вбачається з позовної заяви, зазначене не повне найменування відповідача 1.

Поряд із цим, відсутній ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України у відповідачів.

Таким чином, необхідно надати до суду позовну заяву із зазначенням повного найменування та ідентифікаційного коду юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України сторін у справі.

Згідно з частиною 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, позовна заява підлягає залишенню без руху із наданням позивачу строку для усунення вказаних недоліків, шляхом надання позовної заяви із зазначенням відомих номерів засобів зв`язку, офіційної електронної адреси або адресу електронної пошти позивача.

Керуючись статтями 2, 5, 126, 132, 143, 160, 161, 169, 248, 251, 256, 294 295, 297, підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання представника товариства з обмеженою відповідальністю «Донбас-ВДМ» про поновлення строку на оскарження рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних №7017196/31386628 від 07.07.2022 року про відмову у реєстрації податкової накладної №2 від 17.05.2022 року відмовити.

Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Донбас-ВДМ» до ГУ ДПС у Донецькій області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №2 залишити без руху.

Встановити позивачу п`ятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви, протягом якого позивач має надати до суду: заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із відповідними доказами в обґрунтування поважності причин пропуску такого строку; позовну заяву із зазначенням повного найменування та ідентифікаційного коду юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України сторін у справі.

Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені пунктом 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Направлення даної ухвали здійснювати шляхом електронного листування на електронні адреси учасників справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 293 КАС України, заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя О.О. Галатіна