Справа № 380/17432/22
Суддя: Кисильова Ольга Йосипівна
Дата ухвалення: 2023-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2023 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Кисильової О.Й.,

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі-позивач) звернулася до суду із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - відповідач), у якому просить:

- визнати протиправними дії відповідача про призначення, нарахування та виплату позивачу пенсії у меншому розмірі;

- врахувати повний пенсійний стаж у розмірі - 31 рік 9 місяців 17 днів, що підтверджується трудовою книжкою;

- зобов`язати відповідача провести перерахунок призначеної позивачу пенсії, для обчислення якої врахувати заробітну плату (дохід) за період з 1983 по 1994 роки;

- зобов`язати нарахувати надбавку у відповідності до ст. 28 Закону № 1058 за наднормовий страховий стаж та провести виплату недоплачених сум пенсії.

Ухвалою від 09.12.2022 позовну заяву залишено без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків.

Ухвалою від 09.01.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач 14 років 4 місяці 22 дні працювала в районах Крайньої Півночі і в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі. Зазначає, що район Крайньої Півночі у якому постійно працювала ОСОБА_1 віднесений до пільгових. Відтак, позивач вважає, що до розрахунку страхового стажу застосовується коефіцієнт один рік роботи за один рік та шість місяців страхового стажу, за період роботи в районі Крайньої Півночі, а загальний страховий стаж у такому випадку складає 31 рік 9 місяців 17 днів.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 09.04.2020 у справі №380/127/20 визнане протиправним та скасоване рішення Головного управління ПФУ у Львівській області № 1408/03.02-10 від 19.09.2019 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та зобов`язано Головне управління ПФУ у Львівській області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 період роботи з 30.10.1979 по 21.05.1994 року в районі Крайньої Півночі, на пільгових умовах, а саме - один рік роботи у вказаний період часу у районі Крайньої Півночі, за один рік та шість місяців. Також зобов`язано Головне управління ПФУ у Львівській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 10.09.2019 з урахуванням стажу роботи з 30.10.1979 по 21.05.1994 у районі Крайньої Півночі на пільгових умовах, а саме один рік роботи в указаний період у районі Крайньої Півночі за один рік та шість місяців та провести відповідні виплати.

На виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09.04.2020 у справі № 380/127/20 пенсійний орган призначив позивачу пенсію за віком з 10.09.2019. Загальний страховий стаж після виконання рішення суду від 09.04.2020 у справі №380/127/20 становить 28 років 5 місяців 16 день.

Вважаючи, що нарахування та виплата пенсії здійснюється відповідачем у меншому розмірі, аніж передбачають норми чинного законодавства, позивач 19.09.2022 звернулася до Головного управлін6ня ПФУ у Львівській області із заявою щодо нарахованого їй розміру пенсії. Листом від 18.10.2022 № 15000-14902/Ю-52/8-1300/22 відповідач повідомив, що нарахування та виплата пенсії проводиться відповідно до норм чинного законодавства.

Із наведених підстав просить позов задовольнити повністю.

06.02.2023 Головне управління ПФУ у Львівській області надіслало відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог, зазначивши, що до загального (страхового) стажу не враховано період одержання ОСОБА_1 матеріальної допомоги по безробіттю згідно п. 1 статті 31 Закону України "Про зайнятість населення" з 31.03.1997 по 15.01.1999. Відтак, у позивача відсутня доплата за понаднормовий стаж, оскільки страховий стаж ОСОБА_1 становить 28 років 05 місяців 16 днів, тобто менше 30 років.

Стверджує, що на адресу Головного управління надійшов лист Пенсійного фонду Російської Федерації № 4590/21-04 (від 02.04.2021 Bx. № 1450/10) про те, що провести перевірку довідки про заробітну плату від 30.11.2017 № 0507/05/47-17 видану ПАО "Ростелеком" за 1986-1994 роки немає можливості, у зв`язку з тим, що організація знята з обліку 06.12.2011, документи на збереження в Муніципальний архів не передані, а також, місце знаходження документів вищезазначеної організації невідоме.

Відтак, відповідач вважає, що відсутні підстави для обчислення пенсії позивача із урахуванням довідки про заробітну плату від 30.11.2017 № 0507/05/47-17 за період з 1983 по 1994 роки немає. Із наведених підстав відповідач просить відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ у Львівській області та отримує пенсію відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 09.04.2020 у справі №380/127/20 визнано протиправним та скасовано рішення відділу з питань призначення та перерахунків пенсій №1 Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області № 1408/03.02-10 від 19.09.2019 про відмову в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 період роботи з 30.10.1979 по 21.05.1994 у районі Крайньої Півночі, на пільгових умовах, а саме один рік роботи у вказаний період часу у районі Крайньої Півночі, за один рік та шість місяців. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 10.09.2019 з урахуванням стажу роботи з 30.10.1979 по 21.05.1994 року в районі Крайньої Півночі на пільгових умовах, а саме один рік роботи в указаний період у районі Крайньої Півночі за один рік та шість місяців та провести відповідні виплати.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08.10.2020 у справі №380/127/20 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишено без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09.04.2020 у справі № 380/127/20 - без змін.

ОСОБА_1 подала до Головного управління ПФУ у Львівській області довідки про заробітну плату від 28.06.2011 № 01/5-23/16449, видану ОАО "Газпромнефть-Ноябрьскнефтегаз" за 1979-1986 роки та від 30.11.2017 № 0507/05/47-17, видану ПАО "Ростелеком" за 1986-1994 роки.

У зв`язку з ти, що вищезгадані довідки не були підтверджені первинними документами, Головне управління ПФУ у Львівській області скерувало до Пенсійного фонду російської федерації листи від 04.12.2020 № 2928/53-16, від 03.11.2021 № 1300-5204-10/98955, від 29.11.2021 № 1300-5204-10/108367 щодо проведення перевірок поданих позивачем довідок про заробітну плату.

02.04.2021 на адресу відповідача від Пенсійного фонду російської федерації надійшов лист від 20.01.2021 за вx. № 1450/10 про те, що провести перевірку довідки про заробітну плату ОСОБА_1 від 30.11.2017 № 0507/05/47-17 видану ПАО "Ростелеком" за 1986-1994 роки немає можливості, оскільки організація знята з обліку 06.12.2011, документи на збереження в Муніципальний архів не передані, а також місце знаходження документів вищезазначеної організації невідоме.

На виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09.04.2020 у справі № 380/127/20 Головне управління ПФУ у Львівській області зарахувало до стажу роботи ОСОБА_1 період роботи з 30.10.1979 по 21.05.1994 в районі Крайньої Півночі, на пільгових умовах, а саме один рік роботи у вказаний період часу у районі Крайньої Півночі, за один рік та шість місяців та призначено пенсію за віком з 10.09.2019, обчисливши розмір пенсії з урахуванням довідки про заробітну плату від 28.06.2011 № 01/5-23/16449 та листа Управління Пенсійного фонду російської федерації від 28.01.2021 № 01/1/1/95, який надійшов на адресу управління 02.04.2021.

Вважаючи, що нарахування та виплата пенсії здійснюється відповідачем у меншому розмірі, аніж передбачають норми чинного законодавства, позивач 19.09.2022 звернулась до Головного управління ПФУ у Львівській області із заявою щодо нарахованого їй розміру пенсії.

Листом від 18.10.2022 № 15000-14902/Ю-52/8-1300/22 Головне Ууправління ПФУ у Львівській області повідомило, що нарахування та виплата ОСОБА_1 пенсії здійснюється відповідачем відповідно до норм чинного законодавства.

Не погоджуючись із діями відповідача щодо нарахування та розміру пенсії, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо незаконних дій відповідача, суд враховує таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначено Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV), який набув чинності з 01.01.2004.

Отже, з 01.01.2004 Закон № 1058-IV є основним законом, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду.

Згідно із ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності) та матеріальну допомогу у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу.

Відповідно до азц. 1 ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Суд встановив, що спірні правовідносини виникли з приводу права позивача на зарахування до страхового стажу періоду отримання позивачем допомогу по безробіттю з 31.03.1997 по 15.01.1999.

Згідно з трудовою книжкою серії від 30.01.1978 НОМЕР_1 (записи № 21-24), позивач ОСОБА_1 отримувала матеріальну допомогу по безробіттю з 31.03.1997 по 15.01.1999 у Трускавецькому центрі зайнятості Львівської області, а саме:

- 31.03.1997 призначено виплату допомоги з безробіття відповідно до п. 1 ст. 26 Закону України "Про зайнятість населення";

- 30.12. 1997 припинено виплату допомоги з безробіття відповідно до пп. "в" п. 11 ст. 30 Закону України "Про зайнятість населення";

- 20.07.1998 призначена виплата матеріальної допомоги з безробіття відповідно до п. 3 ст. 31 Закону України "Про зайнятість населення";

- 15.01.1999 припинено виплату матеріальної допомоги з безробіття відповідно до пп. "з" п. 1 ст. 30 Закону України "Про зайнятість населення".

Станом на 31.03.1997 право громадян України на державне пенсійне забезпечення було врегульоване Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11. 1991 № 1788-XII в редакції від 21.11 1996 (далі - Закон № 1788-XII ).

Відповідно до пункту "а" ч. 3 ст. 56 цього Закону до стажу роботи зараховувалась також: а) будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.

З 31.03.1997 по 15.01.1999 зміни до вказаної норми не вносились.

Отже, з 31.03.1997 по 15.01.1999 період одержання допомоги по безробіттю зараховувався до страхового стажу.

Станом на 31.03.1997 правові, економічні та організаційні основи зайнятості населення України і його захисту від безробіття, а також соціальні гарантії з боку держави в реалізації громадянами права на працю визначав Закон України "Про зайнятість населення" від 01.03.1991 № 803-XII (далі-Закон № 803-XII) у редакції від 07.01.1997.

Статтею 25 Закону № 803-XII передбачено наступні види компенсацій, як сприяння держави незайнятим громадянам у поновленні їх трудової діяльності: а) надання особливих гарантій працівникам, вивільнюваним з підприємств, установ, організацій; б) виплата стипендій в період професійної підготовки або перепідготовки і включення цього періоду до загального і безперервного трудового стажу; в) виплата в установленому порядку допомоги по безробіттю; г) подання додаткової матеріальної допомоги безробітному громадянину і членам його сім`ї з урахуванням наявності осіб похилого віку і неповнолітніх дітей, які перебувають на його утриманні.

За змістом ст. 26 Закону № 803-XII особливою гарантією працівникам, які втратили роботу у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці визначала право на одержання допомоги по безробіттю (підпункт "б" пункту 1).

Згідно зі ст. 31 Закону № 803-XII "Матеріальна допомога" передбачала умови виплати матеріальної й іншої допомоги (включаючи дотації за користування житлом, комунальними послугами, громадським транспортом).

Тобто з 31.03.1997 ОСОБА_1 була призначена допомога по безробіттю, а не матеріальна допомога.

Виплату допомоги по безробіттю позивачу припинено 30.12.1997 (запис № 22 у трудовій книжці).

Беручи до уваги те, що згідно з п. "а" ч. 3 ст. 56 Закону № 1788-XII до стажу роботи зараховувався період одержання допомоги по безробіттю, та що з 31.03.1997 по 30.12.1997 позивач отримувала допомогу по безробіттю, суд вважає, що позивач має право на зарахування цього періоду до стажу роботи (страхового стажу).

Таким чином, відмовляючи у зарахуванні позивачу до страхового стажу періоду одержання допомоги по безробіттю з 31.03.1997 по 30.12.1997, відповідач діяв неправомірно, що є підставою для задоволення цієї частини позовних вимог.

25.12.1997 Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про зайнятість населення" від 21.11.1997 № 665/97-ВР внесені зміни до статей 25 та 31 Закону № 803-XII, та викладено ці статті у новій редакції, яка діяла до 15.01.1999 (момент припинення виплати матеріальної допомоги по безробіттю позивачу).

Так, стаття 25 Закону № 803-XII у редакції від 25.12.1997 визначала, що держава створює умови незайнятим громадянам у поновленні їх трудової діяльності та забезпечує їм такі види компенсацій: а) надання особливих гарантій працівникам, вивільнюваним з підприємств, установ, організацій; б) виплата матеріальної допомоги в період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації; в) виплата в установленому порядку допомоги по безробіттю, матеріальної допомоги по безробіттю; г) подання додаткової матеріальної допомоги безробітному громадянину і членам його сім`ї з урахуванням наявності осіб похилого віку і неповнолітніх дітей, які перебувають на його утриманні.

Згідно зі ст. 31 Закону № 803-XII у редакції від 25.12.1997 "Матеріальна допомога по безробіттю" передбачала право безробітних після закінчення строку виплати допомоги по безробіттю на отримання матеріальної допомоги по безробіттю.

Таким чином, суд вважає, що починаючи з 20.07.1998 по 15.01.1999 позивач отримувала матеріальну допомогу по безробіттю відповідно до п. 3 ст. 31 Закону України "Про зайнятість населення".

Суд звертає увагу на те, матеріальна допомога по безробіттю, яку отримувала позивач протягом спірного періоду та допомога по безробіттю є різними видами допомоги, при цьому, період виплати допомоги по безробіттю зараховується до страхового стажу, а період виплати матеріальна допомога по безробіттю не зараховується.

Ураховуючи те, що, згідно з п. "а" ч. 3 ст. 56 Закону № 1788-XII до стажу роботи зараховувався період одержання допомоги по безробіттю, а також те, що з 30.12.1997 по 15.01.1999 позивач не отримувала допомоги по безробіттю, суд дійшов висновку про відсутність у позивачки права на зарахування цього періоду до стажу роботи (страхового стажу).

Таким чином, суд вважає, що відповідач, відмовляючи в зарахуванні позивачці до страхового стажу періоду одержання матеріальної допомоги по безробіттю з 30.12.1997 по 15.01.1999, діяв правомірно, що є підставою для відмови в задоволенні цієї частини позовних вимог.

Щодо вимоги позивачки про зобов`язання відповідача провести перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії, для обчислення якої врахувати заробітну плату (дохід) за період з 1983 по 1994 роки, суд враховує таке.

Відповідно до статті 40 Закону № 1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або у разі відсутності після 1 липня 2000 року 60 місяців страхового стажу, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 та зареєстроваим в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (далі - Порядок №22-1) передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Згідно із п. 2.1 Порядку № 22-1до заяви про призначення (перерахунок) пенсії за віком додаються, зокрема, документи про стаж та довідка про заробітну плату особи за період страхового стажу до 1 липня 2000 року, а, починаючи з 1 липня 2000 року, індивідуальні відомості про застраховану особу надаються відділом персоніфікованого обліку.

За змістом п.п. "в" п. 7 Порядку № 22-1 заробітна плата для призначення пенсії за період роботи до 1 липня 2000 року підтверджується довідкою підприємства, установи, організації (форма і зміст довідки визначено в додатку 1 Порядку).

Така довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами (пункт 17 Порядку).

Обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 1 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29.07.2020 у справі № 341/1132/17.

Крім того, у постанові Верховного Суду від 12.04.2021 у справі № 219/4550/17 суд дійшов наступного висновку:

"… посилання відповідача в обґрунтування касаційної скарги на неможливість врахування заробітної плати в зв`язку з неможливістю проведення перевірки обґрунтованості її видачі є безпідставним і висновки судів попередніх інстанцій не спростовує, оскільки надана позивачем довідка містила посилання на особові рахунки, як на первинні документи, на підставі яких вона видана, підприємство яке її видало на той час перебувало на обліку, а тому підстави для проведення перевірки поданої довідки у відповідача були відсутні".

Суд встановив, що згідно довідок про заробітну плату, наданих позивачем, ОСОБА_1 за період з за 1979 по 1994 рік працювала на різних підприємствах районів Крайньої Півночі Росії та отримував заробітну плату, відповідно до довідки від 28.06.2011 № 01/5-23/16449, виданої ОАО "Газпромнефть-Ноябрьскнефтегаз" за 1979-1986 роки та довідки від 30.11.2017 № 0507/05/47-17 виданої ПАО "Ростелеком" за 1986-1994 роки.

02.04.2021 на адресу відповідача надійшов лист вx. № 1450/10 від Пенсійного фонду російської федерації від 20.01.2021 про те, що провести перевірку довідки про заробітну плату від 30.11.2017 № 0507/05/47-17 видану ПАО "Ростелеком" за 1986-1994 роки немає можливості, у зв`язку з тим, що організація знята з обліку 06.12.2011, документи на збереження в Муніципальний архів не передані, а також, місце знаходження документів вищезазначеної організації невідоме.

Отже, спірним є питання достовірності відомостей про заробітну плату позивачки за 1986-1994 роки, зазначених у довідці від 30.11.2017 № 0507/05/47-17, виданої ПАО "Ростелеком".

Зі змісту довідки від 30.11.2017 № 0507/05/47-17, виданої ПАО "Ростелеком", вбачається, що вона видана на підставі особових рахунків. Крім того, зазначені у довідці відомості завірені відповідними печатками, містять відомості про фактичну суму заробітної плати ОСОБА_1 за період з 1986 по 1994 роки, а також відомості про відрахування внесків до Пенсійного фонду російської федерації.

Крім того, у постанові від 21.02.2020 у справі № 291/99/17 Верховний Суд дійшов висновку, що " перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі самі по собі не можуть бути підставою для відмови у неврахуванні заробітної плати при призначенні позивачу пенсії".

Таким чином, суд вважає, що відповідач протиправно відмовив позивачці у врахуванні довідки від 30.11.2017 № 0507/05/47-17 виданої ПАО "Ростелеком", а тому задовольняє вимоги про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням довідки про заробітну плату за роботу від 30.11.2017 № 0507/05/47-17 виданої ПАО "Ростелеком" за період роботи з 1986 року по 1994 рік.

При цьому, суд встановив, що заробітна плата за інший період робити, крім вищевказаного, при розрахунку пенсії відповідачем врахована, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог про зобов`язання відповідача повторно врахувати при проведенні перерахунку пенсії заробітну плату за період з 1983 по 1986 роки.

Щодо позовних вимог про врахування позивачу при призначенні пенсії пенсійного стажу у розмірі - 31 рік 9 місяців 17 днів, що підтверджується трудовою книжкою.

Суд встановив, що відповідач протиправно не врахував позивачу до страхового стажу період одержання допомоги по безробіттю з 31.03.1997 по 30.12.1997,

При цьому, підстави для зарахування до страхового стажу періоду з 30.12.1997 по 15.01.1999 відсутні.

Разом з цим, суд зауважує, що обчислення загального страхового стажу є повноваженнями пенсійного органу і суд не вправі вдаватись до обчислення страхового стажу, замінюючи такими діями пенсійний орган.

У той же час, при обчисленні загального страхового стажу відповідач зобов`язаний врахувати висновки суду щодо необхідності зарахування чи не зарахування певного стажу до страхового.

З огляду на викладене, суд вважає, що вказану позовну вимогу необхідно задовольнити шляхом зобов`язання відповідача зарахувати до страхового стажу позивача періоду одержання допомоги по безробіттю з 31.03.1997 по 30.12.1997 у Трускавецькому центрі зайнятості Львівської області.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання нарахувати надбавку у відповідності до ст. 28 Закону № 1058 за наднормовий страховий стаж та провести виплату недоплачених сум пенсії.

Враховуючи те, що відповідач не вірно визначив страховий стаж позивача і фактичний страховий стаж позивача не встановлений, суд вважає передчасною вказану вимогу.

Суд не має підстав робити висновок про те, що провівши розрахунок стажу позивача з урахуванням висновків суду та встановивши наднормовий страховий стаж, відповідач не проводитиме виплат, передбачених законодавством.

Таким чином, з урахуванням наведених вище обставин, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вимоги про зобов`язання відповідача нарахувати позивачці надбавку у відповідності до ст. 28 Закону № 1058-IV за наднормовий страховий стаж та провести виплату недоплачених сум пенсії.

Суд встановив, що пенсія позивачці призначена з 10.09.2019, та виплачується з цього часу з порушенням вимог чинного законодавства.

Відтак, відповідача необхідно зобов`язати здійснити з 10.09.2019 перерахунок та виплату пенсії позивача, з урахуванням виплачених сум, під час якого:

- зарахувати до страхового стажу позивача період одержання допомоги по безробіттю з 31.03.1997 по 30.12.1997 у Трускавецькому центрі зайнятості Львівської області.

- урахувати для обчислення пенсії довідку про заробітну плату від 30.11.2017 №0507/05/47-17, видану ПАО "Ростелеком" (за період роботи з 1986 року по 1994 рік).

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

При вирішенні спорів щодо правомірності рішень, дій пенсійного органу як суб`єкта владних повноважень, необхідно враховувати, що відповідно до вимог ст. 77 КАС України обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень.

Відповідач належними та допустимими доказами не довів правомірність своїх дій щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу позивача періоду одержання допомоги по безробіттю з 31.03.1997 по 30.12.1997 у Трускавецькому центрі зайнятості Львівської області та відмови у врахуванні для обчислення пенсії довідки про заробітну плату від 30.11.2017 №0507/05/47-17 виданої ПАО "Ростелеком" (за період роботи з 1986 року по 1994 рік).

За таких обставин, суд частково задовольняє позовні вимоги ОСОБА_1 .

Розподіл судових витрат зі сплати судового збору суд здійснює за правилами ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 13, 14, 72-76, 139, 241-246, 250, 262 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, буд. 10, м. Львів, 79016; ) щодо нарахування та виплати пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_2 ) без урахування періоду одержання допомоги по безробіттю з 31.03.1997 по 30.12.1997 у Трускавецькому центрі зайнятості Львівської області та без урахування для обчислення розміру пенсії довідки про заробітну плату від 30.11.2017 № 0507/05/47-17, виданої ПАО "Ростелеком".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, буд. 10, м. Львів, 79016; ) здійснити з 10.09.2019 перерахунок та виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_2 ) пенсії, зарахувавши до страхового стажу період одержання допомоги по безробіттю з 31.03.1997 по 30.12.1997 у Трускавецькому центрі зайнятості Львівської області та врахувавши при обчисленні розміру пенсії довідку про заробітну плату від 30.11.2017 №0507/05/47-17, видану ПАО "Ростелеком", з урахуванням виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, буд. 10, м. Львів, 79016; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кисильова О.Й.