Справа № 183/5377/23
Суддя: Парфьонов Д. О.
Дата ухвалення: 2023-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 183/5377/23
№ 2-а/183/61/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2023 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Парфьонова Д. О., розглянувши в порядку письмового провадження без виклику учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про:

- визнання такою, що не підлягає виконанню та скасування постанови серії АА № 00002693 від 19 жовтня 2022 року по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8 500,00 гривень, -

в с т а н о в и в:

02 травня 2023 року позивач звернулася до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказує, що 15 грудня 2022 року головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті, Василенко Іриною Володимирівною винесено постанову серії АА № 00002693 (далі - постанова № 00002693) про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України. Указаною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП (Перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами) та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8 500,00 гривень. Вказану постанову ОСОБА_1 не отримувала. ОСОБА_1 не погоджується із постановою № 00002693, вважає її протиправною, необґрунтованою, винесеною з порушенням норм чинного законодавства, і такою, що підлягає скасуванню. Зазначає, що фактично причиною для винесення постанови № 00002693 стало те, що уповноважена особа відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті, не врахувала, що перевезення вантажу здійснювалося автопоїздом у складі тягача та спеціалізованого напівпричепа н/пр-контейнеровоза для якого максимальна дозволена маса складає 44 тони, а не 40 тон, як помилково вказала уповноважена особа.

Згідно з фабулою оскаржуваної постанови, прийнятої посадовою особою відповідача, встановлено, що 19 жовтня 2022 року о 23 год. 47 хв., за адресою М-03 Київ-Харків-Довжанський, км 81+000 зафіксовано транспортний засіб DAF XF 105.460 ДНЗ АЕ0159OТ. Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 6,6% (2.643 тон) при дозволеній максимальній фактичній масі 40 т. Також вказано фактично зафіксовані параметри транспортного засобу в момент фото фіксації: Кількість вісей - 6 шт. Відстань між вісями 1-2: 2730 мм; 2-3:1290 мм; 3-4: 4240 мм; 4-5:1330 мм; 5-6:1280 мм. Навантаження на вісь 1 - 5772 кг, 2- 5674 кг, 3 - 9414 кг, 4 - 8798 кг, 5- 8780 кг, 6 - 8940 кг. - загальна маса - 47381 кг. Виміряні з урахуванням похибки вагові або габаритні параметри транспортного засобу в момент учинення адміністративного правопорушення склали: загальна маса - 42 642,9 кг. В постанові зазначено посилання в Інтернеті на веб-сайт, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом (за наявності) транспортного засобу в момент учинення правопорушення та постановою в електронній формі (https://wim.dsbt.gov.Ua/r/a/AA00002693/ (ідентифікатор доступу: VQiqUv5ZRJKGN). За даним посиланням міститься три знімки транспортного засобу в момент проїзду через WIM комплекс: фронтальне фото, збільшене фото переднього номерного знака автотранспортного засобу та загальне фото з бокового ракурсу на якому видно весь транспортний засіб загалом. На останньому фото читко видно, що транспортний засіб DAF XF 105.460 ДНЗ НОМЕР_1 є трьохвісним тягачем і рухається він у складі автопоїзду разом з трьохвісним напівпричепом, що не було враховано уповноваженою особою. Жодної інформації про причіп в постанові № 00002693 не вказано.

Позивач указує, що 19 жовтня 2022 року вантажне перевезення здійснювалось Товариством з обмеженою відповідальністю «АВТОТРАНСПОРТНЕ ПІДПРИЄМСТВО «ТІР» (далі - перевізник). Перевізник здійснював вантажне перевезення на підставі договору про надання послуг № АТП-16 від 05 січня 2022 року, укладеного з ТОВ «САФЕТІ УКРАЇНА». Для перевезення використовував наступні транспорті засоби: відповідно до договору позички від 10 грудня 2021 року ОСОБА_1 безоплатно передала ТОВ «АВТОТРАНСПОРТНЕ ПІДПРИЄМСТВО «ТІР» в користування транспортний засіб марки DAF XF 105.460, тип - спеціалізований вантажний сідловий тягач, реєстраційний номер НОМЕР_1 ; відповідно до договору позички від 06 січня 2022 року ОСОБА_1 безоплатно передала ТОВ «АВТОТРАНСПОРТНЕ ПІДПРИЄМСТВО «ТІР» в користування транспортний засіб марки GROENEWEGEN, комерційний опис 30-СС 14-27, 2007 року випуску, тип ТЗ - спеціалізований напівпричіп н/пр-контейнеровоз реєстраційний номер НОМЕР_2 . Відповідно до договору купівлі-продажу транспортного засобу № 93 від 21 грудня 2021 року ТОВ «ГЛОБАЛМАРКЕТ» (продавець) передало у власність ТОВ «АВТОТРАНСПОРТНЕ ПІДПРИЄМСТВО» (покупець) контейнер-цистерну із підставкою (каркасом для фіксування положення) RINNEN 1993 року випуску, номер кузову НОМЕР_3 . Згодом ця цистерна встановлена на спеціалізований напівпричіп н/пр-контейнеровоз марки GROENEWEGEN, комерційний опис 30-СС 14-27, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 , що підтверджується свідоцтвом про первинну, проміжну, періодичну та позапланову перевірку цистерни № -1229-22 від 21 січня 2022 року. Вказане перевезення здійснювалось відповідно до товарно-транспортної накладної № 764 від 19 жовтня 2022 року з пункту завантаження: Тернопільська обл., Збазький район, с. Зарубинці до пункту розвантаження: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Північна, 4В. Відповідно до зазначеної ТТН перевезення здійснювалось автомобілем: БАР.ХР 105.460, тип - спеціалізований вантажний сідловий тягач, реєстраційний номер НОМЕР_1 та напівпричепом: GROENEWEGEN, комерційний опис 30-СС 14-27, 2007 року випуску, тип ТЗ - спеціалізований напівпричіп н/пр-контейнеровоз реєстраційний номер НОМЕР_4 , в графі вид пакування товару зазначено «цистерна».

Зазначає, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 марки DAF XF 105.460, 2012 року випуску, тип - спеціалізований вантажний сідловий тягач, реєстраційний номер НОМЕР_1 , маса без навантаження транспортного засобу становить 8580 кг. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 марки GROENEWEGEN, комерційний опис 30-СС 14-27, 2007 року випуску, тип ТЗ - спеціалізований напівпричіп н/пр-контейнеровоз, реєстраційний номер НОМЕР_2 , маса без навантаження становить 3880 кг. Відповідно до ідентифікаційної таблиці, яка міститься на цистерні, маса цистерни складає 4940 кг.

Відповідно до ТТН № 764 від 19 жовтня 2022 року здійснювалось перевезення розчинника універсального «Сольвентол» у кількості 25 819 т. При зважуванні транспортної одиниці після завантаження були зафіксовані наступні параметри: загальна вага брутто тягача, в тому числі з вантажем - 8 720 кг.; загальна вага брутто причепа, в тому числі з вантажем - 34 499 кг. Загальна вага брутто всього автотранспортного засобу разом з вантажем склала - 43 219 кг. Отже, загальна вага транспортного засобу відповідно до реєстраційних та перевізних документів склала: 8580 (тягач) + 3880 (контейнеровоз) + 4940 (цистерна) + 25819 (товар) = 43219 кг.

Вказуючи, що відповідачем зроблено висновки, які не відповідають фактичним обставинам, позивачем не вчинено адміністративного правопорушення та не порушено норми ПДР України, просить скасувати постанову. Також позивач просить стягнути з відповідача оплату професійної правничої допомоги в розмірі 1 000,00 грн.

Відповідачем подано відзив на позов, згідно з яким представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову. Вказує, що стосовно позивача винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованого в автоматичному режимі серії АА № 00002693 від 15 грудня 2022 року та встановлено, що 19 жовтня 2022 року о 23 год. 47 хв., за адресою М-03 Київ - Харків - Довжанський, км 81+000, зафіксовано транспортний засіб DAF XF 105.460, державний номерний знак НОМЕР_7 , відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України), затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року № 1306: перевищення загальної маси транспортного засобу на 6.6% (2.643 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон. За вказане правопорушення Позивача притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8 500,00 грн. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд. У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначено Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2019 року № 1174 (далі - Порядок фіксації адміністративних правопорушень). З системного аналізу положень Порядку фіксації адміністративних правопорушень вбачається, що здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою, зокрема на автомобільному транспорті може здійснюватися, зокрема шляхом встановлення на автомобільних дорогах автоматичних пунктів - комплекс технічних засобів, що здатні в автоматичному режимі, зокрема вимірювати загальну масу транспортного засобу; визначати кількості осей транспортного засобу; вимірювати навантаження, що припадають на кожну вісь транспортного засобу тощо. Суть процесу автоматичної фіксації правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті полягає у забезпеченні прозорості фіксації порушень, зменшення участі посадових осіб у вказаному процесі, що спрямовано на об`єктивну оцінку обставин та фактів вчинення правопорушення. Закріплений в законодавстві та реалізований на практиці механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі унеможливлює механічне втручання в роботу системи, а також унеможливлює наявність корупційної складової. Прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі WIM3, 3, яким здійснювалась фіксація правопорушення в автоматичному режимі, є справним та придатним до експлуатації, відповідає вимогам Технічного регламенту засобів вимірювальної техніки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13 січня 2016 року № 94, що підтверджується свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 35-02/6013, чинного до 26 жовтня 2022 року та сертифікатом перевірки типу № UA.TR.001 76-20 Rev. 0, від 17 червня 2020 року щодо технічного засобу: «Прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі», копії яких надаються суду разом з цим відзивом на позовну заяву. Таким чином, автоматичний пункт габаритно-вагового контролю у русі станом на час фіксації адміністративного правопорушення, вчиненого Позивачем, був обладнаний приладом автоматичним для зважування дорожніх транспортних засобів у русі, який станом на момент фіксації вчинення Позивачем адміністративного правопорушення був справним та готовим до експлуатації, а отже, показники вимірювань навантажень на осі та загальної маси транспортного засобу, визначені ним, є об`єктивними та достовірними відомостями, згідно з Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2019 року № 1174.

Також представник відповідача указує, що позовну заяву направлено до суду 02 травня 2023 року, при тому, що оскаржувану постанову винесено 15 грудня 2022 року та відповідно 19 лютого 2023 року скеровано на поштову адресу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Однак даний лист повернуто за закінченням терміну зберігання (копії довідок Ф101 та Ф119 додаємо до додатків, в якості доказів). Таким чином, Державною службою України з безпеки на транспорті виконано всі належні дії щодо направлення на адресу ОСОБА_1 оскаржуваної постанови, однак позивачем не здійснено відповідних дій щодо його отримання. Оскільки положеннями пункту 8 частини першої статті 240 КАС України врегульовано наслідки недотримання позивачем процесуального строку, просить суд залишити позовну заяву без розгляду.

Щодо розрахунку відсоткового значення перевищення загальної маси транспортного засобу з врахуванням допустимої похибки вагового комплексу вказує, що відповідно до постанови серії АА № 00002693 від 15 грудня 2022 року зафіксовано наступні фактичні параметри транспортно засобу: кількість вісей - 6 шт.; відстань між вісями 1-2: 2730 мм, 2-3: 1290 мм, 3-4: 4240 мм, 4-5: 1330 мм; 5-6: 1280 мм; навантаження на вісь 1 - 5772 кг, 2 - 5674 кг, 3 - 9414 кг, 4 - 8798 кг, 5 - 8780 кг; 6 - 8940 кг; загальна маса - 47381 кг. Перевищення нормативних вагових параметрів транспортного засобу, визначених пунктом 22.5 ПДР України, встановлено із врахуванням допустимої похибки вагового комплексу, як передбачено ДСТУ OIML R 134-1:2010 (OIML R 134-1:2006, IDT). Відсоткове та натуральне значення перевищення максимально допустимої маси транспортних засобів отримується з врахуванням допустимої похибки вимірювання вагового комплексу, яка складає 10% щодо перевищення загальної маси транспортного засобу та 16 % щодо навантаження на осі. Згідно з формулою, зроблено розрахунки та встановлено перевищення нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України перевищення; щодо постанови АА № 00002693 від 15 грудня 2022 року: перевищення загальної маси транспортного засобу на 6.6% (2.643 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон. Розрахунок: *% перевищення = ((X факт - X норм ? похибка пристрою)/Х норм)*100%. Тобто, *% перевищення = ((47381 кг - 40000 кг - 10%*47381 кг) / 40000 кг)*100% = 6.6%. Таким чином, оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України відповідають усім вищенаведеним критеріям та містять усю необхідну інформацію, передбачену КУпАП та пунктом 17 Порядку №1174, а отже, зміст оскаржуваних постанов відображає ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 132-1 КУпАП (перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами). У оскаржуваній постанові про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті зазначено виміряні, з урахуванням похибки, вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.

Зазначає, що позивач посилається на те, що вантаж перевозився саме контейнеровозом, що дає йому змогу перевозити вантаж за збільшеним максимальним значенням (тон) для автомобільних доріг державного значення, однак Наказ Міністерства транспорту України «Про затвердження Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні» № 363 від 14 жовтня 1997 року, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20 лютого 1998 року за № 128/2568 (далі - Наказ) та ПДР України дають чітко зрозуміти, що перевезення вантажу на контейнеровозах допускається лише в тому разі, коли контейнеровоз перевозить контейнери. Позивач, в даному випадку, перевозив вантаж, який безпосередньо знаходився у цистерні. Однак, внаслідок відсутності належного маркування на контейнері, посилання позивача, що перевезення вантажу здійснювалось контейнеровозом - є хибними.

Постанова від 15 грудня 2022 року серії АА № 00002693 про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України відповідає усім вищенаведеним критеріям та містить усю необхідну інформацію, передбачену КУпАП та пунктом 17 Порядку фіксації адміністративних правопорушень, а отже, зміст оскаржуваних постанов відображає ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 132-1 КУпАП (перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами). Доводи позовної заяви щодо відсутності повної інформації про транспортний засіб спростовуються долученими до відзиву доказами.

У відповіді на відзив позивач просить відповідно до договору купівлі-продажу транспортного засобу № 93 від 21 грудня 2021 року (копія додана до позовної заяви), ТОВ «АВТОТРАНСПОРТНЕ ПІДПРИЄМСТВО «ТІР» - (перевізник, який здійснював вантажне перевезення в момент фіксації порушення габаритно-вагових норм) придбав контейнер-цистерну із підставкою RINNEN, 1993 року випуску номер кузову НОМЕР_3 . Вказаний контейнер-цистерну встановлено на спеціалізований напівпричіп - контейнеровоз GROENEWEGEN реєстраційний номер НОМЕР_4 , що підтверджується свідоцтвом про первинну, проміжну, періодичну та позапланову перевірку цистерн № -1229-22 від 21 січня 2022 року. Наказ Міністерства транспортну України «Про затвердження Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні» № 363 від 14 жовтня 1997 року не регламентують перевезення небезпечних, великовагових, великогабаритних вантажів, пошти та перевезення вантажів у міжнародному сполученні, оскільки такі перевезення мають свої особливості, що стосуються виконання комплексу вимог при вантажно-розвантажувальних роботах, власне процесу перевезення та його документального оформлення, а також узгодження таких правил із відповідними компетентними установами. В момент фіксації ймовірного перевищення габаритно-вагових норм, автопоїзд позивача здійснював перевезення небезпечного вантажу, а саме розчинник універсальний органічний (ідентифікаційний номер небезпечного вантажу - ООН № 1263). Контейнер-цистерна RINNEN, 1993 року випуску номер кузову НОМЕР_3 має два елементи: цистерну та каркас, отже відповідає терміну, визначеному в п. 9.1.8 ДСТУ 4500-1:2008 «Вантажі небезпечні. Терміни та визначення понять», в якому зазначено, що контейнер-цистерна це контейнер, місткістю понад 0,45 м3 (450 л), який складається з корпуса й елементів устаткування, зокрема, з тими, що забезпечують можливість його переміщування без значної зміни положення, та який призначено для транспортування газів, рідин, порошкоподібних чи згранульованих речовин. Встановлення типу тари в якій перевозиться вантаж, не входить до повноважень спеціаліста відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень. Про те чи є транспортний засіб контейнеровозом може свідчити лише затвердження його типу відповідно до сертифікату відповідності та внесення відповідної відмітки до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, а не тара, яка на ньому встановлена. В оскаржуваній постанові відсутні будь-які відомості про напівпричіп, який зафіксований на фото в момент проїзду через ваговий комплекс WIM, що унеможливлює правильно визначити тип транспортного засобу та його максимальні вагові параметри, а отже і прийняти правомірне рішення.

Вирішуючи справу у порядку спрощеного позовного провадження, без участі сторін за наявними у справі доказами, суд приходить до такого.

Судом установлено, що позивач, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 , є власником транспортного засобу марки DAF XF 105.460, 2012 року випуску, тип - спеціалізований вантажний сідловий тягач, реєстраційний номер НОМЕР_7 . Згідно зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, маса без навантаження транспортного засобу становить 8580 кг /а.с.19/.

Також, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 власником транспортного засобу марки GROENEWEGEN, комерційний опис 30-СС 14-27, 2007 року випуску, тип ТЗ - спеціалізований напівпричіп н/пр-контейнеровоз реєстраційний номер НОМЕР_2 . Згідно зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, маса без навантаження транспортного засобу становить 3880 кг, тип кузова D.4, особливі відмітки: спеціалізований напівпричіп Н/ПР-КОНТЕЙНЕРОВОЗ /а.с.20/.

Відповідно до договору позички від 10 грудня 2021 року ОСОБА_1 безоплатно передала ТОВ «АВТОТРАНСПОРТНЕ ПІДПРИЄМСТВО «ТІР» в користування транспортний засіб марки DAF XF 105.460, тип - спеціалізований вантажний сідловий тягач, реєстраційний номер НОМЕР_8 /а.с.15/.

Відповідно до договору позички від 06 січня 2022 року ОСОБА_1 безоплатно передала ТОВ «АВТОТРАНСПОРТНЕ ПІДПРИЄМСТВО «ТІР» в користування транспортний засіб марки GROENEWEGEN, комерційний опис 30-СС 14-27, 2007 року випуску, тип ТЗ - спеціалізований напівпричіп н/пр-контейнеровоз реєстраційний номер НОМЕР_2 /а.с.16/.

Згідно з договором купівлі-продажу транспортного засобу № 93 від 21 грудня 2021 року ТОВ «ГЛОБАЛМАРКЕТ» (продавець) передало у власність ТОВ «АВТОТРАНСПОРТНЕ ПІДПРИЄМСТВО» (покупець) контейнер-цистерну із підставкою (каркасом для фіксування положення) RINNEN, 1993 року випуску, номер кузову НОМЕР_3 /а.с.18/. Передача підтверджена актом приймання передачі від 21 грудня 2021 року /а.с.17/.

Відповідно до свідоцтва про первинну, проміжну, періодичну та позапланову перевірку № -1229-22 від 21 січня 2022 року цистерна встановлена на спеціалізований напівпричіп н/пр-контейнеровоз марки GROENEWEGEN, комерційний опис 30-СС 14-27, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 /а.с.21/.

Згідно з товарно-транспортною накладною № 764 від 19 жовтня 2022 року, з пункту навантаження: Тернопільська обл., Збаразький р-он, с. Зарубинці до пункту розвантаження: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Північна, 4В автомобілем: DAF.ХF 105.460, тип - спеціалізований вантажний сідловий тягач, реєстраційний номер НОМЕР_1 та напівпричепом: GROENEWEGEN, комерційний, тип ТЗ - спеціалізований напівпричіп-контейнеровоз, реєстраційний номер НОМЕР_4 , в графі вид пакування товару зазначено «цистерна» здійснювалось перевезення вантажу розчинник універсальний органічний «Сольвентол» /а.с.23/.

15 грудня 2022 року головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті, ОСОБА_2 винесено постанову серії АА № 00002693 (далі - постанова № 00002693) про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України. Згідно з постановою, 19 жовтня 2022 року о 23 год. 47 хв., за адресою М-03 Київ-Харків-Довжанський, км 81+000 автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб DAF XF 105.460 ДНЗ НОМЕР_7 . Власник ОСОБА_1 . Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 6,6% (2.643 тон) при дозволеній максимальній фактичній масі 40 т., відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст. 132-1 КУпАП. Вказаною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500,00 грн. Також в постанові вказано фактично зафіксовані параметри транспортного засобу в момент фото фіксації: Кількість вісей - 6 шт. Відстань між вісями 1-2: 2730 мм; 2-3: 1290 мм; 3-4: 4240 мм; 4-5: 1330 мм; 5-6: 1280 мм. Навантаження на вісь 1 - 5772 кг, 2 - 5674 кг, 3 - 9414 кг, 4 - 8798 кг, 5 - 8780 кг, 6 - 8940 кг.; загальна маса - 47381 кг. Виміряні з урахуванням похибки вагові або габаритні параметри транспортного засобу в момент учинення адміністративного правопорушення склали: загальна маса - 42 642,9 кг. В постанові зазначено посилання в Інтернеті на веб-сайт, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом (за наявності) транспортного засобу в момент учинення правопорушення та постановою в електронній формі (https://wim.dsbt.gov.Ua/r/a/AA00002693/ (ідентифікатор доступу: VQiqUv5ZRJKGN).

Судом досліджено посилання на докази, вказані в постанові та за яким міститься три знімки: фронтальне фото з номером транспортного засобу НОМЕР_7 та фарами, збільшене фото переднього номерного знака автотранспортного засобу та загальне фото з бокового ракурсу, на якому видно транспортний засіб загалом, з якого вбачається, що транспортний засіб є трьохвісним тягачем, рухається у складі автопоїзду разом з трьохвісним напівпричепом зі встановленою в ньому цистерною.

Вирішуючи позов суд виходить з таких норм законодавства.

Щодо строків звернення до суду.

Позивач у позовній заяві вказала, що копію спірної постанови нею не отримано.

Відповідач указує, що оскаржувану постанову 19 грудня 2022 року направлено відповідачем на адресу позивача (вул. Миру, 59, м. Новомосковськ, Дніпропетровська області, 51200) в порядку ст. 279-1 КУпАП листом за номером відправлення 0600 2208 6682 0. На підтвердження цього відповідачем надано список рекомендованих відправлень № 49 від 03 лютого 2023 року та рекомендоване поштове повідомлення про вручення поштового відправлення, копію поштового конверту з відміткою поштового відділення. Так, убачається, що поштовий конверт повернуто відправнику з відміткою пошти про причини повернення за закінченням терміну зберігання. Судом здійснено перевірку трекінгу поштових відправлень Інтернет сайту «Укрпошта», з якого вбачається, що за номером 0600 2208 6682 0 відправлення направлене 19 грудня 2022 року, вручене відправнику (повернуто) 03 лютого 2023 року.

Згідно із частиною першою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду встановленого цим Кодексом або іншими Законами.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 3 ст. 122 КАС України).

Частиною першою статті 118 КАС України передбачено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Під строком звернення до адміністративного суду розуміється строк, протягом якого особа має право звернутися з адміністративним позовом і розраховувати на одержання судового захисту. Дотримання цього строку є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах, яка дисциплінує учасників цих відносин, запобігає зловживанням, сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності та неостаточності у відносинах.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені статтею 286 КАС України.

Так, відповідно до частини другої вказаної статті позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів із дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) у справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Строки на оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності також визначені статтею 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до указаної статті скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів із дня винесення постанови, а щодо постанов у справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів із дня набрання постановою законної сили. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Частиною другою статті 291 КУпАП передбачено, що постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.

За ст. 279-5 КУпАП Постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Постанова про накладення адміністративного стягнення надсилається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, протягом трьох днів з дня її винесення рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця реєстрації (проживання) фізичної особи (місцезнаходження юридичної особи). Днем отримання постанови є дата, зазначена в поштовому повідомленні про вручення її особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, або повнолітньому члену сім`ї такої особи. У разі якщо особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, відмовляється від отримання постанови, днем отримання постанови є день проставлення в поштовому повідомленні відмітки про відмову від її отримання. У разі невручення постанови адресату за зазначеною в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів, Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань або Єдиному державному демографічному реєстрі адресою днем отримання постанови вважається день повернення поштового відправлення з позначкою про невручення до органу (підрозділу), уповноважена посадова особа якого винесла відповідну постанову.

Згідно із ст. 14-2 КУпАП, адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів - приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото-, відеофіксації, які функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно - телекомунікаційних системах), або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів з функціями запису, зберігання, відтворення і передачі фото-, відеоінформації), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Суд ураховує, що відповідачем надано докази повернення поштового конверту, яким здійснювалося відправлення документів на адресу позивача 03 лютого 2023 року та подання позову позивачем 02 травня 2023 року. Однак, суд ураховує і те що оскаржувана постанова винесена 15 грудня 2022 року, поштова кореспонденція, копія якої надана суду не містить опису вкладення, що позбавляє суд можливості визначитися з тим, які саме документи надсилалися позивачу, крім того, поштове повідомлення повернуте з відміткою про закінчення терміну зберігання, що не вказує на належне повідомлення особи про наявність оскаржуваної постанови в розумінні вимог КАС України. Інших доказів обізнаності позивача про наявність постанови суду не надано.

При цьому, суд ураховує правовий висновок, викладений в Постанові Верховного Суду від 29 вересня 2022 року у справі № 500/1912/22, згідно з яким застосовуючи процесуальні норми, потрібно уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до нівелювання процесуальних вимог, установлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства є неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Законом України Про дорожній рух, Правилами дорожнього руху України, Законом України Про автомобільних транспорт.

Відповідно до Закону України «Про автомобільний транспорт», постанови Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2014 року № 442 Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади, положення про Державну службу України з безпеки на транспорті саме на Державну службу України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпеку) покладені повноваження щодо реалізації державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування, зокрема з метою забезпечення виконання покладених на неї законодавством завдань щодо здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів.

Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Положеннями. 1.10 Правил дорожнього руху затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР) визначено, що габаритно-ваговий контроль - це перевірка габаритних і вагових параметрів транспортного засобу (в тому числі механічного транспортного засобу), причепу і вантажу на предмет відповідності встановленим нормам щодо габаритів (ширина, висота від поверхні дороги, довжина транспортного засобу) та щодо навантаження (фактична маса, осьове навантаження), яка проводиться відповідно до встановленого порядку на стаціонарних або пересувних пунктах габаритно-вагового контролю.

Відповідно до ст. 132-1 ч. 2 КУпАП відповідальність настає за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Зі змісту пункту 22.5 ПДР України вбачається, що допускається рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли їх параметри не перевищують, окрім іншого, для доріг державного значення фактичну масу: 40 т - трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом; 44 т - трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра.

Порядок фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2019 року № 1174 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 16 червня 2021 року № 623).

Під час вимірювання габаритно-вагових параметрів транспортних засобів застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність. Інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих. Метадані повинні містити дані про засоби вимірювальної техніки - назва засобу вимірювальної техніки та його умовне позначення, серійний номер, найменування виробника, рік виготовлення, метрологічні характеристики, найменування власника засобу вимірювальної техніки, документи про відповідність та/або результати повірки (дата повірки, строк дії повірки); місце фіксації (кілометр + метр, географічні координати); найменування автомобільної дороги загального користування, вулиць і доріг міст та інших населених пунктів; дату і час фіксації здійснення вимірювання, смугу руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), категорію транспортного засобу, тип транспортного засобу згідно з пунктом Г.2 додатка Г ДСТУ 8824:2019 Автомобільні дороги. Визначення інтенсивності руху та складу транспортного потоку , повну масу транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на вісі); фотографії транспортного засобу - фронтальна, фотографія державного номерного знака транспортного засобу, фотографія державного номерного знака причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), оглядова фотографія із зображенням розпізнаного державного номерного знака; відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт (за наявності).

У постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.

Так, зі змісту оскаржуваної постанови встановлено, що фіксація адміністративного правопорушення була здійснена вимірювальним обладнанням автоматичного пункту ваго-габаритного контролю у русі типу WIM3, 3. Надані відповідачем докази свідчать, що прилад є справним та придатним до експлуатації, відповідає вимогам Технічного регламенту засобів вимірювальної техніки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13 січня 2016 року № 94, що підтверджується свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 35-02/6013, чинного до 26 жовтня 2022 року та сертифікатом перевірки типу № UA.TR.001 76-20 Rev. 0, від 17.06.2020 щодо технічного засобу: «Прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі».

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Підставою для винесення оскаржуваної постанови вказано перевищення нормативних параметрів на 6,6%, при дозволеній фактичній масі 40 тон. Виміряні вагові параметри транспортного засобу вказані 42642,9 кг. Кількість вісей 6.

Однак, в оскаржуваній постанові вказано про фіксацію лише транспортного засобу DAF XF 105.460 ДНЗ АЕ0159OТ, який є тягачем, та не відображено державного номеру та характеристик іншого транспортного засобу. В той час, як з досліджених судом доказів, доданих до постанови, відомостей про транспортний засіб, вказаних в оскаржуваній постанові із відображенням даних щодо шести вісей, вбачається що перевезення вантажу відбувалося трьохвісним автомобілем (тягачем) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровозом), що здійснює перевезення одного контейнеру (змінного кузову).

Про вказане свідчить і той факт, що надане позивачем свідоцтво НОМЕР_9 вказує, що транспортний засіб марки GROENEWEGEN є спеціалізованим напівпричепом Н/ПР-контейнеровозом.

Що ж до посилань представника відповідача на те, що вантаж перевозився напівпричепом, а не напівпричепом-контейнеровозом в розумінні Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14 січня 1997 року за № 363, не містив пломб, номеру контейнера, найменування власника, зазначення вантажності та маси, суд виходить з такого.

У Правилах перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджені наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року за №363 наведено визначення: вантажний контейнер - одиниця транспортного обладнання багаторазового використання, призначена для перевезення та короткочасного зберігання вантажів без проміжних перевантажень, зручна для механізованого навантаження та розвантаження, завантаження та вивантаження (внутрішній об`єм дорівнює 1куб.м і більше); сідельний тягач - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для буксирування напівпричепа.

За п. 17.6 Правил перевезень, для перевезення контейнерів Перевізник повинен надавати автомобілі (автопоїзди) із бортовими платформами або спеціалізований рухомий склад (низькорамні напівпричепи - контейнеровози, автомобілі із вантажопіднімальними пристроями тощо).

При цьому, контейнеровоз це тип напівпричепа, що здійснює перевезення одного або більше контейнерів.

Отже, пунктом 22.5 ПДР України встановлені параметри саме для автомобіля з напівпричепом контейнеровозом, а не для контейнера.

Таким чином, нормативне навантаження для транспортного засобу у цій справі повинно було визначатись відповідачем, як для контейнеровозу.

Відтак, ураховуючи положення п. 22.5 ПДР, якими у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогими дозволяється рух транспортних засобів та їх составів фактичною масою до 44 т включно (+величина похибки) суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено порушення позивачем нормативно допустимих параметрів ваги та що оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд зазначає, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України покладено на Укртрансбезпеку. Отже, саме відповідач зобов`язаний довести правомірність складання постанови про притягнення позивача до відповідальності, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем ПДР України.

Докази, які б спростовували позицію позивача і підтверджували правомірність винесеної постанови, суду не надано.

Ураховуючи зазначене, не знайшов свого підтвердження факт вчинення правопорушення позивачем, тому постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю, на підставі п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України.

При цьому, вимоги позивача щодо визнання постанови такою, що не підлягає виконанню задоволенню не підлягають, оскільки законодавством чітко передбачено повноваження суду за наслідками розгляду справи щодо оскарження дій суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до приписів частини першої статті 139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі. З урахуванням зазначеного, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань саме Державної служби України з безпеки на транспорті на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 536,80 грн.

Також, суд вважає за необхідне роз`яснити позивачеві його право звернутися до суду з клопотанням про повернення надмірно сплаченого судового збору в розмірі 536,80 грн, з огляду на норми ст. 7 Закону України «Про судовий збір» та враховуючи правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 543/775/17, в якій Суд дійшов висновку що за подання позовної заяви про скасування постанови про адміністративне правопорушення належить сплачувати судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Крім того, враховуючи умови договору про надання правової допомоги № 01/04/23-1 від 01 квітня 2023 року, ордер серії АЕ № 1196503 від 01 травня 2023 року, акт про надання правової допомоги від 01 травня 2023 року, акт від 01 травня 2023 року про надання правової допомоги, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, з відповідача, на користь позивача також підлягають стягненню витрати на правову допомогу в розмірі 1000,00 грн.

Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що адміністративний позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст. ст. 2, 5-9, 72-77, 90, 242-246, 250, 251, 262, 286 КАС України, суд,

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову Головного спеціаліста відділу провадження систем автоматичної фіксації правопорушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Василенко Ірини Володимирівни серії АА № 00002693 від 19 жовтня 2022 року по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання на території України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8 500,00 гривень та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Стягнути з Державної служби України з безпеки на транспорті, на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 536,80 грн, витрати на правову допомогу в розмірі 1 000,00 грн, а всього 1 536 (одну тисячу п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

У решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 20 червня 2023 року.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_10 ; місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ;

відповідач - Державна служба України з безпеки на транспорті, Ідентифікаційний код юридичної особи в ; місцезнаходження за адресою: м. Київ, вул. Антоновича, буд. 51;

Суддя Д. О. Парфьонов