Справа № 380/18125/22
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2023-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2023 рокуЛьвівСправа № 380/18125/22 пров. № А/857/5565/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Бруновської Н.В. та Хобор Р.Б.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській обл. на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27.02.2023р. в адміністративній справі за позовом представника адвоката Шамборського Андрія Віталійовича, діючого на підставі ордерів на надання правничої (правової) допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_1 , малолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській обл., третя особа без самостійних вимог на предмет спору Орган опіки та піклування Куликівської селищної ради Львівського району Львівської обл., про визнання дій протиправними, зобов`язання здійснити перерахунок пенсії по втраті годувальника та виплату перерахованих коштів (суддя суду І інстанції: Сподарик Н.І., час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 27.02.2023р., м.Львів, дата складання повного тексту рішення суду І інстанції: не зазначена),-

В С Т А Н О В И В:

16.12.2022р. за допомогою системи «Електронний суд» представник адвокат Шамборський А.В., діючий на підставі ордерів на надання правничої (правової) допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_1 , малолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

визнати протиправним та скасувати рішення відповідача Головного управління /ГУ/ Пенсійного фонду /ПФ/ України у Львівській обл. щодо відмови ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у здійсненні перерахунку їхніх пенсій в разі втрати годувальника з 17.02.2020р. відповідно до ч.1 ст.51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та п.3 ч.1 ст.45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку із смертю годувальника ОСОБА_4 , що мала місце 17.02.2020р. внаслідок травми, одержаної при виконанні ним службових обов`язків, виходячи з розмірів передбачених відповідно до п.«а» ч.1 ст.36 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», викладене у листі відповідача № 15250-14933/К-52/8-1300/22 від 21.10.2022р.;

визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФ України у Львівській обл., яка полягала у нездійсненні перерахунку та виплати ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 їхніх пенсій в разі втрати годувальника з 17.02.2020р. відповідно до ч.1 ст.51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та п.3 ч.1 ст.45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку із смертю годувальника ОСОБА_4 , що мала місце 17.02.2020р. внаслідок травми, одержаної при виконанні ним службових обов`язків, виходячи з розмірів передбачених відповідно до п.«а» ч.1 ст.36 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»;

зобов`язати ГУ ПФ України у Львівській обл. здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 їхніх пенсій в разі втрати годувальника з 17.02.2020р. відповідно до ч.1 ст.51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та п.3 ч.1 ст.45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку із смертю годувальника ОСОБА_4 , що мала місце 17.02.2020р. внаслідок травми, одержаної при виконанні ним службових обов`язків, виходячи з розмірів передбачених відповідно до п.«а» ч.1 ст.36 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та здійснити виплату пенсій в разі втрати годувальника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 із виплатою різниць між фактично отриманими та належними до сплати сумами пенсій, починаючи з 17.02.2020р. (Т.1, а.с.2-47).

Розгляд справи здійснений судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними матеріалами (Т.2, а.с.31-32).

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 27.02.2023р. заявлений позов задоволено частково; визнано неправомірними дії відповідача ГУ ПФ України у Львівській обл. щодо відмови в перерахунку з 17.02.2020р. пенсії в разі втрати годувальника ОСОБА_1 , малолітнім ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відповідно до п.«а» ч.1 ст.36 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»; зобов`язано пенсійний орган здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , малолітнім ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в разі втрати годувальника на підставі п.«а» ч.1 ст.36 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», починаючи з 17.02.2020р., та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено (Т.2, а.с.132-137).

Не погодившись із винесеним рішенням суду, його оскаржив відповідач ГУ ПФ України у Львівській обл., який, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до помилкового вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених вимог, в скасованій частині прийняти нове рішення, яким у задоволенні заявленого позову відмовити у повному обсязі (Т.2, а.с.141-146).

Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що позивачами пропущений строк звернення до суду із розглядуваним позовом.

На підставі заяви та наданих Сектором з питань пенсійного забезпечення Головного управління /ГУ/ Національної поліції /НП/ у Львівській обл. документів, які скеровані листом № 187/31/01-2020 від 26.05.2020р., зокрема, подання на призначення пенсії, грошового атестату № 142, довідки про щомісячні додаткові види грошового забезпечення ОСОБА_4 , призначено пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в розмірі 30 % грошового забезпечення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Зокрема, 26.05.2020р. на адресу апелянта надійшла з сектору з питань пенсійного забезпечення ГУ НП у Львівській обл. заява та пакет документів щодо призначення пенсії в разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на ОСОБА_1 , малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_2 за померлого ОСОБА_4 .

Оскільки до поданого пакету документів не було долучено Витягу з протоколу військово-лікарської комісії щодо причинного зв`язку смерті померлого годувальника, починаючи з 01.03.2020р., відповідач призначив вказаним особам пенсію в разі втрати годувальника відповідно до п.«б» ч.1 ст.36 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у розмірі 30 % грошового забезпечення годувальника.

22.06.2022р. відповідно до поданої заяви та постанови медичної (військово-лікарська) комісії № 9 від 15.06.2022р. щодо причини смерті померлого годувальника - пов`язана з виконанням службових обов`язків, враховуючи вимоги ст.51 вказаного Закону, апелянт переглянув розмір спірної пенсії в разі втрати годувальника та здійснив її обчислення, виходячи з 70 % та 50 % (на неповнолітніх дітей) грошового забезпечення померлого годувальника.

Підстав, для обчислення пенсії в разі втрати годувальника у вищезазначених розмірах відповідних сум грошового забезпечення з дати призначення пенсії, тобто, за період більше як 12 місяців, немає.

Вважає, що за таких обставин є відсутніми протиправні дії ГУ ПФ України у Львівській обл. щодо призначення пенсії в разі втрати годувальника.

З моменту надходження необхідних документів пенсія по втраті годувальника була переглянута та перерахована відповідно до вимог закону.

Представник позивачів адвокат Шамборський А.В. скерував до апеляційного суду відзиви на апеляційну скаргу, в яких останній вважає її необґрунтованою і такою, що не підлягає до задоволення. Наголошує на тому, що суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального та процесуального законодавства та ухвалив законне і справедливе судове рішення (Т.2, а.с.149-173, 191-215).

Розгляд справи в апеляційному порядку здійснено в порядку письмового провадження за правилами ст.311 КАС України без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Водночас, колегія суддів не убачає підстав для задоволення клопотання представника позивачів про розгляд справи в присутності сторін (Т.2, а.с.173, 215), оскільки відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Апелянтом подану апеляційну скаргу, в якій детально та послідовно обґрунтовано свою правову позицію по справі; представником позивача скеровано відзиви на подану скаргу; клопотань про витребування/долучення нових доказів сторонами не заявлено.

Звідси, правових підстав для висновку про те, що справу необхідно розглядати в судовому засіданні, колегія суддів не убачає.

Окрім цього, Європейський суд з прав людини визнав явно необґрунтованим і тому неприйнятним звернення у справі «Varela Assalino contre le Portugal» (пункт 28, № 64336/01) щодо гарантій публічного судового розгляду. У цій справі заявник просив розглянути його справу в судовому засіданні, однак характер спору не вимагав проведення публічного розгляду. Фактичні обставини справи вже були встановлені, а скарги стосувалися питань права. Європейський суд вказав на те, що відмову у проведенні публічного розгляду не можна вважати необґрунтованою, оскільки під час провадження у справі не виникло ніяких питань, які не можна було вирішити шляхом дослідження письмових доказів.

У випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку Європейського суду, є доцільнішим, ніж усні слухання; розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як з`ясовано під час судового розгляду, відповідно до спецповідомлення 17.02.2020р. у с.Замочок Жовківського району Львівської обл. під час перебування на службі помер інспектор СРПП № 4 ПП Жовківського ВП Кам`янка-Бузького ВП ГУ НП у Львівській обл. старший лейтенант поліції ОСОБА_4 .

Згідно наказу ГУ НП у Львівській обл. № 649 від 17.02.2020р. призначено службове розслідування та створено дисциплінарну комісію.

Наказом ГУ НП у Львівській обл. № 52 о/с від 20.02.2020р. померлого ОСОБА_4 виключено зі списків особового складу в зв`язку зі смертю з 17.02.2020р.

Відповідно до наказу ГУ НП у Львівській обл. № 1011 від 16.03.2020р. продовжено термін службового розслідування на один місяць.

Висновком службового розслідування з приводу можливих порушень службової дисципліни поліцейськими ГУ НП у Львівській обл., пов`язаних із фактом смерті інспектора СРПП № 4 Жовківського ВП Кам`янка-Бузького ВП ГУ НП у Львівській обл. старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 (затверджений 17.04.2020р.), встановлено факт відсутності порушень службової дисципліни під час подій 17.02.2020р.

Наказом ГУ НП у Львівській обл. № 1372 від 23.04.2020р. створено комісію спеціального розслідування факту смерті старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 .

На засіданні 04.05.2020р. комісія ухвалила (одноголосно) вважати що смерть ОСОБА_4 настала внаслідок захворювання цереброваскулярної хвороби у вигляді ішемічного інфаркту стовбурової ділянки головного мозку і стало безпосередньою причиною смерті, будь-якого травмуючого фактору або фізичного та нервово-психічного перенавантаження не встановлено, а тому акти розслідування по формі Н-5*, Н-1*(НТ*) не складаються.

26.05.2020р. на адресу ГУ ПФ України у Львівській обл. з Сектору з питань пенсійного забезпечення ГУ НП у Львівській обл. надійшла заява та пакет документів щодо призначення пенсії в разі втрати годувальника на ОСОБА_1 та малолітніх дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_2 за померлого ОСОБА_4 .

Оскільки до поданого пакету документів не долучено витягу з протоколу військово-лікарської комісії щодо причинного зв`язку смерті померлого годувальника, з 01.03.2020р. призначена пенсія в разі втрати годувальника відповідно до п.«б» ст.36 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в розмірі 30 % грошового забезпечення годувальника.

У подальшому постановою Медичною (Військово-лікарською) комісією ДУ ТМО МВС України по Львівській обл. № 25 від 18.06.2020р. встановлено, що захворювання у ОСОБА_4 , що призвело до його, є пов`язане з проходженням служби в поліції (підстава: протокол ВЛК № 20 від 18.06.2020р).

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 16.12.2020р. у справі № 380/8623/20 визнано протиправним та скасовано рішення Комісії ГУ НП у Львівській обл. з розслідування випадку смерті в підрозділі, що стався 17.02.2020р. о 03 год. 35 хв. з старшим лейтенантом поліції інспектором СРПП № 4 ПП Жовківського ВП Кам`янка-Бузького ВП ГУ НП у Львівській обл. ОСОБА_4., викладене в протоколі № 2 засідання комісії з розслідування випадку смерті в підрозділі; визнано протиправною бездіяльність Комісії ГУ НП у Львівській обл. з розслідування випадку смерті в підрозділі, що стався 17.02.2020р. о 03 год. 35 хв. з старшим лейтенантом поліції інспектором СРПП № 4 ПП Жовківського ВП Кам`янка-Бузького ВП ГУ НП у Львівській обл. ОСОБА_4., яка полягає у неналежному розслідуванні нещасного випадку, а саме випадку смерті в підрозділі, що стався 17.02.2020р. о 03 год. 35 хв. з старшим лейтенантом поліції інспектором СРПП № 4 ПП Жовківського ВП Кам`янка-Бузького ВП ГУНП у Львівській обл. ОСОБА_4., у відповідності до вимог Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затв. наказом МВС України № 1346 від 27.12.2002р., та нескладенні за результатами розслідування вказаного нещасного випадку актів за формою Н-5* Н-1*(НТ*); зобов`язано ГУ НП у Львівській обл. повторно провести спеціальне розслідування нещасного випадку, а саме випадку смерті в підрозділі, що стався 17.02.2020р. о 03 год. 35 хв. з старшим лейтенантом поліції інспектором СРПП № 4 ПП Жовківського ВП Кам`янка-Бузького ВП ГУНП у Львівській обл. ОСОБА_4., у порядку та у відповідності до вимог Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затв. наказом МВС України № 1346 від 27.12.2002р., та скласти за результатами спеціального розслідування вказаного нещасного випадку акти за формами Н-5* Н-1*(НТ*) з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні; в задоволенні решти вимог відмовлено.

На виконання вищезазначеного рішення ГУ НП у Львівській обл. проведено розслідування випадку смерті у підрозділі та складено Акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення), що стався 17.02.2020р. о 03 год. 35 хв., від 11.06.2021 за формою Н-5* та Акт № 107 про нещасний випадок невиробничого характеру за формою НТ*, затверджений 11.06.2021р. начальником ГУ НП у Львівській обл., відповідно до якого нещасний випадок, що стався 17.02.2020р. з інспектором СРПП № 4 ВП Жовківського відділення Кам`янка-Бузького ВП ГУ НП у Львівській обл. старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4. слід кваліфікувати згідно Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах та підрозділах системи МВС України, затв. наказом МВС України № 1346 від 27.12.2002р., як такий, що трапився з ним в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 25.01.2022р. у справі № 380/17803/21 визнано протиправними та скасовано Акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення), від 11.06.2021р. за формою Н-5*, що стався 17.02.2020р. о 03 год. 35 хв. з старшим лейтенантом поліції інспектором СРПП № 4 ПП Жовківського ВП Кам`янка-Бузького ВП ГУ НП у Львівській обл. ОСОБА_4., та Акт № 107 про нещасний випадок невиробничого характеру за формою НТ*, затверджений 11.06.2021р. начальником ГУ НП у Львівській обл.; визнано протиправною бездіяльність Комісії ГУ НП у Львівській обл. з спеціального розслідування випадку смерті в підрозділі, що стався 17.02.2020р. о 03 год. 35 хв. з старшим лейтенантом поліції інспектором СРПП № 4 ПП Жовківського ВП Кам`янка-Бузького ВП ГУ НП у Львівській обл. ОСОБА_4., яка полягає у неналежному розслідуванні нещасного випадку, а саме випадку смерті в підрозділі, що стався 17.02.2020р. о 03 год. 35 хв. з старшим лейтенантом поліції інспектором СРПП № 4 ПП Жовківського ВП Кам`янка-Бузького ВП ГУ НП у Львівській обл. ОСОБА_4., у відповідності до вимог Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затв. наказом МВС України № 1346 від 27.12.2002р., та нескладенні за результатами розслідування вказаного нещасного випадку актів за формою Н-5* Н-1*; зобов`язано ГУ НП у Львівській обл. повторно провести спеціальне розслідування нещасного випадку, а саме випадку смерті в підрозділі, що стався 17.02.2020р. о 03 год. 35 хв. з старшим лейтенантом поліції інспектором СРПП № 4 ПП Жовківського ВП Кам`янка-Бузького ВП ГУ НП у Львівській обл. ОСОБА_4., в порядку та у відповідності до вимог Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затв. наказом МВС України № 1346 від 27.12.2002р., та скласти за результатами спеціального розслідування вказаного нещасного випадку акти за формами Н-5*, Н-1*, за висновками яких вказати, що нещасний випадок трапився в період проходження служби і пов`язаний із виконанням службових обов`язків.

На виконання вказаного судового рішення ГУ НП у Львівській обл. проведено спеціальне розслідування випадку смерті у підрозділі, за результатами якого було складено Акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення), що стався 17.02.2020р. о 03 год. 35 хв., від 31.05.2022р. за формою Н-5* та Акт № 109 про нещасний випадок (у тому числі поранення) за формою Н-1*, затверджений 31.05.2022р. начальником ГУ НП у Львівській обл., відповідно до яких за результатами повторного спеціального розслідування випадку смерті у підрозділі та у відповідності до рішення Львівського окружного адміністративного суду в справі № 380/17803/21 комісія визнає, що нещасний випадок, який стався 17.02.2020р. з інспектором СРПП № 4 Жовківського відділення поліції Кам`янко-Бузького ВП ГУ НП у Львівській обл. ОСОБА_4., слід кваліфікувати як такий, що стався в період проходження служби і пов`язаний із виконанням службових обов`язків.

В подальшому позивачем ОСОБА_1 подані вказані Акт розслідування нещасного випадку та Акт про нещасний випадок (у тому числі поранення) за формою Н-1* на розгляд медичної (військово-лікарської) комісії ДУ «ТМО МВС України по Львівській області».

Відповідно до постанови № 9 від 15.06.2022р. медичної (військово-лікарської) комісії ДУ «ТМО МВС України по Львівській області» травма, що призвела до набряку головного мозку і смерті ОСОБА_4 пов`язана з виконанням службових обов`язків (підстава: Акт форма Н-1 від 31.05.2022р. № 109, Акт форма Н-5 від 31.05.2022р.).

Із змісту листа ГУ ПФ України у Львівській обл. № 1300-5308-8/113572 від 02.12.2022р. слідує, що 22.06.2022р. ОСОБА_1 було подано заяву та постанову ДУ «ТМО МВС України по Львівській області» медичної (військово-лікарської) комісії № 9 від 15.06.2022р. щодо причини смерті померлого годувальника, пов`язаної з виконанням службових обов`язків, через що переглянуто розмір пенсії в разі втрати годувальника та здійснено обчислення, виходячи з 70 % та 50 % (на неповнолітніх дітей) грошового забезпечення померлого годувальника. При цьому, перерахунок пенсії був здійснений з 01.07.2022р.

Не погоджуючись із таким перерахунком пенсії (починаючи з 01.07.2022р.), вважаючи правильною дату перерахунку пенсії 17.02.2020р., позивачі оскаржили дії відповідача в судовому порядку.

Частково задовольняючи заявлений позов, суд першої інстанції виходив з того, що представленими позивачами документами підтверджується факт смерті (загибелі) ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 в період проходження служби.

Звідси, у позивачів наявні підстави для перерахунку пенсії в разі втрати годувальника відповідно до пу.«а» ст.36 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у розмірі 70 % та 50 % (для малолітніх дітей) від розміру заробітної плати загиблого годувальника, але не менше ніж розмір двох прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність, починаючи з 17.02.2020р.

Також судом враховано, що бездіяльність ГУ НП у Львівській обл., яка визнана в судовому порядку протиправною, призвела до виникнення спору.

Враховуючи ту обставину, що додаткові документи (Акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення), що стався 17.02.2020р. о 03 год. 35 хв., від 31.05.2022р. за формою Н-5* та Акт № 109 про нещасний випадок (у тому числі поранення) за формою Н-1*, затверджений 31.05.2022р. начальником ГУ НП у Львівській обл.) були складені ГУ НП у Львівській обл. лише в 2022 році, тому перерахунок та виплату пенсії позивачів за вислугу років слід провести з 17.02.2020р. (дати призначення пенсії).

Обраний судом спосіб захисту прав позивачів, який сформульований в резолютивній частині рішення суду, призвів до часткового задоволення заявленого позову.

Згідно з ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до роз`яснень, які наведені в п.13.1 постанови Пленуму ВАС України № 7 від 20.05.2013р. «Про судове рішення в адміністративній справі», у разі часткового оскарження судового рішення суд апеляційної інстанції в описовій частині свого рішення повинен зазначити, в якій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, і при цьому не має права робити правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення.

Рішення суду першої інстанції в частині, що не оскаржена особою, яка подала апеляційну скаргу, не може бути скасовано або змінено апеляційним судом (п.13.2 цієї постанови).

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції не оскаржується в частині відмовлених (незадоволених) позовних вимог, тому в цій частині судове рішення не переглядається судом апеляційної інстанції.

Стосовно решти позовних вимог, на яких акцентує увагу апелянт, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції у повній мірі відповідають вимогам чинного законодавства та узгоджуються з фактичними обставинами справи, з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, усі рішення та дії суб`єкта владних повноважень мають підзаконний характер, тобто повинні бути прийняті (вчинені) на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законом.

Згідно з ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України визначається Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до ст.29 цього Закону пенсії в разі втрати годувальника сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом призначаються, якщо годувальник помер у період проходження служби або не пізніше 3 місяців після звільнення зі служби чи пізніше цього строку, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних у період проходження служби, а сім`ям пенсіонерів з числа цих військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом - якщо годувальник помер у період одержання пенсії або не пізніше 5 років після припинення її виплати. При цьому сім`ї військовослужбовців, які пропали безвісти в період бойових дій, прирівнюються до сімей загиблих на фронті.

Частиною 1 ст.30 вказаного визначено, що право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31).

Розміри пенсій в разі втрати годувальника визначені приписами ст.36 зазначеного Закону, зокрема, пенсії в разі втрати годувальника призначаються в таких розмірах:

а) членам сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які померли внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, одержаних при захисті Батьківщини, ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи або виконанні інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях та підпільних організаціях і групах, визнаних такими законодавством України, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи участю у бойових діях у мирний час - 40 процентів заробітку годувальника на кожного непрацездатного члена сім`ї. В таких же розмірах, незалежно від причини смерті годувальника, обчислюються пенсії членам сімей померлих інвалідів війни та членам сімей, до складу яких входять діти, які втратили обох батьків;

б) сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які померли внаслідок каліцтва, одержаного в результаті нещасного випадку, не пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби, - 30 процентів заробітку годувальника на кожного непрацездатного члена сім`ї.

На підставі Закону України № 1274-VII від 20.05.2014р. «Про внесення змін до статті 36 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», пункт «а» ч.1 ст.36 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» викладено в новій редакції.

Зокрема, пенсії в разі втрати годувальника призначаються в таких розмірах: а) членам сімей військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби, інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули (померли) внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних при захисті Батьківщини, ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи або виконанні інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях та підпільних організаціях і групах, визнаних такими законодавством України, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи участю у бойових діях у мирний час, які є непрацездатними та перебували на утриманні загиблого (померлого) годувальника (при цьому дітям та іншим особам, зазначеним в абзаці другому статті 30 цього Закону, незалежно від того, чи перебували вони на утриманні загиблого (померлого) годувальника), - 70 процентів грошового забезпечення (заробітної плати) загиблого (померлого) годувальника на одного непрацездатного члена сім`ї. Якщо на утриманні загиблого (померлого) годувальника перебували двоє і більше членів сім`ї, пенсія призначається у розмірі 90 процентів грошового забезпечення (заробітної плати) загиблого (померлого) годувальника, що розподіляється між ними рівними частками, але не менше ніж 40 процентів на кожного непрацездатного члена сім`ї. У таких самих розмірах, незалежно від причини смерті годувальника, обчислюються пенсії членам сімей померлих осіб з інвалідністю внаслідок війни та членам сімей, до складу яких входять діти, які втратили обох батьків.

Під час судового розгляду встановлено, що за результатами проведеного розслідування випадку смерті у підрозділі ОСОБА_4 , комісією з розслідування смерті складено Акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення), що стався 17.02.2020р. о 03 год. 35 хв., від 11.06.2021р. за формою Н-5* та Акт № 107 про нещасний випадок невиробничого характеру за формою НТ*, затверджений 11.06.2021р. начальником ГУ НП у Львівській обл., відповідно до якого нещасний випадок, що стався 17.02.2020р. з інспектором СРПП № 4 ВП Жовківського відділення Кам`янка-Бузького ВП ГУ НП у Львівській обл. старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4., слід кваліфікувати згідно Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах та підрозділах системи МВС України, затв. наказом МВС України № 1346 від 27.12.2002р., як такий, що трапився з ним в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків.

В подальшому позивач ОСОБА_1 двічі зверталась до суду із позовами до ГУ НП у Львівській обл. щодо оскарження актів розслідування.

На виконання рішення суду у справі № 380/8623/20, за результатами проведеного розслідування випадку смерті у підрозділі, комісією з розслідування смерті в підрозділі складено Акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення), що стався 17.02.2020р. о 03 год. 35 хв., від 11.06.2021р. за формою Н-5* та Акт № 107 про нещасний випадок невиробничого характеру за формою НТ*, затверджений 11.06.2021р. начальником ГУ НП у Львівській обл., відповідно до якого нещасний випадок, що стався 17.02.2020р. з інспектором СРПП № 4 ВП Жовківського відділення Кам`янка-Бузького ВП ГУ НП у Львівській обл. старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4., слід кваліфікувати згідно Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах та підрозділах системи МВС України, затв. наказом МВС України № 1346 від 27.12.2002р., як такий, що трапився з ним в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків.

На виконання рішення суду в справі № 380/17803/21 ГУНП у Львівській обл. проведено спеціальне розслідування випадку смерті у підрозділі, за результатами якого складено Акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення), що стався 17.02.2020р. о 03 год. 35 хв., від 31.05.2022р. за формою Н-5* та Акт № 109 про нещасний випадок (у тому числі поранення) за формою Н-1*, затверджений 31.05.2022р. начальником ГУ НП у Львівській обл., відповідно до яких за результатами повторного спеціального розслідування випадку смерті у підрозділі комісія визнала, що нещасний випадок, який стався 17.02.2020р. з інспектором СРПП № 4 ВП Жовківського відділення Кам`янка-Бузького ВП ГУ НП у Львівській обл. старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4., слід кваліфікувати як такий, що стався в період проходження служби і пов`язаний із виконанням службових обов`язків.

Таким чином, зазначеними документами підтверджується факт смерті (загибелі) ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 в період проходження служби.

З врахуванням встановлених обставин у справі, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що у позивачів наявні підстави для перерахунку пенсії в разі втрати годувальника відповідно до п.«а» ч.1 ст.36 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у розмірі 70 % та 50 % (малолітнім дітям) від розміру заробітної плати загиблого годувальника, але не менше ніж розмір двох прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність, починаючи з 17.02.2020р.

Згідно із ч.ч.2 і 3 ст.51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» перерахунок пенсій, призначених особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Відповідно до ч.ч.1 і 2 ст.63 вказаного Закону перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Судовими рішеннями у справах №№ 380/8623/20 та 380/17803/21 підтверджена протиправна поведінка ГУ НП у Львівській обл. під час розслідування випадку смерті в підрозділі, що стався 17.02.2020р. о 03 год. 35 хв. з старшим лейтенантом поліції інспектором СРПП № 4 ПП Жовківського ВП Кам`янка-Бузького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4.

Додаткові документи (Акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення), що стався 17.02.2020р. о 03 год. 35 хв., від 31.05.2022р. за формою Н-5* та Акт № 109 про нещасний випадок (у тому числі поранення) за формою Н-1*, затверджений 31.05.2022р. начальником ГУНП у Львівській обл.), які необхідні для призначення та виплати спірної пенсії у відповідних розмірах, були надані лише у 2022 році.

За таких обставин порушені права позивачів підлягають відновленню з дати призначення пенсії, а саме з 17.02.2020р.

В розрізі наведеного, покликання апелянта на пропуск позивача строку звернення до суду із розглядуваним позовом колегія суддів відхиляє, оскільки розглядуваний випадок підпадає під регулювання приписів ч.3 ст.51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», через що перерахунок спірної пенсій провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції не встановив неправильного застосування норм матеріального права, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення і погоджується з висновками суду першої інстанції у справі, якими вимоги позивача задоволені частково у визначений спосіб.

Оцінюючи в сукупності наведені обставини справи, виходячи з вищевказаних положень нормативно-правових актів, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про наявність підстав для часткового задоволення заявленого позову із вищевказаних мотивів, обравши при цьому правильний спосіб правового захисту порушеного права позивача.

Відповідно до правил ст.139 КАС України понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги слід покласти на апелянта ГУ ПФ у Львівській обл.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно та повно встановив обставини справи, ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків судового рішення, а тому підстав для скасування рішення суду колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.139, ч.4 ст.229, ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ст.316, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській обл. на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27.02.2023р. в адміністративній справі № 380/18125/22 залишити без задоволення, а вказані рішення суду - без змін.

Понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на апелянта Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській обл.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку у випадках, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. М. Шавель
судді Н. В. Бруновська
Р. Б. Хобор

Дата складання повного тексту судового рішення: 15.06.2023р.