Справа № 320/20662/23
Суддя: Василенко Г.Ю.
Дата ухвалення: 2023-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2023 року № 320/20662/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Василенко Г.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України до Дочірнього підприємства "Агролайт" про зупинення видаткових операцій на рахунках платників податків,

в с т а н о в и в:

Головне управління ДПС у м. Києві, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України звернулось до Київського окружного адміністративного суду із заявою до Дочірнього підприємства "Агролайт", в якому просить суд постановити рішення про зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках Дочірнього підприємства "Агролайт" () та зобов`язати такого платника податків виконати законні вимоги податкового керуючого, передбачені цим Кодексом.

Обґрунтовуючи вимоги позивач зазначив про наявність у Дочірнього підприємства "Агролайт" заборгованості з податку на додану вартість, податку на доходи фізичних осіб та військового збору у загальному розмірі 16 145 075, 19 грн., яка самостійно сплачена не була, внаслідок чого уповноваженою особою ГУ ДПС у м. Києві в порядку ст. 89 ПК України прийнято рішення про опис майна у податкову заставу, що перебуває у власності підприємства.

Позивач стверджує, що з метою реалізації рішення про опис майна в податкову заставу та забезпечення виконання податкового обов`язку, податковим керуючим 20.02.2019 та 19.10.2021 були складені акти опису майна позивача, однак 14.06.2023 здійснюючи виїзд за податковою адресою підприємства, з метою опису майна у податкову заставу, податковим керуючим було встановлено, що за такою адресою ні підприємство, ні його посадові особи та/або засновники не знаходяться, місцезнаходження їх не відомо, про що останнім було складено відповідний акт. У подальшому, на виконання приписів норми п. 91.4 ст. 91 ПК України, податковим керуючим складено акт про перешкоджання платником податків виконанню повноважень податковим керуючим.

Вищевказані обставини зумовили звернення позивача до суду з позовом про зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків та зобов`язання позивача виконати законні вимоги податкового керуючого, передбачені ПК України, в порядку, передбаченому статтею 283 КАС України.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 15.06.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 16.06.2023 о 13:00 год.

Про дату, час та місце судового розгляду сторони були повідомлені належним чином.

У призначений день і час до суду з`явився представник позивача. Представник відповідача до суду не з`явився, про причини неприбуття суд не повідомив.

Перед початком судового засідання, представником позивача було подано клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідач відзиву на заяву, заперечень проти позову, будь-яких пояснень, заяв чи клопотань до суду не надіслав.

За таких обставин суд, з урахуванням положень статті 268 Кодексу адміністративного судочинства, вирішив здійснювати подальший розгляд справи за відсутності представників сторін, в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами і доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Дочірнє підприємство "Агролайт" (ідентифікаційний код 34010320, місцезнаходження 01010, місто Київ, вулиця Івана Мазепи, будинок 10) зареєстровано в якості юридичної особи 10.01.2006 та перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у м. Києві, як відокремленому підрозділі ДПС.

Як убачається з даних інтегрованої картки платника податків та довідки від 14.06.2023 №18167/5/26-15-13-03-09 за відповідачем рахується податковий борг з податку на додану вартість, податку на доходи фізичних осіб та військового збору у загальному розмірі 16 145 075, 19 грн.

24.10.2018 ГУ ДПС у м. Києві з метою погашення податкового боргу винесено податкову вимогу №207171-17 на суму 267193,18 грн.

24.10.2018 Головним управлінням ДПС у м. Києві прийнято рішення №207171-17 про опис майна у податкову заставу.

Вказані податкова вимога та рішення про опис майна у податкову заставу, разом з листом про надання інформації та документів від 01.11.2018 №93920/10-26-15-17-02-39, податковим органом були надіслані на адресу відповідача та отриманні останнім 09.11.2018, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №569.

З матеріалів справи судом встановлено, що 20.02.2019 та 19.10.2021 податковим керуючим були складені Акти опису майна №82/26-15-17-02-26 та №320/26-15-13-03-27, за якими описано у податкову заставу майно Дочірнього підприємства "Агролайт".

14.06.2023 податковим керуючим ОСОБА_1 , призначеною наказом Головного управління ДПС у м. Києві №361 від 30.05.2023, було здійснено виїзд за місцезнаходженням Дочірнього підприємства "Агролайт" - 01010, місто Київ, вулиця Івана Мазепи, будинок 10 для організації проведення опису майна платника податків, що має податковий борг в податкову заставу.

В ході здійснення повноважень податковим керуючим ОСОБА_1 не було виявлено підприємства Дочірнє підприємство "Агролайт" () та посадових осіб ДП "Агролайт" за адресою місцезнаходження відповідача, про що складено акт відсутності за місцезнаходженням б/н від 14.06.2023.

Вказані обставини були розцінені податковим керуючим ОСОБА_1 як перешкоджання ДП "Агролайт" виконанню функцій податкового керуючого, у зв`язку з чим останньою 14.06.2023 о 15:30 год. складено акт про перешкоджання платником податків виконанню повноважень податковим керуючим №3/26-15-13-03-18, який, в свою чергу, став підставою звернення позивача до суду з заявою про зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків.

З цього приводу суд зазначає таке.

Згідно із частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законами.

Згідно із підпунктом 14.1.155 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податкова застава - спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов`язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. Податкова застава виникає на підставах, встановлених цим Кодексом. У разі невиконання платником податків грошового зобов`язання, забезпеченого податковою заставою, орган стягнення у порядку, визначеному цим Кодексом, звертає стягнення на майно такого платника, що є предметом податкової застави.

Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно із підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в установлені строки.

Як було встановлено судом та вбачається з матеріалів справи у ДП "Агролайт" станом на 18.06.2023 наявний податковий борг з податку на додану вартість, податку на доходи фізичних осіб та військового збору у загальному розмірі 16 145 075, 19 грн.

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.

Згідно із пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Згідно із пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 59.3 статті 59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Відповідно до пункту 59.4 статті 59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

На виконання вищевказаних вимог контролюючим органом було надіслано відповідачу податкову вимогу від 24.10.2018 №207171-17 на суму 267193,18 грн.

Відповідно до п. 88.1 ст. 88 Податкового кодексу України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Згідно із пп. 89.1.1 п. 89.1 ст. 89 Податкового кодексу України право податкової застави виникає у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку;

Право податкової застави виникає також у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу (пп. 89.1.2 п. 89.1 ст. 89 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 89.3 статті 89 Податкового кодексу України майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника органу державної податкової служби, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг. Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Відмова платника податків від підписання акта опису майна, на яке поширюється право податкової застави, не звільняє такого платника податків від поширення права податкової застави на описане майно. У такому випадку опис здійснюється у присутності не менш як двох понятих.

Як було зазначено судом, 24.10.2018 Головним управлінням ДПС у м. Києві прийнято рішення №207171-17 про опис майна підприємства у податкову заставу.

Вказані податкова вимога та рішення про опис майна у податкову заставу, разом з листом про надання інформації та документів від 01.11.2018 №93920/10-26-15-17-02-39, податковим органом були надіслані на адресу відповідача та отриманні останнім 09.11.2018, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №569.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 20.02.2019 та 19.10.2021 податковим керуючим були складені Акти опису майна №82/26-15-17-02-26 та №320/26-15-13-03-27, за якими описано у податкову заставу майно Дочірнього підприємства "Агролайт".

Згідно із пунктом 89.4 статті 89 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не допускає податкового керуючого для здійснення опису майна такого платника податків у податкову заставу та/або не подає документів, необхідних для такого опису, податковий керуючий складає акт відмови платника податків від опису майна у податкову заставу. Контролюючий орган звертається до суду щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків, заборону відчуження таким платником податків майна та зобов`язання такого платника податків допустити податкового керуючого для опису майна у податкову заставу. Зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків та заборона відчуження таким платником податків майна діють до дня складення акта опису майна платника податків у податкову заставу податковим керуючим або акта про відсутність майна, що може бути описано у податкову заставу, або погашення податкового боргу в повному обсязі. Податковий керуючий не пізніше робочого дня, що настає за днем складення цих актів, зобов`язаний надіслати банкам, іншим фінансовим установам, а також платнику податків рішення про складення актів, яке є підставою для поновлення видаткових операцій та скасування заборони на відчуження майна.

Відповідно до пункту 91.4 статті 91 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків, що має податковий борг, перешкоджає виконанню податковим керуючим повноважень, визначених цим Кодексом, такий податковий керуючий складає акт про перешкоджання платником податків виконанню таких повноважень у порядку та за формою, що встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Так, судом встановлено, що на виконання вимог вищевказаної статті Податкового кодексу України, внаслідок перешкоджання відповідачем виконанню повноважень податкового керуючого, останнім було складено відповідний акт від 14.06.2023 №3/26-15-13-03-18.

Контролюючий орган звертається до суду щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків та зобов`язання такого платника податків виконати законні вимоги податкового керуючого, передбачені цим Кодексом. Строк, на який можуть бути зупинені видаткові операції, визначається судом, але не більше двох місяців (абз.2 п.91.4 ст.94 ПКУ).

Зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків може бути достроково скасовано за рішенням податкового керуючого або суду (абз. 3 п. 91.4 ст. 94 ПКУ).

Таким чином, Податковим кодексом України визначено загальне правило, відповідно до якого строк зупинення видаткових операцій визначається судом та не може перевищувати двох місяців.

В той же час, положеннями абз. 3 п. 89.4 ст. 89 Податкового кодексу України встановлено, що зупинення видаткових операцій на рахунках/електронних гаманцях платника податків та заборона відчуження таким платником податків майна діють до дня складення акта опису майна платника податків у податкову заставу податковим керуючим або акта про відсутність майна, що може бути описано у податкову заставу, або погашення податкового боргу в повному обсязі. Податковий керуючий не пізніше робочого дня, що настає за днем складення цих актів, зобов`язаний надіслати банкам, іншим фінансовим установам, небанківським надавачам платіжних послуг, емітентам електронних грошей, а також платнику податків рішення про складення актів, яке є підставою для поновлення видаткових операцій та скасування заборони на відчуження майна.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що спеціальною нормою, яка визначає правові наслідки у разі недопуску податкового керуючого для здійснення опису майна у податкову заставу та ненадання документів для такого опису, є саме підпункт 89.4 статті 89 ПК України.

Таким чином, враховуючи, що податкового керуючого ОСОБА_1 не було допущено до приміщення відповідача для здійснення опису майна у податкову заставу, про що складено відповідний акт б/н від 14.06.2023, в даному випадку до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення п. 89.4 ст. 89 Податкового кодексу України, а зупинення видаткових операцій на рахунках/електронних гаманцях платника податків та заборона відчуження таким платником податків майна має діяти до дня складення акта опису майна платника податків у податкову заставу податковим керуючим або акта про відсутність майна, що може бути описано у податкову заставу, або погашення податкового боргу в повному обсязі.

Суд зазначає, що згідно з приписами пп. 20.1.31 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках/електронних гаманцях такого платника податків у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, емітентах електронних грошей (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобов`язань платника податків, погашення податкового боргу), у тому числі при недопущенні посадових осіб контролюючих органів до обстеження територій та приміщень.

Відповідно до підпункту 20.1.32 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду, якщо платник податків перешкоджає виконанню податковим керуючим повноважень, визначених цим Кодексом, щодо зупинення видаткових операцій на рахунках/електронних гаманцях платника податків шляхом накладення арешту на цінні папери та/або кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку, іншій фінансовій установі, небанківському надавачу платіжних послуг, емітенті електронних грошей (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобов`язань платника податків, погашення податкового боргу), та зобов`язання такого платника податків виконати законні вимоги податкового керуючого, передбачені цим Кодексом.

Враховуючи положення пп. 20.1.31, 20.1.32 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України суд зазначає, що не підлягають зупиненню видаткові операції на рахунках платника податків щодо операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобов`язань платника податків та погашення податкового боргу.

Будь-яких доказів на спростування доводів контролюючого органу відповідачем до суду не надано і судом не встановлено.

Враховуючи наведене та наявність підстав для задоволення позову, при визначенні строку зупинення видаткових операцій, суд, беручи до уваги обставини справи, суму податкового боргу, вважає за необхідне зупинити видаткові операції на рахунках відповідача (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування) до часу його погашення або складання опису майна податковим керуючим задля такого погашення.

Щодо способу захисту порушеного права за даним позовом, суд зазначає таке.

Податковим кодексом України вживаються два поняття, які позначають арешт коштів на рахунках платника податків - власне арешт коштів, а також зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків.

Аналіз норм Податкового кодексу України, а також чинного законодавства, що регулює банківську діяльність і порядок здійснення безготівкових розрахунків, дає підстави для висновку про тотожність зазначених понять для цілей регулювання податкових правовідносин.

Так, відповідно до частини другої статті 59 Закону України від 7 грудня 2000 року N2121-III "Про банки і банківську діяльність" зупинення власних видаткових операцій банку за його рахунками, а також видаткових операцій за рахунками юридичних або фізичних осіб здійснюється лише в разі накладення арешту відповідно до частини першої цієї статті, крім випадків, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму". Зупинення видаткових операцій здійснюється в межах суми, на яку накладено арешт, крім випадків, коли арешт накладено без встановлення такої суми.

Отже, накладення арешту на кошти на рахунках платника податків є необхідною передумовою для зупинення видаткових операцій на таких рахунках в усіх випадках, крім тих, які випливають з норм Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму".

Таким чином, з урахуванням змісту статті 59 Закону України від 7 грудня 2000 року N 2121-III "Про банки і банківську діяльність" зупинити видаткові операції з підстав, передбачених Податковим кодексом України, можна не інакше, як шляхом накладення арешту на кошти, що знаходяться на рахунках платника податків.

За таких обставин повноваження податкових органів щодо звернення до суду з вимогами як про накладення арешту на кошти платника податків, так і про зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків варто розуміти як право на звернення з вимогою про накладення арешту на кошти платника податків, що перебувають на його рахунках у банку.

При цьому в усіх випадках суд ухвалює рішення про зупинення видаткових операцій платника податків шляхом накладення арешту на кошти платника податків у відповідній сумі, або про накладення арешту на кошти платника податків у відповідній сумі. Зазначені варіанти змісту резолютивної частини судового рішення є еквівалентними за своїми правовими наслідками. Ці наслідки полягають у виникненні арешту коштів і зупиненні через цю обставину видаткових операцій.

Враховуючи наявність довідки позивача про відкриті рахунки відповідача у банках, суд вважає за необхідне навести реквізити відповідних рахунків відповідача у банках у судовому рішенні, видаткові операції на яких зупинені на підставі цього судового рішення із зазначенням суми податкового боргу.

Щодо позовних про зобов`язання відповідача виконати законні вимоги податкового керуючого, а саме: допустити податкового керуючого, для опису майна у податкову заставу, суд зазначає таке.

Відповідно до абз. 2 п. 91.4 ст. 94 Податкового кодексу України контролюючий орган звертається до суду щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків та зобов`язання такого платника податків виконати законні вимоги податкового керуючого, передбачені цим Кодексом.

Враховуючи фактичний недопуск відповідачем податкового керуючого до складання акта опису майна у податкову заставу, та приймаючи до уваги визначені пунктом 89.4 статті 89 Податкового кодексу України наслідки вчинення таких дій, суд також визнає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, вимоги позивача про зобов`язання підприємство допустити податкового керуючого для опису майна у податкову заставу.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 8 ст. 283 КАС України рішення суду у справах, визначених пунктами 1-4, 7 частини першої цієї статті, підлягає негайному виконанню.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. Отже, сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір з відповідача не стягується.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 242, 245, 246, 250, 255, 283, 295 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Заяву Головного управління ДПС у місті Києві, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України задовольнити.

Зупинити здійснення видаткових операцій на банківських рахунках Дочірнього підприємства "Агролайт" (ідентифікаційний код 34010320, місцезнаходження 01010, місто Київ, вулиця Івана Мазепи, будинок 10) шляхом накладення арешту на кошти у сумі 16 145 075,19 грн. (шістнадцять мільйонів сто сорок п`ять тисяч сімдесят п`ять грн. 19 коп.), що знаходиться в банківських установах, обслуговуючих такого платника.

Зобов`язати Дочірнє підприємство "Агролайт" (ідентифікаційний код 34010320, місцезнаходження 01010, місто Київ, вулиця Івана Мазепи, будинок 10) допустити податкового керуючого Головного управління ДПС у місті Києві, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України для опису майна у податкову заставу.

Допустити негайне виконання рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Василенко Г.Ю.