Справа № 580/4110/23
Суддя: Олексій РІДЗЕЛЬ
Дата ухвалення: 2023-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2023 року справа № 580/4110/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Рідзеля О.А.,

за участю:

секретаря судового засідання Мельникової О.М.,

позивача ОСОБА_1 (особисто у режимі відеоконференції),

представника відповідача Вельган О.В. (у порядку самопредставництва),

представника третьої особи Яроша С.В. (у порядку самопредставництва),

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Державна казначейська служба України, - про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

29.05.2023 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач) до відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі відповідач 1), Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі відповідач 2), в якому позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо невнесення до Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою виконавчого листа (рішення) №580/2077/22 від 21.11.2022 виданого Черкаським окружним адміністративним судом та не передачу зазначеного виконавчого листа (рішення) і документів про нарахування виплат на виконання до Державної казначейської служби України;

- зобов`язати відділ примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) внести до Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою виконавчий лист (рішення) №580/2077/22 від 21.11.2022, виданий Черкаським окружним адміністративним судом;

- зобов`язати відділ примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) передати виконавчий лист (рішення) №580/2077/22 від 21.11.2022 виданий Черкаським окружним адміністративним судом і документи про нарахування виплат на виконання до Державної казначейської служби України.

В обґрунтування позову зазначено, що рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 09.06.2022 у справі №580/2077/22 з урахуванням постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.10.2022 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 64% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, на підставі довідки про суддівську винагороду від 17.02.2022 №04-16/6/2022, виданої Черкаським апеляційним судом, починаючи з 18.02.2022, а також виплатити різницю між нарахованою та фактично отриманими сумами.

Оскільки судом було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області вчинити дії щодо майна, а відтак вказане рішення підпадає під дію Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», який у вказаних правовідносинах є спеціальним законом.

При цьому, передача органам, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, рішень зобов`язального характеру здійснюється після отримання від боржника, його правонаступника або органу державної влади, який прийняв рішення про припинення боржника - юридичної особи, документів про здійснення нарахування виплат за таким рішенням.

16 січня 2023 року у виконавчому провадженні зареєстрований лист боржника в якому визначена сума нарахованої заборгованості в розмірі 243243, 44 гривень.

Таким чином наявні всі підстави для передачі виконавчого листа, виданого у справі №580/2077/22, на виконання до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, однак так і не були вчинені відповідачем.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 05.06.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито загальне провадження у справі та призначено підготовче засідання. Також суд залучив до участі у справі третіми особами без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області та Державну казначейську службу України.

08.06.2023 засобами електронного зв`язку надійшли письмові пояснення ДКСУ, в яких зазначено, що у справі №580/2077/22 зобов`язано Головне управління ПФУ в Черкаській області вчинити дії щодо майна (рішення суду є рішенням зобов`язального характеру), яке виконується у порядку Закону України «Про виконавче провадження».

При цьому, Держказначейство не є ані органом примусового виконання судових рішень, ані учасником, зокрема стороною виконавчого провадження і відповідно не здійснює заходів з примусового виконання рішень в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження", а є встановленою Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» особою здійснювати гарантоване державою забезпечення виконання рішень суду способом безспірного списання коштів з рахунку боржника.

З огляду на викладене, Державна казначейська служба України заперечує проти задоволення позовної заяви.

12.06.2023 засобами електронного зв`язку суду від представника відповідачів надійшов відзив на позов, в якому він просить відмовити у його задоволенні з огляду на те, що відповідно до Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2014 р. №440, підлягають виконанню органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, рішення та виконавчі документи за рішення суду або рішеннями, боржниками у яких є визначені ст.2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» суб`єкти, які видані до 01.01.2013.

Оскільки виконавчий лист №580/2077/22 зобов`язального характеру, виданий у 2022 році, тому його не передано на виконання органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, та не включено до Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою.

ГУ ПФУ в Черкаській області правом надання пояснень на позов не скористалось.

Усною ухвалою від 13.06.2023, внесеною до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження і призначено справу до розгляду по суті.

Заслухавши пояснення учасників, дослідивши письмові докази та надавши їм правову оцінку, суд встановив таке.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 09.06.2022 у справі №580/2077/22 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 60% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, на підставі довідки про суддівську винагороду від 17.02.2022 №04-16/6/2022, виданої Черкаським апеляційним судом, починаючи з 18.02.2022, а також виплатити різницю між нарахованою та фактично отриманими сумами.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.10.2022 рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 09.06.2022 у справі №580/2077/22 змінено у мотивувальній частині та в абзацах другому і третьому резолютивної частини замінено цифри 60% на 64%. В іншій частині рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 09 червня 2022 року залишено без змін.

21.11.2022 Черкаським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №580/2077/22 про зобов`язання здійснити ОСОБА_1 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 64% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, на підставі довідки про суддівську винагороду від 17.02.2022 №04-16/6/2022, виданої Черкаським апеляційним судом, починаючи з 18.02.2022, а також виплатити різницю між нарахованою та фактично отриманими сумами.

29.11.2022 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Вельган О.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №70432594 на підставі виконавчого листа №580/2077/22, виданого Черкаським окружним адміністративним судом 21.11.2022.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Вельган О. В. від 22.12.2022 накладено на боржника штраф 5100,00 грн.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Вельган О. В. від 16.01.2023 накладено на боржника штраф 10200,00 грн.

16.01.2023 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Вельган О.В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №70432594 у зв`язку з невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника та направлено до Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області повідомлення від 16.01.2023 №875 про вчинення посадовими особами Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області кримінального правопорушення.

У подальшому, рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 01.03.2023 у справі №580/1130/23 визнано протиправними дії Відділу примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) щодо порушення строку відкриття виконавчого провадження №70432594 та не направлення ОСОБА_1 документів виконавчого провадження №70432594.

Також, визнано протиправною та скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження від 16 січня 2023 року №70432594.

27.03.2023 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Вельган О.В. винесена постанова про відновлення виконавчого провадження №70432594.

04.05.2023 позивач звернувся до відповідача із запитом в якому просив повідомити: Чи внесено зазначене рішення до Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою, якщо ні то по якій причині; Чи передано вказане в листі рішення до органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів боржника, якщо ні то по якій причині.

Листом від 15.05.2023 №12034 відповідач повідомив позивача, що відповідно до Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2014 року №440, підлягають виконанню органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, рішення та виконавчі документи за рішення суду або рішеннями, боржниками у яких є визначені ст.2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» суб`єкти, які видані до 01.01.2013.

Оскільки виконавчий лист №580/2077/22 зобов`язального характеру, виданий у 2022 році, тому його не передано на виконання органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, та не включено до Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою.

Не погоджуючись із такою бездіяльністю відповідача, позивач звернувся в суд з цим позовом.

Надаючи оцінку спірному рішенню, суд врахував ч.2 ст.19 Конституції України, якою встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України від 02 червня 2016 року №1404-VІІІ "Про виконавче провадження" (далі Закон №1404-VІІІ).

Згідно з ч.1 ст.1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною ст.5 Закону №1404-VІІІ визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Частиною 1 ст.18 Закону №1404-VІІІ на виконавця покладено обов`язок вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Вирішуючи питання наявності спірної бездіяльності державного виконавця, суд виходить із такого.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» закріплено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Пунктом 1 ст.6 Конвенції кожному гарантовано право на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) у рішенні «Юрій Миколайович Іванов проти України» наголосив на тому, що право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

У такому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном. Відповідно, необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Обґрунтованість такої затримки має оцінюватися з урахуванням, зокрема, складності виконавчого провадження, поведінки самого заявника та компетентних органів, а також суми і характеру присудженого судом відшкодування.

Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції. Держава не може виправдовувати нестачею коштів невиконання судових рішень, винесених проти неї або проти установ чи підприємств, які перебувають в державній власності або контролюються державою. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.

ЄСПЛ неодноразово наголошував, що у таких категоріях справ, коли державні органи належним чином сповіщені про наявність судового рішення, вони мають вживати всіх належних заходів для його виконання або направлення до іншого органу для виконання. Сама особа, на користь якої ухвалено рішення, не повинна ще займатись ініціюванням виконавчих процедур.

Також ЄСПЛ констатував, що невиконання рішення є втручанням у право особи на мирне володіння майном, викладене у першому реченні пункту 1 статті 1 Протоколу № 1 Конвенції.

Крім того, ЄСПЛ неодноразово наголошував, що у разі, якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс.

У справах «Шмалько проти України», «Іммобільяре Саффі проти Італії» ЄСПЛ констатував, що невиконання судового рішення не може бути виправданим внаслідок недоліків законодавства, які унеможливлюють його виконання. Державні органи не можуть посилатися і на відсутність коштів як на підставу невиконання зобов`язань.

Відповідно до рекомендацій, викладених у Висновку Консультативної ради Європейських суддів № 13 (2010) «Щодо ролі суддів у виконанні судових рішень» в державі, яка керується верховенством права, державні органи, насамперед, зобов`язані поважати судові рішення і якнайшвидше реалізувати їх. Сама думка, що державний орган може відмовитися від виконання рішення суду, підриває концепцію примата права. Виконання рішення повинно бути справедливим, швидким, ефективним і пропорційним. Тому для цього мають бути забезпечені необхідні кошти. Чіткі правові норми повинні визначати доступні ресурси, відповідальні органи та відповідну процедуру їх розподілу.

Відтак, виконання судового рішення як завершальна стадія судового провадження є невід`ємним елементом права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції, складовою права на справедливий суд.

З аналізу наведених правових норм слідує, що на державу та її компетентні органи покладено обов`язок виконання судового рішення у будь-який спосіб, передбачений законодавством України.

Отже, розглядаючи позовну заяву щодо законності дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, суд має враховувати, що Законом України «Про виконавче провадження» на виконавця покладено функції із забезпечення виконання обов`язкового рішення суду, на виконання якого останній має вжити усі передбачені Законом заходи в межах встановлених повноважень.

Суд зазначає, що порядок виконання рішень немайнового характеру врегульований нормами статей 63-67 вказаного Закону.

Так, відповідно до ч.ч.1-3 ст.63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Як установлено судом вище, у ході виконавчого провадження №70432594 державним виконавцем вжито вищевказаних заходів, однак вони не призвели до повного виконання рішення суду.

Так, відповідно до листа ГУ ПФУ в Черкаській області від 29.12.2022 №2300-0902-5/71353 на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від у справі №580/2077/22 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 та нараховано заборгованість в сумі 243234,44 грн., яку включено до Реєстру судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою.

Отже, рішення суду у справі №580/2077/22 в частині виплати перерахованої пенсії Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області не виконане.

Суд з цього приводу враховує висновки Верховного Суду в постанові від 18 червня 2019 року у справі №826/14580/16 відповідно до яких накладення штрафів і внесення подання (повідомлення) правоохоронним органам не є достатніми заходами виконання рішення суду, якщо при цьому відсутні докази, які б підтверджували факт реального виконання судового рішення чи вжиття вичерпних заходів з його виконання. Тож звернення з таким повідомленням до правоохоронних органів не є підставою для висновку про те, що державним виконавцем ужито всіх можливих заходів для виконання рішення суду та встановлено неможливість його виконання.

Направлення повідомлення про притягнення до кримінальної відповідальності боржника, не є останньою дією після вчинення державним виконавцем усіх можливих дій із виконання рішення суду, після якої державний виконавець повинен винести постанову про закінчення виконавчого провадження, а свідчить лише про вжиття ним передбачених Законом заходів щодо повідомлення уповноважених органів про невиконання обов`язкового рішення суду.

Слід зауважити, що самі по собі вчинені державним виконавцем виконавчі дії (перевірка виконання судового рішення, винесення постанов про накладення на боржника штрафу і надіслання повідомлення про вчинення злочину) є належними і достатніми заходами виконання судового рішення.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі №750/9782/16-а, від 7 серпня 2019 року у справі №378/1033/17, від 4 вересня 2019 року у справі №286/1810/17, від 7 жовтня 2020 року у справі №461/6978/19.

Оскільки визначені ст.ст.63-67 Закону №1404-VIII дії державного виконавця у виконавчому провадженні №70432594 не призвели до повного виконання судового рішення (в частині виплати нарахованих позивачу коштів), суд зазначає, що ст.10 Закону №1404-VІІІ передбачено повноваження державного виконавця щодо заходів примусового виконання рішення, серед яких інші заходи примусового характеру.

Так, згідно з абз.2 ч.1 ст.2 Закону України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є державний орган.

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень коштами, передбаченими за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Суд зазначає, що на підставі п.2 Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 05.08.2016 №2432/5 (далі Положення №2432/5), складовою частиною автоматизованої системи виконавчого провадження (АСВП), в якій здійснюється облік рішень, виконання яких гарантується державою, інвентаризація заборгованості за цими рішеннями та їх передача до органу Казначейства, є Реєстр рішень, виконання яких гарантується державою.

Відповідно до п.п.2, 4 Розділу XІI Положення №2432/5 дані про рішення вносяться відповідальною особою до Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою, після перевірки даних Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень та Системи щодо виконання такого рішення та у разі відсутності відомостей про виконання рішення в повному обсязі.

Відомості про виконання (часткове виконання) рішення, а також про повернення рішення заявнику підлягають внесенню до Системи відповідальною особою.

Відповідальною особою відповідно до п.2 Положення №2432/5 є посадова особа органу державної виконавчої служби.

При цьому, механізм обліку виконавчих документів та судових рішень, передбачених пунктом 3 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень, інвентаризації та погашення заборгованості за ними визначає Порядок погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2014 року №440 (далі Порядок №440).

Відповідно до п.3 Порядку №440 рішення подаються до органів державної виконавчої служби за місцезнаходженням боржника для проведення їх обліку, інвентаризації заборгованості та подальшої передачі до органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, для погашення заборгованості.

Зареєстроване в установленому порядку рішення невідкладно розглядається керівником органу державної виконавчої служби та передається відповідальній особі не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до органу державної виконавчої служби (п.5 Порядку №440).

Відповідальна особа не пізніше ніж протягом десяти робочих днів з дня надходження до неї рішення зобов`язана перевірити виконання такого рішення за даними автоматизованої системи виконавчого провадження, враховуючи дані виконавчих проваджень, відкритих на виконання рішень Європейського суду з прав людини стосовно невиконання рішення національного суду, щодо якого звертається заявник. У разі відсутності відомостей про виконання рішення в повному обсязі відповідальна особа вносить дані про це рішення до Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою (далі - Реєстр) (п.7 Порядку №440).

Відповідальна особа не пізніше десяти робочих днів з дня внесення рішення до Реєстру зобов`язана надіслати заявнику та боржнику за їх місцезнаходженням або на електронну пошту повідомлення про прийняття такого рішення для обліку із зазначенням черги, до якої воно включено (п.9 Порядку №440).

Передача рішень до органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється окремо щодо кожної черги щокварталу до 10 числа місяця, що настає за звітним періодом.

Передача органам, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, рішень зобов`язального характеру здійснюється після отримання від боржника, його правонаступника або органу державної влади, який прийняв рішення про припинення боржника - юридичної особи, документів про здійснення нарахування виплат за таким рішенням (п.13 Порядку №440).

Передача рішень здійснюється відповідальною особою на підставі акта приймання-передавання (додаток). Акти приймання-передавання складаються окремо щодо кожної черги погашення заборгованості та передаються органам, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, в паперовому та електронному вигляді (п.15 Порядку №440).

Отже, викладеними нормами передбачено механізм та порядок внесення органами виконавчої служби відомостей про рішення, виконання яких гарантується державою, до Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою, облік та передача відповідних рішень органам, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Зважаючи, що боржником у виконавчому провадженні №70432594 (ГУ ПФУ в Черкаській області) на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від у справі №580/2077/22 нараховано заборгованість в сумі 243234,44 грн., і вказана заборгованість позивачу не виплачена, на переконання суду, це є підставою для здійснення органом виконавчої служби вищевказаних заходів з метою повного та реального виконання судового рішення.

Тому суд вважає, що орган виконавчої служби допустив бездіяльність, не вчинивши таких дій.

При цьому, доводи відповідача, що передачі на виконання органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, та включенню до Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою, передбачено лише для виконавчих документів, виданих до 01.01.2013, суд вважає необґрунтованими, оскільки п.3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень передбачено, що якщо рішення суду про стягнення коштів або виконавчі документи за цими рішеннями, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону суб`єкти, не було подано в строк, встановлений цим пунктом, це не є підставою для відмови у виконанні даного судового рішення.

Отже, вказаним Законом, Порядком №440 та Положенням №2432/5 не передбаченого строкового обмеження виконання виконавчого документа (рішення суду), виданого після 01.01.2013.

Зважаючи на викладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору і не надав доказів понесених судових витрат, відсутні підстави для їх розподілу.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 241-246, 287, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо невнесення до Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою, виконавчого листа №580/2077/22 від 21.11.2022, виданого Черкаським окружним адміністративним судом, та непередачі зазначеного виконавчого листа (рішення) і документів про нарахування виплат на виконання до Державної казначейської служби України.

Зобов`язати відділ примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) внести до Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою, виконавчий лист №580/2077/22 від 21.11.2022, виданий Черкаським окружним адміністративним судом, та передати цей виконавчий лист разом з документами про нарахування виплат на виконання до Державної казначейської служби України.

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи:

1) позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

2) відповідач 1 відділ примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (18001, м. Черкаси, пр-т Хіміків, 50);

3) відповідач 2 Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Київ) (01001, м. Київ, пров. Музейний, 2-Д, );

4) третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18002, м.Черкаси, вул. Смілянська, буд.23, );

5) третя особа Державна казначейська служба України (01601, м. Київ, вул. Бастіонна, 6, ).

Суддя Олексій РІДЗЕЛЬ