Справа № 320/4389/23
Суддя: Войтович І.І.
Дата ухвалення: 2023-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2023 року Справа № 320/4389/23

Суддя Київського окружного адміністративного суду Войтович І.І., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Адміністрації державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Адміністрації державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України , у якому просить суд:

- визнати протиправними дії Адміністрації державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги передбаченої п. 5 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»;

- скасувати наказ Адміністрації державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України від 26.09.2022 № 957-Ф «Про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 »;

- зобов`язати Адміністрацію державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу згідно із Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 у розмірі 70-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності.

Позов мотивований тим, що позивач проходив військову службу з 05.05.1982 по 30.06.2008. Наказом голови Держзспецзв`язку № 273-ос від 18.06.2008 ОСОБА_1 звільнений в запас за станом здоров`я. 09.08.2022 за поданням Центрального госпіталю Військово-медичного управляння СБ України, Центральною медико-соціальною експертною комісією № 1 (м. Київ), позивачу встановлена ІІІ група інвалідності захворювання пов`язане з проходженням військової служби. Листом від 03.11.2022 вих. № 62/05-344 відповідач відмовив у призначенні виплаті одноразової грошової допомоги, про що видав наказ від 26.09.2022 № 957-Ф «Про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 ».

28.02.2023 ухвалою Київського окружного адміністративного суду відкрито провадження в адміністративній справі а правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

14.03.2023 на адресу суду надійшов відзив Адміністрації державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, у якому відповідач наполягає на правомірності прийнятого ним наказу та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Так, відповідач зазначає, що позивач проходив службу на посадах осіб начальницького складу в Держспецзв`язку, був звільнений зі служби наказом начальника Центру урядового зв`язку Держспецзв`язку України від 27.06.2008 № 44-ос «Про особовий склад» та позивача виключено зі списків особового складу Держспецзв`язку 30.06.2008. Медико-соціальною експертною комісією (далі МСЕК) позивачу було видано довідку МСЕК серія 12 ААВ № 302163 де вказано, що з 01.08.2022 йому встановлено ІІІ групу інвалідності по захворюванню, пов`язаному з проходженням військової служби. Позивач подав до Голови Держспецзв`язку від 01.09.2022 заяву з доданими до неї документами, щодо виплати йому одноразової грошової допомоги відповідно до п. 2 ст. 16-2 та п. 9 ст. 16-3 Закону України від 20.12.91 № 2021-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у зв`язку із встановленням йому ІІІ групи інвалідності. За результатами розгляду заяви позивача Адміністрацією Держспецзв`язку було видано наказ від 26.09.2022 № 957-ф «Про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 ». Таке рішення було прийнято у зв`язку з тим, що підстави інвалідності позивача не відповідають підставам для виплати одноразової грошової допомоги по інвалідності, які передбачені у Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975.

03.04.2023 на адресу суду надійшли письмові пояснення позивача, а згодом, 11.04.2023 на адресу суду надійшла відповідь позивача на відзив, у яких ОСОБА_1 зазначив, що інвалідність настала внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, що підтверджується свідоцтвом про хворобу № 213/1801 від 24.04.2008, затвердженого постановою Центральної військово-лікарської комісії ВМУ СБ України від 05.05.2008 (пункт 10 та пункт 17 Свідоцтва), наполягає на задоволенні позову та наявності у нього права на призначення та виплати спірної допомоги.

11.04.2023 на адресу суду надійшли заперечення відповідача, у яких зазначено, що відповідно до ст. 10 Закону України «Про Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації» в редакції від 23.02.2006 до особового складу Держспецзв`язку належать особи рядового і начальницького складу, які проходять службу за контрактом, державні службовці та інші працівники, з якими укладається трудовий договір. Позивач проходив службу з 05.05.1982 до 30.06.2008 та враховуючи інформацію яка чітко зазначена у військовому квитку позивача серії НОМЕР_1 , на сторінці 5, з 31.12.2006 по 30.06.2008 служба на посаді начальницького складу в Держспецзв`язку, а не військовослужбовця. Позивач на момент звільнення у 2008 році, був особою начальницького складу і для отримання одноразової грошової допомоги повинен керуватися нормативно-правовими актами, які встановлюють порядок отримання одноразової грошової допомоги для осіб рядового та начальницького складу Держспецзв`язку.

Питання виплати одноразової грошової допомоги регулюється двома Порядками. Для осіб рядового і начальницького складу Держспецзв`язку, і осіб які звільнені зі служби в Держспецзв`язку, у 2008 році Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) або інвалідності особи рядового чи начальницького складу та інвалідності особи, звільненої із служби в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.2008 № 605 (далі Порядок № 605). Для військовослужбовців Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 (далі Порядок № 975).

Порядок № 605 регулює механізм осіб рядового чи начальницького складу, звільнених із служби в Держспецзв`язку, коли ця служба комплектувалась особами начальницького складу у період з 2007 по 2015 роки. На момент отримання інвалідності, у 2022 році, позивач до цього не проходив військову службу в Держспецзв`язку. Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України, що відправляє до Порядку № 975. У 2008 році соціальний захист відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону України «Про Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації» (редакція від 01.01.2008) держава забезпечує соціальний захист особового складу Держспецзв`язку відповідно до Конституції України, цього Закону та інших актів законодавства. Частина 16 ст. 21 Закону України «Про Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації» (редакція від 01.01.2008) визначено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного особі рядового чи начальницького складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України під час виконання службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби, пов`язаних з виконанням службових обов`язків, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Позивачу, як особі начальницького складу, необхідно керуватися, при призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги, Порядком № 605, а не Порядком № 975, оскільки останній регулює питання військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

Виходячи з вище зазначеного, наказом Адміністрації Держспецзв`язку від 26.09 2022 № 957-ф було відмовлено у виплаті одноразової грошової допомоги, так як позивач не проходив військової служби в Держспецзв`язку та не може отримати одноразову грошову допомогу в разі встановлення інвалідності, яка настала внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, так як позивач проходив службу, як особа начальницького складу Держспецзв`язку. Позивач не проходив військову службу, а перебував на посаді особи начальницького складу, і механізм виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) або інвалідності особи рядового чи начальницького складу та інвалідності особи, звільненої із служби в Держспецзв`язку регулює Порядок № 605. Період проходження служби в Держспецзв`язку - це період часу з початку і до закінчення служби в Держспецзв`язку, та відповідно до абзацу першого пункту 10 Положення про проходження служби в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації особами рядового і начальницького складу, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2006 № 1828 (далі Положення № 1828) початком проходження служби в Держспецзв`язку є дата призначення на посаду, а згідно із абзацом другим п. 98 Положення № 1828 днем закінчення проходження служби особами рядового і начальницького складу вважається день виключення із списків особового складу. Час виконання службових обов`язків особами рядового і начальницького складу Держспецзв`язку, відповідно до пункту 3 Порядку № 605, визначається вказаним Положенням № 1828. Відповідно до п. 11 Положення № 1828 особи рядового і начальницького складу вважаються такими, що виконують свої службові обов`язки під час: перебування їх на місцях служби або занять у будівлях і на прилеглих територіях Адміністрації Держспецзв`язку чи регіональних органів, територіальних підрозділів, закладів та установ (далі підпорядковані - органи) або на інших місцях служби або занять, визначених приписами чи розпорядженнями Голови Держспецзв`язку або начальників відповідних підпорядкованих органів, включаючи установлені розпорядком (розкладом занять) перерви; прямування до місця служби або із служби, перебування у службових поїздках, повернення до місця служби; виконання завдань за наказом прямого начальника; виконання громадського обов`язку, пов`язаного 3 врятуванням людського життя, охорони правопорядку, охорони державної власності, підтримання службової дисципліни. Пунктом 6.9 Інструкції щодо заповнення форми первинної облікової документації № 157-1/0 Виписка з акта огляду медико-соціальною експертною комісією, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 30.07.2012 № 577, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 05.09.2012 за № 1504/21816, роз`яснено, що у п. 9 довідки медико-соціальної експертної комісії зазначається причина інвалідності. Згідно з п. 9 довідки МСЕК, серія 12ААВ № 302163 від 09.08.2022 причиною інвалідності позивача є захворювання, ТАК, зв`язані з проходженням військової служби, а не виконання виконанням службових обов`язків, як зазначено в Порядку № 605. Таким чином, висновок, який зазначений МСЕК в довідці до акту (захворювання ТАК, зв`язані з проходженням військової служби) та час огляду (2022 рік) не відповідає випадку виплати одноразової грошової допомоги по інвалідності особам начальницького складу Держспецзв`язку. Отже у Адміністрації Держспецзв`язку відсутні законні підстави для призначення позивачу виплати одноразової грошової допомоги по інвалідності відповідно до норм Порядку № 975 та Порядку № 605.

16.06.2023, ухвалою суду, за клопотанням сторін, замінено відповідача по справі Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України на належного відповідача - Адміністрацію державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України ().

В силу ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі; 5) обов`язковість судового рішення; 6) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 7) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом; 8) розумність строків розгляду справи судом; 9) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 10) відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення (ч. 3 ст. 2 КАС України).

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Статтею 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 2 ст. 9 КАС України).

Порядок здійснення адміністративного судочинства встановлюється Конституцією України, цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи (ч. 1, ч. 3 ст. 3 КАС України).

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, оглянувши письмові докази, які були надані позивачем та відповідачем, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , проходив військову службу з 05.05.1981 по 30.06.2008, служба на посаді начальницького складу в Держспецзв`язку з 31.12.2006 по 30.06.2008, що підтверджується записом на сторінці 5 військового квитка серії НОМЕР_1 , копія якого долучена позивачем до матеріалів справи.

Наказом голови Держспецзв`язку № 273-ос від 18.06.2008 позивач звільнений зі служби Держспецзв`язку за станом здоров`я та виключений із списків особового складу Держспецзв`язку 30.06.2008 наказом Центру урядового зв`язку Держспецзв`язку № 44-ос від 27.06.2008, що не заперечується сторонами.

09.08.2022 за поданням Центрального госпіталю Військово-медичного управляння СБ України, Центральною медико-соціальною експертною комісією № 1 (м. Київ), позивачу встановлена ІІІ група інвалідності з 01.05.2022 захворювання ТАК пов`язане з проходженням військової служби, що підтверджується копією довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ № 3021136 доданою позивачем до матеріалів справи.

Відповідно до ч. 16 ст. 21 Закону України «Про Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України» від 23.02.2006 № 3475-IV (далі - Закон № 3475-IV, у відповідній редакції) у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного особі рядового чи начальницького складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України під час виконання службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби, пов`язаних з виконанням службових обов`язків, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Визначення ступеня втрати працездатності особою рядового чи начальницького складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України у період проходження служби в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Постановою Кабінету Міністрів України № 605 від 04.06.2008 затверджено Порядок та умови виплати одноразової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) або інвалідності особи рядового чи начальницького складу та інвалідності особи, звільненої із служби в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України (далі Порядок № 605).

Відповідно до пп. 2 п. 2 Порядку № 605 грошова допомога виплачується особам рядового чи начальницького складу та особам, звільненим із служби в Держспецзв`язку у разі настання інвалідності у зв`язку з виконанням службових обов`язків чи після звільнення із служби внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби і пов`язані з виконанням службових обов`язків, - у розмірі 48-місячного грошового забезпечення - інвалідам III групи.

По справі встановлено, що позивач є інвалідом ІІІ групи, інвалідність настала після звільнення із служби внаслідок захворювання, що мало місце в період проходження служби і пов`язане з виконанням службових обов`язків.

Відповідно до п. 3 Порядку № 605 час виконання службових обов`язків особами рядового і начальницького складу Держспецзв`язку визначається Положенням про проходження служби в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації особами рядового і начальницького складу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2006 № 1828.

Пунктом 6 Порядку № 605 особа, якій виплачується грошова допомога у разі поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності, подає до уповноваженого органу: заяву, написану власноручно, про виплату грошової допомоги у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом) чи настанням інвалідності; копію документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язано з вчиненням такою особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності та (або) ступеня втрати працездатності у разі поранення (контузії, травми або каліцтва); копії паспорта та документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (копію паспорта - для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідному органові доходів і зборів і мають відмітку в паспорті); довідку про реєстрацію місця проживання (перебування) заявника (у разі відсутності такої інформації у паспорті).

З матеріалів справи вбачається, що позивач 01.09.2022 звернувся до відповідача із заявою про виплату одноразової грошової допомоги, додавши до такої відповідні необхідні документи, що передбачені Порядком № 605.

Відповідно до п. 11 Положення про проходження служби в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації, яке затверджене постановою Кабінету Міністрів України № 1828 від 27.12.2006 (далі - Положення №1828, у відповідній редакції), особи рядового і начальницького складу вважаються такими, що виконують свої службові обов`язки під час: перебування їх на місцях служби (роботи) або занять у будівлях і на прилеглих територіях Адміністрації Держспецзв`язку чи регіональних органів, територіальних підрозділів, закладів та установ (далі - підпорядковані органи) або на інших місцях служби (роботи) або занять, визначених приписами чи розпорядженнями Голови Держспецзв`язку або начальників відповідних підпорядкованих органів, включаючи установлені розпорядком (розкладом занять) перерви; прямування до місця служби або із служби, перебування у службових поїздках, повернення до місця служби; виконання завдань за наказом прямого начальника; виконання громадського обов`язку, пов`язаного з врятуванням людського життя, охорони правопорядку, охорони державної власності, підтримання службової дисципліни.

Згідно пп. «д» п. 21.5. Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, яке затверджене наказом Міністерства оборони України № 402 від 14.08.2008, постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях, зокрема, «Захворювання (поранення, контузія, каліцтво, травма), ТАК, пов`язане з проходженням військової служби» якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, які не входять до складу діючої армії, або коли захворювання, що виникло до військової служби, у період служби досягло такого розвитку, який обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі тимчасової) до військової служби, служби з військової спеціальності.

За вищенаведених обставин суд приходить до переконання, що інвалідність, яку позивач отримав, є наслідком захворювань, що мали місце у період проходження останнім служби, а тому є такою, що пов`язана з виконанням службових обов`язків.

В даній справі суд застосує відповідні Закон України «Про Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України» та Порядок № 605, оскільки ОСОБА_1 ніс службу на посаді начальницького складу в Держспецзв`язку з 31.12.2006 по 30.06.2008, що сторонами у справі не заперечується, у зв`язку з чим на нього розповсюджуються та застосовуються спеціальні норми закону та порядку, що виключають застосування у даній справі положення Закону України від 20.12.91 № 2021-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Статтею 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі (абз. 2 ч.2 ст.77 КАС України).

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

За ч. 2 ст. 9 КС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У силу норм п.п. 2, 3, 6 ч. 2, абз. 1 ч. 4 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини, та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У даній справі суд встановив, що рішення та дії відповідача щодо відмови у призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 є протиправними, а тому суд вважає, що у даному випадку у відповідача відсутня дискреція як можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень.

Таким чином, враховуючи вищезазначені висновки суду, задля належного захисту встановленого порушеного права позивача на призначення одноразової допомоги, суд вважає необхідним захисти порушене право у належний та визначений судом спосіб шляхом визнання дій протиправними, скасування спірного наказу та зобов`язання відповідача призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку із настанням інвалідності у розмірі 48-місячного грошового забезпечення.

Відповідно до пункту 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані.

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «RuizTorija v. Spain» від 9 грудня 1994 р., статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Згідно з вимогами пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Решта доводів сторін не впливають на висновки суду.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

За ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Позивачем у справі сплачено судовий збір у розмірі 2799,40 грн., та враховуючи наслідки вирішення справи судом, суд вважає необхідним стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесені позивачем витрати по сплаті судового збору у сумі 1399,70 грн.

Керуючись статтями 9, 73-78, 90, 143, 242- 246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України щодо не призначення та невиплати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) одноразової грошової допомоги.

3. Скасувати наказ Адміністрації державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України від 26.09.2022 № 957-Ф «Про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 ».

3. Зобов`язати Адміністрацію Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України (вул. Солом`янська, 13, м. Київ, 03110, ЄДРПОУ - 34620942) призначити та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) одноразову грошову допомогу у зв`язку із настанням інвалідності у розмірі 48-місячного грошового забезпечення, з урахуванням висновків суду.

4. В решті вимог відмовити.

5. Стягнути на користь позивача ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України (вул. Солом`янська, 13, м. Київ, 03110, ЄДРПОУ - 34620942) понесені витрати по сплаті судового збору 1399,70 грн. (одна тисяча триста дев`яносто дев`ять гривень 70 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Войтович І.І.