Справа № 520/672/23
Суддя: Старосєльцева О.В.
Дата ухвалення: 2023-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

з питання закриття провадження у справі в частині позовних вимог

16.06.2023 р. справа № 520/672/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Старосєльцевої О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження питання закриття провадження у справі в частині позовних вимог за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Харківській області, Державної установи Інститут медицини праці імені Ю.І. Кундієва Національної Академії медичних наук України Клініка професійних захворювань про: 1) визнання протиправними та скасування медичного висновку Лікарсько-експертної комісії Державної установи Інститут медицини праці імені Ю.І. Кундієва Національної академії медичних наук України Клініка професійних захворювань від 23.11.2022 року №3086, протоколу засідання ЛЕК від 23.11.2022 року №43/1079, інформаційної довідки про умови праці, затверджену в.о. начальника ГУ Держпраці у Харківській області від 07.12.2021 року №27/11728/02.01-04/13063; 2) зобов`язання Державну установу Інститут медицини праці імені Ю.І. Кундієва Національної Академії медичних наук України Клініка професійних захворювань віднести захворювання, які встановлені медичним висновком лікарсько-експертної комісії Державної Установи "Український Науково дослідний інститут промислової медицини" від 23.11.2022р. №3086 у відношенні ОСОБА_1 до категорії професійних , -

встановив:

Ухвалою суду від 10.03.2023 року відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження.

Позивачем оскаржується, зокрема, протокол засідання Лікарсько-експертної комісії Державної установи Інститут медицини праці імені Ю.І. Кундієва Національної академії медичних наук України Клініка професійних захворювань від 23.11.2022 року №43/1079.

Вирішуючи питання можливості розгляду заявленого позову в частині визнання протиправним та скасування протоколу засідання Лікарсько-експертної комісії у порядку адміністративного судочинства, суд зазначає наступне.

Суд зважає, що за визначенням ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень, а також визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Пунктом 1 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Перелік публічно-правових справ, на які не поширюється юрисдикція адміністративних судів, визначено в частині другій статті 19 КАС України. За цією нормою такими є справи: що віднесені до юрисдикції Конституційного Суду України; що мають вирішуватися в порядку кримінального судочинства; про накладення адміністративних стягнень, крім випадків, визначених цим Кодексом; щодо відносин, які відповідно до закону, статуту (положення) громадського об`єднання, саморегулівної організації віднесені до його (її) внутрішньої діяльності або виключної компетенції, крім справ у спорах, визначених пунктами 9, 10 частини першої цієї статті.

Отже, КАС України регламентує порядок розгляду не всіх публічно-правових спорів, а лише тих, які виникають у результаті здійснення суб`єктом владних повноважень управлінських функцій і розгляд яких безпосередньо не віднесено до підсудності інших судів.

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб`єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

При цьому суд наголошує, що до справ адміністративної юрисдикції віднесені публічно-правові спори, ознакою яких є не лише спеціальний суб`єктний склад, але і їх виникнення з приводу виконання чи невиконання суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме у тих правовідносинах, в яких виник спір.

Стосовно терміну «владні управлінські функції», то зміст поняття «владні» полягає в наявності у суб`єкта повноважень застосовувати надану йому владу, за допомогою якої впливати на розвиток правовідносин, а «управлінські функції» - це основні напрямки діяльності органу влади, його посадової чи службової особи або іншого уповноваженого суб`єкта, спрямовані на управління діяльністю підлеглого суб`єкта.

З огляду на вказане до юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома чи більше суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у правовідносинах, в яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний (зобов`язані) виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень.

Наведене відповідає висновкам Верховного Суду, сформованим, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 914/2006/17, від 4 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16, від 18 вересня 2018 року у справі № 823/218/17, від 12 березня 2019 року у справі № 911/3594/17, від 2 квітня 2019 року у справі № 137/1842/16-а, від 18 грудня 2019 року у справі № 826/2323/17, від 18 грудня 2019 року у справі № 263/6022/16-ц, від 19 лютого 2020 року у справі № 520/5442/18, від 26 лютого 2020 року у справі № 1240/1981/18, від 1 квітня 2020 року у справі № 520/13067/17, від 10 березня 2021 року у справі № 9901/399/20.

Згідно пункту 19 ч. 1 ст. 4 КАС України індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Суд звертає увагу, що під рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень слід розуміти таке владне рішення, дію чи бездіяльність, яке спрямоване на врегулювання тих чи інших суспільних відносин у публічно-правовій сфері, мають обов`язковий характер і породжують певні правові наслідки.

Дослідивши матеріали справи та зміст оскаржуваного протоколу засідання Лікарсько-експертної комісії Державної установи Інститут медицини праці імені Ю.І. Кундієва Національної академії медичних наук України Клініка професійних захворювань від 23.11.2022 року №43/1079, копія якого надана до матеріалів справи на ухвалу суду від 10.03.2023 року, суд дійшов висновку, що спірний протокол засідання комісії не є рішенням суб`єкта владних повноважень в розумінні ч. 1 ст. 5, п.1 ч.1 ст.19 КАС України.

Оскаржуваний протокол засідання комісії лише фіксує хід та порядок проведення засідання Лікарсько-експертної комісії Державної установи Інститут медицини праці імені Ю.І. Кундієва Національної академії медичних наук України про наявність (відсутність) зв`язку захворювання з умовами праці хворого ОСОБА_1 . Він не є правовим актом індивідуальної дії, оскільки не є актами застосування норм права, не встановлює обов`язкових до виконання приписів, звернених до особи.

Враховуючи викладене, суд вважає, що спір в частині вимоги про визнання протиправним та скасування протоколу засідання ЛЕК від 23.11.2022 року №43/1079 не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Додатково суд зазначає, що поняття спору, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, слід тлумачити в контексті ч.3 ст.124 Конституції України в ширшому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підпадають під юрисдикцію саме адміністративних судів, і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду, а тому суд не роз`яснює позивачеві, згідно ч.ч. 2, 6 ст.170 КАС України, в порядку якого судочинства мають бути вирішені спірні правовідносини.

Аналогічна по суті правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.03.2018 року у справі №800/559/17, від 03.04.2018 року у справі №9901/152/18, від 30.05.2018 року у справі №9901/497/18, від 05.02.2019 року у справі №9901/638/18 та від 27.02.2019 року у справі №9901/798/18.

Керуючись ст.ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 6-9, 189, 238, 241-243, 248, 256, 295 КАС України, суд -

ухвалив:

Закрити провадження у справі №520/672/23 в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування протоколу засідання Лікарсько-експертної комісії Державної установи Інститут медицини праці імені Ю.І. Кундієва Національної академії медичних наук України Клініка професійних захворювань від 23.11.2022 року №43/1079.

Роз`яснити, що рішення підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги у строк згідно з ч.1 ст. 295 КАС України, тобто протягом 15 днів з дати складення повного судового рішення, а набирає законної сили відповідно до ст. 256 КАС України, тобто негайно після підписання.

Суддя О.В.Старосєльцева