Справа № 560/18882/21
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2023-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/18882/21

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Божук Д.А.

Суддя-доповідач - Ватаманюк Р.В.

15 червня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Сапальової Т.В. Капустинського М.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 03 квітня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

Позивач звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду із заявою в якій просив зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області подати до суду звіт про виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 25.01.2022 по адміністративній справі №560/18882/21 в порядку ст. 382, 383 КАС України.

ІІ. ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 03.04.2023 у задоволенні заяви про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення відмовлено.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що виплата заборгованості згідно з рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 25.01.2022 у справі №560/18882/21 в розмірі 49070,34 грн буде здійснена при відповідному фінансуванні з врахуванням черговості дати надходження судового рішення до боржника, а тому судом не встановлено умислу органу Пенсійного фонду, спрямованого на невиконання рішення суду.

З урахуванням обставин справи та позицій Верховного Суду суд дійшов висновку, що встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в цій справі за відсутності фінансування органу Пенсійного фонду не призведе до відновлення порушених прав позивача, тому вказав на недоцільність встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у цій справі та, як наслідок, про відсутність підстав для задоволення заяви про встановлення судового контролю.

ІІІ. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказану ухвалу та прийняти постанову, якою заяву про встановлення судового контролю задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що доплата за рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду за період з 01.04.2019 по 31.05.2022 у справі №560/18882/21 в сумі 49070,34 грн, позивачу і досі не виплачена з посиланням на те, що скасування Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду створило правову невизначеність порядку здійснення виплат, зазначених у пункті 2 постанови Кабінету Міністрів України № 649, яка може бути усунута шляхом прийняття відповідного нормативного акту. При цьому, відповідач вказує на те, що заборгованість за рішенням суду буде здійснена при відповідному фінансуванні, чим фактично визнає невиконання рішення суду на момент розгляду цієї заяви. При цьому, відповідачем не надано доказів, які б свідчили про вчинення Головним управлінням Пенсійного фонду України у Хмельницькій області дій, зокрема, направлення до Пенсійного фонду України звернення щодо виділення коштів на погашення заборгованості на виконання рішення суду, чи роз`яснення процедури здійснення таких виплат враховуючи скасування пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 року № 649.

Зважаючи на це, доводи відповідача щодо відсутності фінансових ресурсів не можуть вважатись обставиною, що виправдовує невиконання судового рішення, а тому суд не має обґрунтованих сумнівів щодо виконання суб`єктом владних повноважень свого конституційного обов`язку виконання судового рішення, за умови виділення відповідного бюджетного фінансування.

ІV. ВІДЗИВ НА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу в якому вказано, що головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 25.01.2022 у справі № 560/18882/21 виконано в повному обсязі в межах наданих повноважень, відповідно до вимог чинного законодавства.

Крім того, головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області у 2022 році проведена виплата заборгованості з пенсійних виплат згідно рішень суду на суму 8,92 млн гри, які набрали законної сили по 07.07.2020. Сума коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду буде визначена у бюджеті Пенсійного фонду України на 2023 рік, який станом на дату подання відзиву на апеляційну скаргу не затверджений. Бюджетом Пенсійного фонду України на 2022 рік, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1167 від 14.10.2022, виокремлено кошти на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, річний обсяг яких передбачений в сумі 360,00 млн. грн. Виплата згідно судових рішень здійснюється в порядку календарної черговості дати набрання законної сили судовим рішенням.

V. РУХ СПРАВИ У СУДІ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалою суду від 20.04.2023 відкрито апеляційне провадження у справі та призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для прийняття законного і обґрунтованого рішення, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження з урахуванням вимог ст. 312 КАС України.

23.05.2023 позивачем до суду подано відповідь на відзив на апеляційну скаргу в якій позивач вказав, що відповідачем не надано доказів, які б свідчили про вчинення Головним управлінням Пенсійного фонду України у Хмельницькій області дій, зокрема, направлення до Пенсійного фонду України звернення щодо виділення коштів на погашення заборгованості на виконання рішення суду, чи роз`яснення процедури здійснення таких виплат враховуючи скасування пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 року № 649 врахуванням викладеного, встановлено, що відповідачем не надано доказів на підтвердження дотримання вимог, п. 5 Порядку № 649, зокрема подання до Пенсійного фонду України відповідних документів.

VІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням суду від 25.01.2022 у справі №560/18882/21 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 (з урахуванням виплачених сум) на підставі довідки Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції від 08.11.2021 №1770.

Листом від 01.08.2022 відповідач повідомив заявника про те, що на виконання зазначеного рішення суду відповідачем проведено перерахунок пенсії з 01.04.2019 згідно наданої довідки Центрально-Західним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції від 08.11.2021 №1770. З 01.06.2022 виплачується перерахований на виконання рішення суду від 25.01.2022 у справі №560/18882/21 розмір пенсії, який на зазначену дату склав 5546,05 грн. За період з 01.04.2019 по 31.05.2022 нарахована сума доплати в розмірі 49070,34 грн, яку включено в Реєстр судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, з датою надходження рішення до боржника на виконання 31.01.2022.

Не погоджуючись з такими діями відповідача позивач звернувся до суду з заявою про встановлення судового контролю за виконанням рішення.

VІІ. ПОЗИЦІЯ СЬОМОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО АДМІНІСТРАТИВНОГО СУДУ

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення спричиняє відповідальність, встановлену законом.

Таким чином, рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України "Про виконавче провадження". Судовий контроль у формі зобов`язання подати звіт, також є формою забезпечення виконання судових рішень.

Разом з тим, завершальною стадією судового провадження з примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) є виконавче провадження (стаття 1 Закону України "Про виконавче провадження").

У разі відсутності добровільного виконання судових рішень, приписами Закону України "Про виконавче провадження" врегульований порядок дій та заходів, що спрямовані на примусове виконання таких рішень.

Судовий контроль за виконанням рішень в адміністративних справах передбачений статтею 382 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Відповідно до частини першої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Таким чином, судовий контроль за виконанням судових рішень здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту про виконання судового рішення, а в разі неподання такого звіту-встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови.

Правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль.

Отже, спосіб судового контролю, передбачений статтею 382 КАС України, спрямований на забезпечення виконання судового рішення суб`єктом владних повноважень, яке залишається не виконаним.

При цьому, аби застосувати вказаний спосіб судового контролю, суд повинен мати обґрунтовані сумніви у виконанні суб`єктом владних повноважень свого конституційного обов`язку - виконання судового рішення.

У свою чергу, особа, яка звертається із заявою про встановлення судового контролю у порядку, передбаченому ст.382 КАС України, повинна навести достатні аргументи, які б підтверджували необхідність застосування такого виду судового контролю.

Вказане узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними ухвалах від 16.09.2020 та від 12.01.2022 у справі №826/9960/15 (№11-1403апп18), та з висновками Верховного Суду, викладеними постановах від 21.11.2019 у справі №802/1933/18-а та від 29.04.2022 у справі №120/2914/19-а, які є обов`язковими для врахування судом в силу вимог ч.5 ст.242 КАС України.

Як свідчить зміст заяви позивача, в обґрунтування наявності підстав для задоволення заяви про встановлення судового контролю остання просить встановити відповідачу строк для подачі звіту про виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 25.01.2022 у справі № 560/18882/21, оскільки відповідач неправомірно ухиляється від виплати нарахованих при його виконанні коштів за період з 01.04.2019 по 31.05.2022 у сумі 49 070, 34 грн.

Водночас, як встановлено з матеріалів справи на виконання рішення суду проведено перерахунок пенсії з 01.04.2019 та з 01.06.2022 виплачується перерахований на виконання рішення суду від 25.01.2022 у справі №560/18882/21 розмір пенсії, який на зазначену дату склав 5546,05 грн. За період з 01.04.2019 по 31.05.2022 нарахована сума доплати в розмірі 49070,34 грн, включено в Реєстр судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, з датою надходження рішення до боржника на виконання 31.01.2022. Водночас, боржником вказано, що виплата заборгованості, що утворилася може бути проведена при надходженні фінансування.

Окрім того, колегія суддів наголошує, що виплати за судовими рішеннями здійснює Головне управління Пенсійного фонду України винятково за рахунок коштів Державного бюджету, після отримання їх від головного розпорядника коштів Міністерства соціальної політики України, розпорядником нижчого рівня - Пенсійним фондом України.

Виділення коштів із державного бюджету на фінансування даної бюджетної програми не залежить від волі окремого керівника територіального органу Пенсійного фонду України.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 07.11.2019 у справі №560/523/19, від 23.04.2020 у справі №560/523/19 та від 01.02.2022 у справі 420/177/20. У вказаних рішеннях Верховний Суд дійшов висновку про те, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності таких коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Такого ж висновку дійшов Сьомий апеляційний адміністративний суд у постановах від 02.01.2023 у справі № № 240/18063/21, від 06.03.2023 у справі №240/2911/21, від 13.04.2023 у справі № 240/10708/21 та від 25.04.2023 у справі № № 600/1722/22-а.

А тому, судом першої інстанції правильно зазначено, що відсутність відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, та відсутності підстав для встановлення судового контролю у формі зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду.

VІІІ. ВИСНОВОК ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ухвала суду першої інстанції винесена з дотриманням норм процесуального та матеріального права, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим підстав для скасування ухвали суду першої інстанції не вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 03 квітня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Сапальова Т.В. Капустинський М.М.