Справа № 160/21030/21
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2023-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2023 року

м. Київ

справа № 160/21030/21

адміністративне провадження № К/990/12015/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Губської О.А.,

суддів: Білак М.В., Калашнікової О.В.,

розглянув у порядку письмового провадження в касаційній інстанції справу

за позовом Комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради до Північно - східного офісу Держаудитслужби про визнання протиправним та скасування висновку, провадження у якій відкрито

за касаційною скаргою Комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2022 року, постановлену у складі судді Тулянцевої І.В. та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2022 року, ухвалену у складі колегії суддів: Божко Л.А. (доповідач), Дурасової Ю.В., Лукманової О.М.,

І. Суть спору

1. КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради звернулося до суду з позовом до Північно східного офісу Держаудитслужби про визнання протиправним та скасування висновку про результати моніторингу.

2. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2022 року адміністративний позов задоволено.

2.1. Визнано протиправним та скасовати Висновок Північно-східного офісу Держаудитслужби про результати моніторингу процедури закупівлі (ідентифікатор закупівлі UA-2021-06-04-004688-b) «КОД ДК 021:20-8 Протипожежне обладнання різне (гідрант пожежний)» від 23.10.2021 (ID моніторингу: UA-M-2021-09-30-000023).

2.2. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Північно-східного офісу Держаудитслужби на користь Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2270,00 грн.

3. Також, в мотивувальній частині рішення зазначено, що в зв`язку з відсутністю доказів документального підтвердження витрат на правову допомогу та розрахунку таких витрат, вимога позивача про відшкодування понесених витрат на правову допомогу не підлягає задоволення.

4. 14 лютого 2022 року позивач подав до суду заяву про стягнення судових витрат та ухвалення додаткового рішення, де просили, стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 36 000 грн, в зв`язку з чим винести додаткове рішення.

ІІ. Рішення судів першої й апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення

5. Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2022 року, залишеною без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2022 заяву позивача про винесення додаткового рішення залишено без розгляду.

6. Залишаючи заяву позивача про стягнення судових витрат та ухвалення додаткового рішення без розгляду, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшли висновку, що після відкриття провадження та розгляду справи по суті не було подано суду документів, що підтверджували понесені витрати, хоча наявні були ще до винесення рішення по справі, та приймаючи ту обставину, що в мотивувальній частині рішення судом першої інстанції вирішувалося питання про розподіл судових витрат, звернення із заявою від 14 лютого 2022 року про розподіл судових витрат є необґрунтованою, в зв`язку з чим підстави для ухвалення додаткового рішення згідно ст. 252 КАС України відсутні, а заява підлягає залишенню без розгляду.

ІІІ. Провадження в суді касаційної інстанції

7. Не погоджуючись з такими рішеннями суду першої та апеляційної інстанції, позивач подав касаційну скаргу, в якій посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

8. У скарзі позивач просить скасувати оскаржувані судові рішення та в межах своїх повноважень за наявними у справі матеріалами розглянути заяву КП «Дніпроводоканал» про стягнення судових витрат та за результатом розгляду ухвалити додаткове рішення, яким задовольнити заяву в повному обсязі.

9. Свої вимоги скаржник мотивує тим, що резолютивна частина рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2022 року по справі № 160/21030/21 не містить висновків суду щодо розподілу судових витрат, що позбавило КП «Дніпроводоканал» право на апеляційне оскарження в даній частині рішення. Таким чином, твердження судів першої та другої інстанцій, що у мотивувальній частині рішення від 09 лютого 2022 року судом вирішувалося питання про розподіл судових витрат, є некоректним та незаконним, адже резолютивна частина рішення не містить остаточних висновків щодо цього питання та, як наслідок, порушує процесуальні права позивача.

9.1. Скаржником зазначено, що заяву про стягнення судових витрат особа має подати до прийняття судового рішення, однак докази, що підтверджують конкретний розмір судових витрат, можуть бути подані особою протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

9.2. Позивач зауважив, що справа №160/21030/21 розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Так, відповідно до встановленого адміністративним судочинством порядку, розгляд справ за правилами спрощеного провадження не передбачає такого процесуального етапу, як судові дебати. Тому, відповідно до статті 139 КАС України строки подання доказів витрат позивача на правничу допомогу в даних категоріях справи (в порядку спрощеного провадження) не можуть бути пов`язані з судовими дебатами. У свою чергу, твердження суду, що докази повинні надаватися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі є незаконним та безпідставним, адже саме такої законної вимоги процесуальні норми не містять (статті 132-143 КАС України).

9.3. Скаржник зазначає, що попередній розрахунок витрат на професійну правничу допомогу було заявлено КП «Дніпроводоканал» у своїй позовній заяві від 03.11.2021 вих. № 6822/11-14 (на суму 9000,00 грн.) та надано до суду копію Договору про надання послуг з адвокатської діяльності від 29.10.2021 № 381Т. Також, у вищезазначеній позовній заяві, спираючись на статтю 143 КАС України, було зазначено, що суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Заяву про стягнення судових витрат та ухвалення додаткового рішення позивачем направлено на адресу суду першої інстанції 14 лютого 2022 року, тобто протягом п`яти днів після ухвалення відповідного рішення суду від 09 лютого 2022 року, додатком до якої були надані докази щодо заявлених витрат (копії актів здачі-приймання наданих послуг, роздруківка платіжного доручення тощо).

9.4. Також скаржник зазначає про грубе порушення адміністративного процесу судом першої інстанції, оскільки заява про стягнення судових витрат та ухвалення додаткового рішення відповідно до статті 143 КАС України повинна була розглянута у призначеному судовому засіданні, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. КП «Дніпроводоканал» вважає, що ухвала від 23.02.2022 була винесена з грубим порушення процесуальних строків, тільки після звернення підприємства до суду першої інстанції (08.07.2022).

10. Відповідач подав відзив на касаційну скаргу, в якому просив оскаржувані судові рішення залишити без змін, а скаргу - без задоволення.

IV. Джерела права й акти їх застосування

11. Відповідно до частин першої та другої статті 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

12. Згідно з частинами першою та третьою статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

13. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 252 КАС України однією з підстав для ухвалення додаткового рішення є не вирішення судом питання про судові витрати.

14. Частинами другою-п`ятою статті 252 КАС України встановлено, що заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу. Додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

15. Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

15.1. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

15.2. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

15.3. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

15.4. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

15.5. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

16. Стаття 139 КАС України визначає правила розподілу судових витрат за результатами ухвалення судом рішення по суті позовних вимог (задоволення позову повністю або частково, відмова в задоволенні позову).

17. Відповідно до частини сьомої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

18. Зазначені вимоги процесуального закону кореспондуються з положеннями частини третьої статті 143 КАС України, якими передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

V. Оцінка Верховного Суду

19. Вирішуючи питання про обґрунтованість касаційної скарги, суд касаційної інстанції виходить з такого.

20. Отже, подання доказів щодо понесених судових витрат на професійну правничу допомогу обмежено певним строком, закінчення якого визначено проведенням судових дебатів у справі. Водночас передбачено й альтернативу цьому присічному строку - подання доказів протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Проте подання доказів у такий альтернативний спосіб законодавцем пов`язано з умовою здійснення відповідної заяви про це до закінчення судових дебатів у справі.

21. Викладене знайшло відображення у частині третій статті 143 КАС України, згідно з якою якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

22. Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

23. Частиною восьмою статті 262 КАС України передбачено, що при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

24. Таким чином при розгляді справ в порядку спрощеного провадження судові дебати як стадія судового розгляду не передбачені.

25. З огляду на приписи частини третьої статті 143 КАС України, докази на підтвердження судових витрат можуть бути подані після закінчення судових дебатів та ухвалення рішення лише за наявності поважних причин, які зумовили неможливість подачі таких доказів до закінчення судових дебатів. При цьому суд враховує, що у разі розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, докази судових витрат за загальним правилом мають бути надані до вирішення справи по суті.

26. Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 12 серпня 2020 у справі №340/2449/19.

27. При цьому, судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що у позовній заяві позивач просив стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати зі сплати судового збору та навів попередній розрахунок витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 9000,00 грн.

28. Питання щодо стягнення з відповідача сплаченого позивачем по справі судового збору у повному обсязі, а також питання стягнення з відповідача по справі витрат на професійну правничу допомогу, розглядалося судом першої інстанції при прийнятті 09 лютого 2022 року рішення у справі №160/21030/21 по суті та було вирішено останнім про що було зазначено в мотивувальній частині рішення.

29. При цьому, Суд вважає безпідставними доводи позивача про те, що резолютивна частина рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2022 року по справі № 160/21030/21 не містить висновків суду щодо розподілу судових витрат, що позбавило КП «Дніпроводоканал» право на апеляційне оскарження в даній частині рішення.

30. Так, відповідно до резолютивної частини рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2022 року по справі № 160/21030/21 стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Північно-східного офісу Держаудитслужби на користь Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2270,00 грн.

31. З приводу ж витрати на правову допомогу в розмірі 9000,00 грн в мотивувальній частині рішення вказано, що вони не підлягають відшкодуванню з відповідача з огляду на те, що в порушення вимог частини четвертої статті 134, частини сьомої статті 139 КАС України позивач не подав суду доказів, які підтверджують понесення зазначених витрат на правову допомогу у вказаному розмірі.

32. При цьому, КАС України не вимагає від суду окремого зазначення про відмову у стягненні витрат на правову допомогу в резолютивній частині рішення по суті.

33. В подальшому, у заяві про ухвалення додаткового рішення позивач вказує про понесення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 36000,00 грн., при цьому докази на підтвердження вказаних витрат позивач подав до суду 14.02.2022 після судового розгляду, тобто після ухвалення судового рішення у даній справі.

34. З досліджених судами першої та апеляційної інстанції доказів витрат понесених позивачем на професійну правничу допомогу встановлено, що усі вони стосуються періоду до розгляду справи по суті, тобто були наявні у сторони позивача ще до винесення рішення по справі, проте суду не подані з невідомих причин, як і не зроблена заява про подання таких доказів протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення із зазначенням поважних причин неможливості їх завчасного подання.

35. Крім того, Суд зазначає, що додаткове рішення, в розумінні пункту 3 частини першої статті 252 КАС України, ухвалюється тільки в тому випадку, якщо судом не вирішено питання про судові витрати, проте в даному випадку це питання судом першої інстанції вже було вирішено рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2022 року по справі № 160/21030/21.

36. Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 22 липня 2022 року у справі № 820/2898/18.

37. Верховний Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

38. Враховуючи зазначену позицію Європейського суду з прав людини, Верховний Суд надав відповідь на всі аргументи представника позивача, наведені в касаційній скарзі, які мають значення для правильного вирішення справи.

39. Частиною першою передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

40. Ураховуючи вищенаведене, відповідно до частини першої статті 350 КАС України Верховний Суд уважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а постанову суду апеляційної інстанції - без змін, оскільки судом не було допущено неправильного застосування норм матеріального права та порушень норм процесуального права.

VІ. Судові витрати

41. З огляду на результат касаційного розгляду, суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради залишити без задоволення.

2. Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2022 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2022 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий О. А. Губська

Судді М.В. Білак

О.В. Калашнікова