Справа № 160/19133/22
Суддя: Кучугурна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2023-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кучугурної Н.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
Обставини справи: до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.
Позовна заява не відповідала вимогам, установленим статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), тому ухвалою суду від 05.12.2022 була залишена без руху, з наданням позивачу строку для усунення недоліків.
На виконання вимог ухвали суду від 05.12.2022 від позивача 21.12.2022 до суду надійшла уточнена позовна заява, в якій позивач просить суд:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву від 05.07.2021 №2385 та додані до неї документи про призначення пенсії на пільгових умовах, з урахуванням пільгового стажу роботи за Списком №2 на Дочірньому ДСУ №104 «Стальконсрукція» ВАТ «Дніпростальконструкція».
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач звернувся до органів пенсійного фонду з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2. Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (відповідач-2) рішенням відмовило позивачу у призначенні пенсії через відсутність пільгового стажу роботи. Позивач не погоджується з такими діями органів пенсійного фонду, вважає їх протиправними, тому й звернувся з цим позовом до суду.
Ухвалою суду від 26.12.2022 прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), за наявними у справі матеріалами; встановлено відповідачам строк для подання відзиву на позовну заяву (у разі заперечення проти позовної заяви) протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідачів.
20.01.2023 до суду засобами поштового зв`язку від 10.01.2023 надійшов відзив на позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області.
Відзив подано від імені начальника Головного управління Ігора Москалика. Проте доказів на підтвердження повноважень цієї особи до матеріалів справи не надано.
Відповідно до ч.3. ст.55 КАС України, юридична особа незалежно від порядку її створення, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, беруть участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), або через представника.
Частинами 1, 3 статті 43 КАС України встановлено, що здатність мати процесуальні права та обов`язки в адміністративному судочинстві (адміністративна процесуальна правоздатність) визнається за громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, органами державної влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами, підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами), адміністратором за випуском облігацій.
Здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить органам державної влади, іншим державним органам, органам влади Автономної Республіки Крим, органам місцевого самоврядування, їх посадовим і службовим особам, підприємствам, установам, організаціям (юридичним особам).
Враховуючи відсутність належних документів на підтвердження повноважень особи, зазначеної у відзиві на позовну заяву, суд не має можливості перевірити факт наявності у такої особи повноважень щодо здійснення адміністративних прав і обов`язків від імені Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області.
Крім цього, суд зазначає, що відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області поданий в паперовій формі засобами поштового зв`язку.
Відповідно до ч.10 ст.44 КАС України, якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника).
Проте, поданий Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області відзив не містить власноручного підпису ОСОБА_2 .
З огляду на недотримання відповідачем-2 вказаних вище вимог КАС України, суд дійшов висновку про неможливість прийняття зазначеного відзиву до розгляду під час ухвалення рішення у справі.
01.02.2023 до суду засобами поштового зв`язку від 25.01.2023 надійшов відзив на позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (відповідач-1). В обґрунтування відзиву відповідач-1 зазначає, що основою для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є: наявність професії і виробництва в Списках №1 і №2; зайнятість робітника на роботах, передбачених Списками №1 або №2, не менше 80% робочого часу, встановленого для цього виробництва; підтвердження шкідливих умов праці робітника безпосередньо на робочому місці за результатами атестації. Відсутність хоча б однієї з цих умов не надає права робітникові на пенсію за віком на пільгових умовах. Відповідач-1 указує, що станом на час звернення за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 у позивача був відсутній пільговий стаж, тому рішенням відповідача-2 позивачу було відмовлено у призначені пенсії. З огляду на викладене, відповідач-1 просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.
Крім цього, у відзиві на позовну заяву відповідач-1 просить суд залучити до участі у справі як відповідачів Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області та Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області. Клопотання мотивоване тим, що зазначені управління пенсійного фонду приймали рішення від 05.07.2021 та від 17.01.2022, якими позивачу відмовлено у призначені пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.
Ухвалою суду від 26.12.2022 витребувано у відповідачів копію пенсійної справи позивача, яка була надана до суду Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області разом з відзивом на позовну заяву.
Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.
Розумність строків є одним із основоположних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до п.8 ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним уважається строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального і процесуального права.
Поряд з цим, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,
07.09.2022 ОСОБА_1 (позивач), ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до органів пенсійного фонду з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (відповідач-2) від 15.09.2022 №74 позивачу було відмовлено у призначенні пенсії.

У рішенні зазначено про таке.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на роботах, із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків (залежно від дати досягнення пенсійного віку), з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

За відсутності вказаного вище стажу роботи, у період до 01.04.2024 пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи: з 1 квітня 2021 по 31 березня 2022 не менше 28 років 6 місяців у чоловіків.

Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці - 12 років 6 місяців для чоловіків, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» від 12.08.1993 № 637, у тих випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи, первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Такі довідки видаються підприємствами, на яких працювала особа, або правонаступниками.

При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, що чинні на період роботи особи.

Документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності повинні бути підписані посадовими особами підприємства (керівником, бухгалтером та начальником відділу кадрів) і засвідчені печаткою.

У разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника, підтвердження періодів роботи, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, здійснюється Комісією з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії.

Вік заявника 56 років 08 місяців.

Страховий стаж особи становить 31 рік 05 місяців 23 дні.

Результати розгляду документів, доданих до заяви:

- за доданими документами до страхового стажу зараховано всі періоди.

Пільговий стаж на дату звернення відсутній, оскільки пільгові довідки від 17.01.2011 №№05-138 - 05-140 врахувати для призначення пенсії за віком на пільгових умовах підстави відсутні, так як згідно даних наявних в ЄДРПОУ ДСУ № 104 «Стальконструкція» ВАТ «Дніпростальконструкція» (01413508) припинило діяльність. Рішення комісії щодо підтвердження права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відсутнє.

Додатковий коментар: пільговий стаж буде переглянуто після надходження Рішення комісії щодо підтвердження права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Позивач не погоджується з таким рішенням органів пенсійного фонду, тому й звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає таке.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до пункту 6 статті 92 Конституції України, виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058-ІV), який розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Цей Закон також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Згідно з ч.1 ст.8 вказаного Закону, право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Відповідно до ч.1 ст.114 Закону №1058-ІV, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

На пільгових умовах пенсія за віком призначається:

- працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах (п.1 ч.2 ст.114 Закону №1058-ІV);

- працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах (п.2 ч.2 ст.114 Закону №1058-ІV).

Таким чином, для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, у особи (чоловіка) має бути не менше 30 років страхового стажу, не менше 12 років 6 місяців стажу на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників (зайнятість повний робочий день), затвердженим Кабінетом Міністрів України, та вона має досягти віку 55 років.

Суд зазначає, що згідно з паспортом ОСОБА_1 Серії НОМЕР_1 , позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , отже на момент звернення за призначенням пенсії (07.09.2022) позивач досяг віку 56 років.

Частиною 1 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (частина 2 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

Згідно з частиною 4 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

При цьому, згідно з ч.1 ст.56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

12.08.1993 Кабінет Міністрів України своєю постановою №637 затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок №637).

Так, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків (розділ «Загальні положення» Порядку №637).

Пунктом 3 Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до п.20 Порядку №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.

Отже, виходячи з наведених вище законодавчих актів, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Однак, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії, зокрема, на пільгових умовах, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки.

Згідно з розрахунком стажу, страховий стаж позивача становить 31 рік 5 місяців 23 дні.

У рішенні про відмову у призначенні пенсії від 15.09.2022 №74 відповідач-2 дійшов висновку про відсутність у позивача пільгового стажу.

Таким чином, наявність/відсутність у позивача пільгового стажу для призначення пенсії за віком за Списком №2 і є спірним питанням у цій справі.

У позовній заяві позивач зазначає, що він у період з 16.11.1988 по 13.03.1993 та з 12.07.1994 по 12.03.2010 виконував роботи, що дають йому право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Так, трудова книжка ОСОБА_1 Серії НОМЕР_2 містить, серед інших, такі записи (мовою трудової книжки):

Днепродзержинское СУ-104 треста «Днепростальконструкция»

7) 16.11.1988 принят монтажником по монтажу стальных и железобетонных конструкций 3 разряда;

8) 23.09.1992 переведен на должность монтажника по монтажу стальных и железобетонных конструкций;

9) 13.03.1993 уволен согласно ст.38 КЗОТ Украины (собственное желание);

Днепродзержинское специализированное управление №104 треста «Днепростальконструкция»

12) 12.07.1994 принят мастером монтажного участка;

13) 10.04.1997 переведен прорабом монтажного участка;

14) 08.06.1998 Днепродзержинское специализированное управление №104 ОАО «Днепростальконструкция» переименовано в Дочернее Днепродзержинское специализированное управление №104 «Стальконструкция» ОАО «Днепростальконструкция»;

15) 06.09.2001 назначен старшим прорабом монтажного участка;

16) 01.06.2007 переведен на должность прораба монтажного участка;

17) 23.12.2008 переведен старшим прорабом монтажного участка;

18) 12.03.2010 уволен согласно ст.36 п.1 КЗОТ Украины (соглашение сторон).

Отже, трудовою книжкою позивача підтверджено, що у період з 16.11.1988 по 12.03.2010 позивач працював в Днепродзержинском СУ-104 треста «Днепростальконструкция» (Дочернем Днепродзержинском специализированном управлении №104 «Стальконструкция» ОАО «Днепростальконструкция»).

Крім цього, ОСОБА_1 ліквідатором ДСУ №104 ВАТ «ДСК» С.В.Тущенко видані довідки від 17.01.2011 №05-138, №05-139 та №05-140 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Так, відповідно до довідки №05-138 ОСОБА_1 працював повний робочий день в ДСУ №104 Стальконструкція ВАТ «Дніпростальконструкція» і за період з 16.11.1988 по 25.01.1991, з 26.01.1991 по 22.09.1992 виконував монтажні роботи середньої складності під час складання конструкцій будівель і споруд із окремих елементів і укрупнених блоків за професією монтажник по монтажу ст. і з/б конструкцій, що передбачена Списком 2 розділ ХХІХ підрозділ а код КП 7214.2 підстава Пост.Рад.Мін. СРСР №1173 від 22.08.56р. за період з 16.11.1988 по 25.01.1991 3 роки 9 днів; підстава для видачі особова картка ФТ2, відомості по заробітній платі, накази по управлінню; за професією монтажник по монтажу ст. і з/б конструкцій, що передбачена Списком 2 розділ XXVII підрозділ 2290000а-14612 код КП 7214.2 підстава Пост.Каб.Мін.Укр. №10 від 26.01.1991р. за період з 26.01.1991 по 22.09.1992 11 місяців 27 днів; підстава для видачі особова картка ФТ2, відомості по заробітній платі, накази по управлінню; додаткові відомості: атестація робочого місця згідно Нз. №98 від 18.05.1995р.

У довідці №05-139 зазначено, що ОСОБА_1 працював повний робочий день в ДСУ №104 Стальконструкція ВАТ «Дніпростальконструкція» і за період з 23.09.1992 по 13.03.1993, з 12.07.1994 по 09.04.1997 виконував організацію і контроль будівельно-монтажних робіт, згідно з проектною та технологічною документацією, буд.нормами та правилами, тех.умовами і інш.докум. за професією майстер будівельних і монтажних робіт, що передбачена Списком 2 розділ XXVII підрозділ 2290000б 23419 код КП 1223.2 підстава Пост.Каб.Мін.Укр. №10 від 26.01.1991 за період з 23.09.1992 по 13.03.1993 5 місяців 20 днів; підстава для видачі особова картка ФТ2, відомості по заробітній платі, накази по управлінню; за професією майстер будівельних і монтажних робіт, що передбачена Списком 2 розділ XXVII підрозділ 2290100б-23419 код КП 1223.2 підстава Пост.Каб.Мін.Укр. №162 від 11.03.1994р. за період з 12.07.1994 по 09.04.1997 2 роки 8 місяців 27 днів; підстава для видачі особова картка ФТ2, відомості по заробітній платі, накази по управлінню; додаткові відомості: атестація робочого місця згідно з Нз. №98 від 18.05.1995.

Згідно з довідкою №05-140, ОСОБА_1 працював повний робочий день в ДСУ №104 Стальконструкція ВАТ «Дніпростальконструкція» і за період з 10.04.1997 по 05.09.2001, з 01.06.2007 по 22.12.2008 виконував організацію і контроль будівельно-монтажних робіт згідно з проектною та технологічною документацією, буд.нормами та правилами, тех.умовами інш.докум. за професією виконавець робіт, що передбачена Списком № розділ XXVII підрозділ 2290100а-24441 код КП 1223.2 підстава Пост.Каб.Мін.Укр. №162 від 11.03.1994р. за період з 10.04.1997 по 05.09.2001 4 роки 4 місяці 25 днів; підстава для видачі особова картка ФТ2, відомості по заробітній платі, накази по управлінню; за професією виконавець робіт, що передбачена Списком №2 розділ XXVII підрозділ 27б код КП 1223.2 підстава Пост.Каб.Мін.Укр. №36 від 16.01.2003р. за період з 01.06.2007 по 22.12.2008 1 рік 6 місяців 21 день; підстава для видачі особова картка ФТ2, відомості по заробітній платі, накази по управлінню; додаткові відомості: атестація робочого місця згідно Нз. №184 від 11.06.2001; Нз. №213 від 07.07.2006р.

Надані довідки кореспондуються з даними, що є в трудовій книжці позивача, та містять уточнюючі відомості про періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професію або посаду; характер виконуваної роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видані довідки, тобто довідка складена відповідно до пункту 20 Порядку №637.

Відповідно до п.23 Порядку №637, документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печаткою (у разі наявності).

Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань, Дочірнє Дніпродзержинське спеціалізоване управління № 104 Стальконструкція Відкритого акціонерного товариства «Дніпростальконструкція» (ДСУ №104 ВАТ «ДСК») було припинено 18.12.2014 відповідно до судового рішення про припинення юридичної особи у зв`язку з визнанням її банкрутом від 09.12.2014 № Б24/206-10 Господарського суду Дніпропетровської області; керівником з 21.10.2010 значиться ОСОБА_3 .

Відповідно до ч.3 ст.41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (був чинний на час видачі зазначених вище довідок), з дня призначення ліквідатора до нього переходять права керівника (органів управління) юридичної особи - банкрута.

Суд зазначає, що довідки від 17.01.2011 №05-138, №05-139 та №05-140 були підписані ліквідатором ДСУ №104 ВАТ «ДСК» С.В. Тущенком, яким станом на час їх видачі був керівником зазначеного товариства.

Таким чином, довідки підписані посадовою особою ДСУ №104 ВАТ «ДСК». Довідки є чинними, доказів їх недійсності не надано.

Процедура застосування Списків №1 і №2 визначена Порядком застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 (далі - Порядок №383).

Відповідно до пункту 3 Порядку №383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 (приклади у додатках 1, 2).

Відповідно до пункту 3 Порядку №383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

Суд зазначає, що в період з 22.08.1956 по 25.01.1991 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовувалися Списки № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173.

У період з 26.01.1991 по 10.03.1994 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовувалися Списки № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР №10 від 26 січня 1991 року.

З 11.03.1994 по 16.01.2003 вже діяли Списки виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію на пільгових умовах, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року №162.

У період з 17.01.2003 по 24.06.2016 діяли Списки виробництв, робіт; професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію на пільгових умовах, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36.

Перелічені вище постанови були чинні у період роботи позивача на ДСУ №104 ВАТ «ДСК» і в усіх цих постановах до Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, віднесено професію «монтажники з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій».

Відповідно до пункту 3 Порядку №383, до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 (приклади у додатках 1, 2).

Згідно з пунктом 4.2 Порядку №383, результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 №442 (далі Порядок №442), пенсії за віком на пільгових умовах за списками виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, а також пенсії, що можуть встановлюватися підприємствами й організаціями за рахунок власних коштів працівникам інших виробництв, професій та посад залежно від умов праці, призначаються за результатами атестації робочих місць.

Атестація робочих місць за умовами (надалі - атестація) проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між роботодавцем і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку №442, періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.

Результати атестації використовуються для розроблення заходів щодо покращення умов праці і оздоровлення працівників та під час визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств, установ та організацій, обґрунтування пропозицій про внесення змін до списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Таким чином, атестація робочого місця є важливим запобіжником порушень у забезпеченні належних умов праці на підприємствах, в організаціях та установах.

Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Водночас, на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці.

Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 01 березня 2021 року у справі №376/1528/17.

Поряд з цим, у довідках від 17.01.2011 №05-138, №05-139 та №05-140 є посилання на накази про атестацію робочого місця позивача.

Таким чином, робота позивача за період з 16.11.1988 по 13.03.1993 та з 12.07.1994 по 12.03.2010 на ДСУ №104 ВАТ «ДСК», має бути зарахована до пільгового стажу позивача для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

До того ж, матеріалами справи доведено, що позивач на час звернення за призначенням пенсії (07.09.2022) досяг необхідного віку (56 років 08 місяців) та мав 31 рік 05 місяців 23 дні страхового стажу.

В оскаржуваному рішенні відповідач-2 зазначає, що пільговий стаж на дату звернення відсутній, оскільки пільгові довідки від 17.01.2011 №№05-138 - 05-140 врахувати для призначення пенсії за віком на пільгових умовах підстави відсутні, так як згідно даних наявних в ЄДРПОУ ДСУ № 104 «Стальконструкція» ВАТ «Дніпростальконструкція» (01413508) припинило діяльність. Рішення комісії щодо підтвердження права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відсутнє.

У такому випадку, механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника визначений Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, що затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 №18-1 (Далі Порядок №18-1).

Пунктом 3 Порядку №18-1 передбачено, що підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - Комісія).

Комісії створюються при головних управліннях Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, до складу яких обов`язково включаються представники органів соціального захисту населення, органів Пенсійного фонду України, Державної служби України з питань праці.

Так, до матеріалів справи відповідачем-1 надано копію доповідної записки від 06.07.2021 №42955/01-16 щодо проведення перевірки наданих документів для призначення пенсії.

У довідці зазначено таке. Суть питання: у зв`язку зі зверненням гр. ОСОБА_1 (дата звернення 05.07.2021), виникла необхідність проведення перевірки відповідних документів, що додаються згідно наступних даних: назва підприємства, код ЄДРПОУ Дочірнє ДСУ №104 Стальконструкція ВАТ «Дніпростальконструкція» 01413508, адреса підприємства 49000, м. Дніпро, вул. Ломана, 19, номер та дата довідки (стаж, пільговий стаж) - №05-138, 05-139, 05-140 від 17.01.2011, визначений період для перевірки 16.11.1988-13.03.1993; 12.07.1994 05.09.2001; 01.06.2007 22.12.2008, відповідь направити до Управління пенсійного забезпечення, граничний термін виконання документа до 04.10.2021. Пропозиції: прошу вирішити питання щодо проведення перевірки та направлення відповідного акту до управління пенсійного забезпечення. Доповідна записка адресована заступнику начальника управління начальнику відділу контрольно-перевірочної роботи №1 управління контрольно-перевірочної роботи.

Проте, до матеріалів справи відповідачами не надано доказів, які свідчать про результати розгляду цього листа, тобто органи пенсійного фонду не вчинили дій направлених на всебічний, повний і об`єктивний розгляд поданих позивачем документів для призначення пенсії.

Отже, органи пенсійного фонду не довели у відповідності до ч.2 ст.77 КАС України правомірність своїх дій та рішень під час розгляду заяви позивача від 07.09.2022 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Поряд з цим, суд зауважує, що робота позивача за період з 16.11.1988 по 13.03.1993 та з 12.07.1994 по 12.03.2010 на ДСУ №104 ВАТ «ДСК», має бути зарахована до пільгового стажу позивача для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Встановлення невідповідності діяльності суб`єкта владних повноважень хоча б одному із зазначених критеріїв для оцінювання його рішень, дій та бездіяльності може бути підставою для задоволення адміністративного позову.

З огляду на встановлені обставини справи, наведені положення чинного законодавства, суд зазначає, що оскаржуване рішення є таким, що прийняте не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України.

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправними дій відповідача-2 в частині відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах, викладених у рішенні від 15.09.2022 №74, суд зазначає, що оцінка дій відповідача щодо правомірності відмови у призначенні пенсії досліджується в межах прийняття самого рішення і саме через такий спосіб захисту як визнання протиправним та скасування рішення суб`єкта владних повноважень, права позивача будуть відновлені. У той час, коли самі по собі дії щодо винесення рішення не порушують права, свободи та інтереси позивача, адже не мають юридичного наслідку, а відтак не створюють підстав для їх захисту.

Водночас, суд зауважує, що призначення, перерахунок, нарахування та виплата пенсій відноситься до дискреційних повноважень органів Пенсійного фонду України.

Відповідно до ч.1 ст.58 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов`язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.

Згідно з п.п.3 п.4 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, яке затверджене постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року №28-2 та зареєстроване в Міністерстві юстиції України 15 січня 2015 року за №40/26485, Управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до законодавства.

З аналізу наведеного видно, що на цей час органи Пенсійного фонду України, відповідно до покладених на них завдань, зокрема, призначають (здійснюють перерахунок) і виплачують пенсії, щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до законодавства.

Так, питання призначення пенсії є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.

Отже, дискреційне право органу виконавчої влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування обумовлене певною свободою (тобто вільним, або адміністративним, розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.

Наділивши державні органи та осіб, уповноважених на виконання функцій держави дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави та особам уповноважених на виконання функцій держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.

За таких обставин, адміністративний суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Частиною 1 статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно з частиною 2 статті 5 КАС України, захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з ч.2 ст.9 КАС України, суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як установлено судом, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 15.09.2022 №74, яке оскаржується позивачем у цій справі, прийнято за наслідками розгляду заяви позивача від 07.09.2022, а не від 05.07.2021, як було зазначено позивачем у позовній заяві.

Таким чином, суд дійшов висновку, що ефективним способом відновлення прав позивача у цій справі є: визнання протиправним і скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 15.09.2022 №74 про відмову у призначенні пенсії; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву від 07.09.2022 ОСОБА_1 про призначення пенсії на пільгових умовах, з урахуванням пільгового стажу роботи за Списком №2 на Дочірньому ДСУ №104 «Стальконструкція» ВАТ «Дніпростальконструкція», та з урахуванням висновків суду, наведених у цьому рішенні.

Зазначений вище спосіб захисту буде сприяти позивачу в ефективному виконанні судового рішення зобов`язального характеру саме за зареєстрованим місцем проживання позивача.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За викладених обставин справи, наведених положень чинного законодавства, позовні вимоги у цій справі підлягають частковому задоволенню.

Щодо клопотання відповідача-1 про залучення до участі у справі як відповідачів Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, суд зазначає про відмову у його задоволенні, оскільки рішення вказаних органів пенсійного фонду не є предметом розгляду у цій справі.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Частиною першою статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч.3 ст.139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на викладене, часткове задоволення позовних вимог, а також те, що право позивача на пенсійне забезпечення було порушено Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області рішенням про відмову у призначенні пенсії, яке судом скасовано, суд зазначає про стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області судового збору у розмірі 661,60 грн.

Відповідно до ч.5 ст.250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 257 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (Майдан Волі, буд. 3, м. Тернопіль, 46001, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 15.09.2022 №74 про відмову у призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, ) повторно розглянути заяву від 07.09.2022 ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про призначення пенсії на пільгових умовах, з урахуванням пільгового стажу роботи за Списком №2 на Дочірньому ДСУ №104 «Стальконструкція» ВАТ «Дніпростальконструкція», та з урахуванням висновків суду, наведених у цьому рішенні.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (Майдан Волі, буд. 3, м. Тернопіль, 46001, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 661 (шістсот шістдесят одна) грн 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідач-1: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, ).

Відповідач-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (Майдан Волі, буд. 3, м. Тернопіль, 46001, ).

Суддя Н.В. Кучугурна