Справа № 200/1859/23
Суддя: Дмитрієв В.С.
Дата ухвалення: 2023-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2023 року Справа№200/1859/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Дмитрієва В.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Єгорова Олена Юріївна, звернулася до Донецького окружного адміністративного суду в інтересах ОСОБА_1 з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області з вимогами:

- скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 14.04.2023 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за його заявою від 06.04.2023;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06.04.2023 врахувавши період з 12.06.2007-31.10.2008 та 25.03.2013-31.07.2016 до пільгового стажу позивача, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення", ст. 8 Закону України № 345 Про підвищення престижності шахтарської праці.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що за результатами розгляду заяви позивача, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії у звязку із відсутністю необхідного пільгового стажу. Позивач вважає, що відповідачем безпідставно не зараховано до пільгового стажу період роботи з 12.06.2007-31.10.2008 та 25.03.2013-31.07.2016 на відповідних посадах згідно трудової книжки за ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з посиланням на данні по спеціальному стажу індивідуальних відомостей про застраховану особу, та враховано як робота за Списком №1.

Відповідач позов не визнав, надав відзив на адміністративний позов за змістом якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідач вказав, що у зв`язку з тим, що пільговий стаж роботи позивача, що дає право на призначення пенсії відповідно до положень ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування є недостатнім, прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 . При цьому зазначив, що спірні періоди роботи не зараховані до пільгового стажу у зв`язку з недоліками уточнюючих довідок.

Ухвалою судді Донецького окружного адміністративного суду від 08.05.2023 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою судді Донецького окружного адміністративного суду від 17.05.2023 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому проваджені), клопотання про поновлення строку звернення до суду вирішити під час розгляду справи та витребувано у відповідача докази.

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив на нього, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 (місце реєстрації:, РНОКПП НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копіює паспорта серії НОМЕР_2 .

06.04.2023 позивач звернувся із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Заява позивача про призначення пенсії розглянута за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області, за результатом якої прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії №88 від 14.04.2023.

Так, за вказаним рішенням, згідно з поданими документами, право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» відсутнє. При цьому: вік заявника 41 рік 9 місяців 23 дні; страховий стаж особи становить 44 роки 5 місяців 25 днів (в т. ч. додаткові роки за списком № 1 20 років). Пільговий стаж оосби становить 22 роки 8 місяців 4 дні. Також зазначено, що до пільгового стажу не зараховано період з 12.06.2007 по 31.10.2008, згідно довідки № 30 від 10.02.2022, оскільки зазначений у довідці номер наказу на прийняття на роботу не співпадає з номером вказаним у трудовій книжці, не вказано дати наказів на прийом та звільнення, відсутня інформація по підсумку пільгового стажу, не повністю зазначено підставу видачі (не вказано за які роки книги наказів); період з 13.07.2010 по 21.11.2012 та з 25.03.2013 по 31.07.2016 згідно довідки № 02/062 від 05.08.2021, оскільки довідка видана за одним підписом, що не відповідає формі довідки додаток № 5.

При цьому вказано, що вищевказані періоди враховано до пільгового стажу згідно даних по спеціальному стажу індивідуальних відомостей про застраховану особу, оскільки підприємство знаходиться на непідконтрольній території.

Не погодившись з відмовою відповідача у призначенні пенсії на пільгових умовах, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку правовідносинам суд виходив з наступного.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулює Закон № 1058-ІV від 09.07.2003 Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон № 1058).

Відповідно до статті 1 Закону №1058, пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Пунктом 2 розділу XV Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування передбачено, що Пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди цим особам пенсії призначаються органами Пенсійного фонду за нормами цього закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України Про пенсійне забезпечення.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі статтею 62 Закону України Про пенсійне забезпечення, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

У пунктах 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Згідно з пунктом 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Постановою Кабінету Міністрів України N 1028 від 09.12.2015 пункт 20 Порядку №637 доповнено новим абзацом яким визнано, що у разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить про те, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 07.03.2018 у справі № 233/2084/17, від 16.05.2019 у справі № 161/17658/16-а, від 27.02.2020 у справі №577/2688/17, від 31.03.2020 у справі №446/656/17, від 21.05.2020 у справі №550/927/17.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що коли йдеться про підтвердження роботи в особливо шкідливих і шкідливих умовах праці, уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників не є необхідними, якщо відповідний стаж підтверджується відомостями, зазначеними у трудовій книжці.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.01.2021 у справі №311/2865/13-а, висновок якого суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин (частина 5 статті 242 КАС України).

Так, згідно з записами трудової книжки позивача серії НОМЕР_3 містяться наступні записи щодо спірних періодів роботи:

ТОВ «РЕМШАХТОСТРОЙ»

- 12.06.2007 прийнятий прохідником підземним п`ятого розряду з повним робочим днем в шахті (підстава: наказ №161 від 12.06.2007, запис №18);

- 31.10.2008 звільнений за статтею 38 КЗпП України за власним бажанням (підстава: наказ №261-к від 31.10.2008, запис №20);

ТОВ «Шахтобудівельна компанія «ДОНЕЦЬКШАХТОПРОХОДКА»

- 25.03.2013 прийнятий машиністом гірничо виїмкових машин 6 розряду з повним робочим днем під землею (підстава: наказ №520-к від 25.03.2013, запис №32);

- 31.07.2016 з вільнений на підставі п. 5 ст. 36 КЗпП України по переводу (підстава: наказ №704-к від 28.07.2016, запис №33).

З розрахунку стажу судом встановлено, що періоди з 12.06.2007-31.10.2008 та 25.03.2013-31.07.2016 зараховано відповідачем до пільгового стажу за списком №1, період роботи з 13.07.2010 по 21.11.2012 зараховано відповідачем за ст.14, П/П, підземні, сп.1 р.1 п-р.1 п.а-в.

Стосовно наявності підстав для зарахування періодів роботи з 12.06.2007-31.10.2008 та 25.03.2013-31.07.2016 зараховано до пільгового стажу позивача, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення", суд зазначає наступне.

Так, відповідно до ст. 14 Закону України Про пенсійне забезпечення працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуруються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше двох років.

Відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

При цьому, постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 № 202 затверджено Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років.

Тобто, постановою № 202 від 31.03.1994 визначено список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах.

Суд зазначає, що протягом спірних періодів роботи позивача, чинним був Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років в редакції від 31.03.1994.

Згідно з розділом I Підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт Постанови № 202 право на таку пенсію мають усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю).

Стосовно зарахування спірних періодів до пільгового стажу за списком №1, відповідач посилається на інформацію, наявну в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Так, згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу, позивача, за формою ОК-5, страхувальником, а саме підприємством, трудовий стаж за періоди з 12.06.2007-31.10.2008 та 25.03.2013-31.07.2016 зараховано як спеціальний стаж та позначено кодом ЗПЗ013А1.

Відповідно до постанов Правління ПФУ від 10.06.2004 № 7-6 Про затвердження Порядку формування і подачі органам ПФУ відомостей про застраховану особу, що використовуються в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, від 05.11.2009 № 26-1 Про Порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування органам ПФУ, від 08.10.2010 № 22-2 Про Порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та від 03.12.2013 № 25-2 Про визнання такою, що втратила чинність, Постанови Правління ПФУ від 08.10.2010 № 22-2, якими затверджувалися Довідники кодів підстав для обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства, встановлено, що:

- код підстав для обліку спецстажу за № ЗП3013А1 - це код для застрахованих осіб, які є працівниками, які зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць; чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам.

Відповідно до Довідника кодів підстав для обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства (Додаток 3 до Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України 09.09.2013 № 454):

- код підстав для обліку спецстажу за № ЗП3013А1 - це код для застрахованих осіб, які є працівниками, які зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць; чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються зі зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону: на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці жінкам.

Отже, при поданні звітів страхувальниками вказувалося, що страхові внески за позивача вносилися за професією і кодом № ЗПЗ013А1, як працівнику по Списку № 1.

При цьому, під кодом ЗПЗ014А2 обліковується спеціальний стаж працівників провідних професій: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, які безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників за Списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років.

Водночас, суд звертає увагу, що Довідки ОК-5 це сформована індивідуальна відомость про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб (автоматизованого банку відомостей, створеного для ведення обліку фізичних осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, ведення якого забезпечує Пенсійний фонд України).

Довідка ОК-5 формується за будь-який період, починаючи з 2000 року, та містить відомості про суми заробітку для нарахування пенсії і страховий стаж.

Страхувальник формує та подає звітність на підставі первинних бухгалтерських документів та інших документів, відповідно до яких проводиться нарахування або які підтверджують нарахування виплат (доходу), на які відповідно до Закону нараховуються внески.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що відповідальним за правильність, достовірність заповнення та подання звіту є страхувальник та позивач, як застрахована особа, не несе відповідальність за інформацію викладену в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Як встановлено судом, позивач у періоди з 12.06.2007-31.10.2008 та 25.03.2013-31.07.2016 працював у ТОВ «РЕМШАХТОСТРОЙ» прохідником підземним з повним робочим днем в шахті та у ТОВ «Шахтобудівельна компанія «ДОНЕЦЬКШАХТОПРОХОДКА» машиністом гірничо виїмкових машин з повним робочим днем під землею, та зазначені професії відноситься саме до провідних професій, тому суд не вбачає підстав для не зарахування відповідачем періодів роботи з 12.06.2007-31.10.2008 прохідником підземним та 25.03.2013-31.07.2016 машиністом гірничо виїмкових машин відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Стосовно позовних вимог в частині зарахування спірних періодів з урахуванням статті 8 Закону України № 345 Про підвищення престижності шахтарської праці, суд зазначає наступне.

Твк, з 16.09.2008 набрав чинності Закон України Про підвищення престижності шахтарської праці від 02.09.2008 №345-VI (далі - Закон №345), який спрямований на підвищення престижності шахтарської праці, надання додаткових гарантій у виплаті та підвищенні заробітної плати і розв`язанні соціально-побутових проблем шахтарів.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі шахтарі), та членів їх сімей.

Зважаючи на правовий висновок Верховного Суду, висловлений у постанові від 20.11.2018 у справі №345/4616/16-а (провадження №К/9901/18104/18), статтю 1 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці необхідно розглядати у нерозривному зв`язку зі списком №1 виробництв, цехів, професій та посад на підземних роботах, на роботах із шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота у яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах.

Таким чином, до кола працівників, на яких поширюється дія Закону України Про підвищення шахтарської праці та встановлені пільги, належать тільки працівники, зазначені у Списку №1, які були зайняті на підземних роботах повний робочий день.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 18.04.2019 у справі №392/17/17.

Відповідно до ст. 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

При цьому суд зазначає, що відповідач не ухвалював рішення щодо призначення пенсії позивачу за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, тому відсутні підстави вважати, що права позивача у зазначеній частині при призначенні йому пенсії на пільгових умовах будуть порушені.

Суд наголошує, що спірні правовідносини виникли з приводу призначення пенсії відповідно до положень частини 3 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача здійснити врахування статті 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці вважає передчасними.

Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені в майбутньому, у задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити.

Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доказів, які б доводили необґрунтованість заявленого позову, відповідач суду не надав.

На підставі викладного вище, оскільки пенсійним органом безпідставно визначено пільговий стаж позивача без врахування спірних періодів роботи відповідно до частини 3 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та статті 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення", суд дійшов висновку, що рішення про відмову у призначенні пенсії №88 від 14.04.2023 є протиправним та підлягає скасуванню.

При цьому, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву

ОСОБА_1 про призначення пенсії від 06.04.2023, зарахувавши періоди з 12.06.2007-31.10.2008 та 25.03.2013-31.07.2016 до ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення", з урахуванням висновків суду.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги є частково обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходив з такого.

Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Як убачається з наявних матеріалів справи, при зверненні до адміністративного суду (через систему Електронний суд) з позовною заявою, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 858,88 грн. Таким чином, судовий збір у розмірі 429,44 грн. (858,88 грн. /2) підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 02.02.2023 №18 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: вул. Митрополита Андрея, б. 10, м. Львів, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про призначення пенсії від 06.04.2023, зарахувавши періоди роботи з 12.06.2007-31.10.2008 та 25.03.2013-31.07.2016 відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення", з урахуванням висновків суду.

В іншій частині задоволення позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: вул. Митрополита Андрея, б. 10, м. Львів, ) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 429,44 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя В.С. Дмитрієв