Справа № 460/8256/22
Суддя: О.В. Поліщук
Дата ухвалення: 2023-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
15 червня 2023 року м. Рівне №460/8256/22
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Поліщук О.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, ухваленого в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій,
У провадженні Рівненського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа № 460/8256/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 17.06.2022 по справі № 460/8256/22 вказаний вище позов ОСОБА_1 задоволено частково, а саме: визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо відмови у вирішенні питання другого, поставленого у зверненні ОСОБА_1 від 08.11.2021, наданого у відповідності до норм Закону України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 № 393/96-ВР; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повторно розглянути та вирішити по суті питання друге, поставлене у зверненні ОСОБА_1 від 08.11.2021, наданого у відповідності до норм Закону України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 № 393/96-ВР; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08.12.2022 рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 17.06.2022 у справі № 460/8256/22 скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги задоволено частково, а саме: визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України і Рівненській області у наданні недостовірної та неповної інформації, із наданням відмови у задоволенні пункту 2 запиту на інформацію ОСОБА_1 від 05.03.2022 наданого у відповідності до норм Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 № 939-VІ; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області надати ОСОБА_1 відповідь на пункт 2 запит від 05.03.2022 з урахуванням норм Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 № 2939-VI; визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області у наданні недостовірної та неповної інформації, із наданням відмови у задоволенні пункту 3 запиту на інформацію ОСОБА_1 від 07.03.2022 наданого у відповідності до норм Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 № 2939-VI; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області надати ОСОБА_1 відповідь на пункт 3 запит від 07.03.2022 з урахуванням норм Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 № 2939-VІ; визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо відмови у вирішенні питання другого, поставленого у зверненні ОСОБА_1 від 08.11.2021, наданого у відповідності до норм Закону України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 № 393/96-ВР; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повторно розглянути та вирішити по суті питання друге, поставлене у зверненні ОСОБА_1 від 08.11.2021, наданого у відповідності до норм Закону України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 № 393/96-ВР; визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області провести перерахунок та виплату пенсії (основних видів грошового забезпечення) ОСОБА_1 з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, з 01.01.2018 по 04.03.2019; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) від 28.04.2023 відкрито виконавче провадження № 71683749 з виконання виконавчого листа від 26.04.2023 по справі № 460/8753/22 в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області провести перерахунок та виплату пенсії (основних видів грошового забезпечення) ОСОБА_1 з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, з 01.01.2018 по 04.03.2019.

01.05.2023 ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

Ухвалою суду від 03.05.2023 така заява призначена до судового розгляду в порядку письмового провадження без виклику сторін.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для визнання протиправними рішення, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання судового рішення, суд зазначає наступне.

Як зазначено вище по тексту ухвали, постановою суду апеляційної інстанції по справі № 460/8256/22 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області провести перерахунок та виплату пенсії (основних видів грошового забезпечення) ОСОБА_1 з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, з 01.01.2018 по 04.03.2019.

07.04.2023 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області із запитом на отримання публічної інформації, за змістом якої просив надати щомісячний розрахунок доплати заборгованості пенсії з 01.01.2018 по 04.03.2019 в розмірі 100 % від підвищення на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08.12.2022 по справі № 460/8256/22.

За наслідками розгляду вказаного вище запиту, відповідач листом від 13.04.2023 за № 1700-0504-8/33176 повідомив позивачу, що згідно з частиною четвертою статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ, усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. Так, 21.02.2018 Урядом прийнято постанову № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб». Пунктом 2 вказаної Постанови було передбачено, що виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 1 січня 2018 р. у таких розмірах: з 1 січня 2018 р. 50 відсотків; з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р. 75 відсотків; з 1 січня 2020 р. 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року. Враховуючи вищезазначене, виплата позивачу пенсії, починаючи з 01.01.2018 проводилася з дотримання норм Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103. Разом з тим, 05.03.2019 Шостим апеляційним адміністративним судом залишено без змін рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 року, яким визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб , затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45. Тобто, з цієї дати (05.03.2019) норму Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 щодо виплати пенсії з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року в розмірі 75 % визнано протиправною та нечинною. Крім того, 01.07.2020 набрало законної сили рішення суду по справі 460/2896/19 щодо перерахунку розміру пенсії позивача, яким зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити перерахунок та виплату пенсії з 05.03.2019 року з урахуванням 100 % суми підвищення пенсій, визначеного станом на 01.03.2018; суму заборгованості нараховану на виконання рішення суду по справі 460/2896/19, що склало 4 427,33 грн, зараховано 13.12.2022 року на рахунок позивача, відкритий в AT «Ощадбанк». Також, 08.12.2022 набрало законної сили рішення суду у справі 460/8256/22 щодо перерахунку розміру пенсії позивача, яким зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області провести перерахунок та виплату пенсії (основних видів грошового забезпечення) ОСОБА_1 з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, з 01.01.2018 по 04.03.2019. Рішення суду виконано в частині зобов`язань з дотриманням вимог чинного законодавства. Оскільки розмір пенсії в наслідок перерахунку зменшувався, то сума боргу не нараховувалась.

Суд не погоджується з такими висновками пенсійного органу та зазначає наступне.

Так, ухвалюючи постанову про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області виплатити йому 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, за період з 01.01.2018 по 04.03.2019, суд апеляційної інстанції виходив з того, що 21.02.2018 Кабінет Міністрів України прийняв Постанову № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі - Постанова № 103), з преамбули якої вбачається постановлення останньої на виконання частини четвертої статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ.

Пунктом 1 Постанови № 103 встановлено перерахування пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-XII до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 року, відповідно до Постанови № 704.

Пунктом 2 Постанови № 103 визначено, що виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом)) проводити з 1 січня 2018 року в таких розмірах: з 1 січня 2018 року - 50 відсотків; з 1 січня по 31 грудня 2019 року - 75 відсотків; з 1 січня 2020 року - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.

Постановою № 103 внесені також зміни до Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 (далі Порядок № 45), а саме:

- пункт 5 викладено в такій редакції: «Під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням».

- додаток 2 до Порядку № 45 викладено в новій редакції, в якій довідка про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, не містить таких складових грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Статтею 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ) передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Порядок перерахунку пенсій врегульований розділом VIII «Порядок перерахунку пенсій» Закону № 2262-XII.

Перерахунок раніше призначених пенсій визначено частиною четвертою статті 63 цього Закону, за якою усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Отже, перерахунок раніше призначених пенсій визначено статтею 63 Закону № 2262-XII. Кабінету Міністрів України лише надано право на встановлення умов, порядку та розміру для перерахунку пенсій, передбачених указаною статтею.

Обчислення пенсії встановлюється статтею 43 Закону № 2262-XII, яка має загальний характер та визначає вихідні дані відносно визначення грошового забезпечення для встановлення розміру як призначуваних пенсій, так і для перерахунку останніх.

Законодавець делегував уряду повноваження на встановлення умов, порядку та розміру перерахунку пенсій особам, звільненим з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб.

Так, «умовами» слід розуміти встановлення Кабінетом Міністрів України необхідних обставин, які роблять можливим здійснення перерахунку пенсії.

Під «порядком» розуміється, що Кабінет Міністрів України має право на встановлення певної послідовності, черговості, способу виконання, методики здійснення перерахунку пенсій у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців.

Величина грошового забезпечення як виплати, що є визначальною при перерахунку пенсії, встановлюється Кабінетом Міністрів України в межах повноважень щодо визначення «розміру» перерахунку пенсій.

При цьому, орган виконавчої влади не уповноважений та не вправі змінювати визначений Законом перелік складових грошового забезпечення, які встановлені статтею 43 Закону № 2262-XII.

До повноважень Кабінету Міністрів України не входить зміна структури грошового забезпечення. Натомість приводом для перерахунку пенсій є підвищення грошового забезпечення відповідних категорій, розмір якого (а не його складові) може змінюватись Кабінетом Міністрів України.

Абзац 3 статті 1-1 Закону № 2262-XII містить безумовне застереження про те, що зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Конституційний Суд України у Рішенні від 13 травня 2015 року за № 4-рп/2015 у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положень частини третьої статті 63 Закону № 2262-XII наголосив на тому, що виключно Верховна Рада України шляхом прийняття законів визначає види грошового забезпечення для обчислення та перерахунку пенсій військовослужбовців та осіб, які мають право на пенсію за Законом, а Кабінет Міністрів України вживає заходів щодо забезпечення права осіб на пенсійне забезпечення, керуючись Конституцією та законами України.

Таким чином, суд зазначає, що обмеження виплати пенсії, нарахованої особі в порядку, передбаченому Законом № 2262-XII, не може бути встановлено постановою Кабінету Міністрів України.

Відповідно до статті 7 КАС України, суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України. У разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Отже, з огляду на визначені в частині третій статті 7 КАС України загальні засади пріоритетності законів над підзаконними актами, оскаржувані пункти 1, 2 Постанови № 103 та зміни до пункту 5 і додатка 2 Порядку № 45 є протиправними й такими, що не відповідають правовим актам вищої юридичної сили.

Аналогічну правову позицію висловлювала і Велика Палата Верховного Суду, зокрема, у постанові від 13.01.2021 в зразковій справі № 440/2722/20 (Пз/9901/14/20).

Верховний Суд неодноразово наголошував, що суди не повинні застосовувати положення нормативно-правових актів, які не відповідають Конституції та законам України, незалежно від того, чи оскаржувались такі акти в судовому порядку та чи є вони чинними на момент розгляду справи.

Тобто, згідно з правовою позицією Верховного Суду такі правові акти (як закони, так і підзаконні акти) не можуть застосовуватися навіть у випадках, коли вони є чинними (постанови від 12.03.2019 у справі № 913/204/18, від 10.03.2020 у справі № 160/1088/19).

Така ж правова позиція була неодноразово викладена й у постановах Верховного Суду України, зокрема у постанові від 10.02.2016 по справі № 537/5837/14-а.

У вказаній справі суд зазначив, що, керуючись принципом законності та виходячи із визначених у частині четвертій статті 9 КАС (у редакції, чинній на час прийняття судових рішень) загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, для визначення розміру разової грошової допомоги учасникам бойових дій у 2014 році слід застосовувати не постанову Кабінету Міністрів України, а закон.

Отже, з урахуванням вимог статті 7 КАС, а також того, що Верховний Суд постановою від 12.11.2019 по справі № 826/3858/18 встановив, що пункти 1, 2 Постанови №103 та зміни до пункту 5 і додатка 2 Порядку № 45 є протиправними й такими, що не відповідають правовим актам вищої юридичної сили, суди у період чинності цих норм постанови Кабінету Міністрів України повинні застосовувати Закон № 2262-ХІІ (безвідносно до того, чи скасовані ці норми судом), хоч ці норми й не були скасовані на момент спірних правовідносин.

Така правова позиція була в черговий раз підтримана Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 09.06.2022 у справі № 520/2098/19 (провадження 11-325апп21).

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції у постанові від 08.12.2022 по справі № 460/8256/22 констатував, що позивач має право отримувати пенсію, перерахунок якої здійснено з 01.01.2018 на підставі Закону № 2262-ХІІ, з урахуванням 100% виплати підвищення пенсії саме з 01.01.2018, а не з моменту набрання 05.03.2019 законної сили рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі № 826/3858/18.

Суд з метою з`ясування фактичних обставин щодо виконання відповідачем постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08.12.2022 по справі № 460/8256/22 ухвалою від 03.05.2023 витребовував у Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області детальну письмову інформацію про хід виконання рішення суду по справі № 460/8256/22, а також докази на підтвердження обставин щодо проведення перерахунку та фактичної виплати ОСОБА_1 пенсії (основних видів грошового забезпечення) з урахуванням 100 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, за період з 01.01.2018 по 04.03.2019.

У заяві про виконання ухвали суду відповідач надав пояснення щодо порядку перерахунку пенсії за вислугу років, тотожні викладеними у листі 13.04.2023 за № 1700-0504-8/33176. Додатково повідомив, що рішенням Рівненського окружного адміністративного суду у справі № 460/2896/19 було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області провести перерахунок та виплату позивачу пенсії (з врахуванням раніше виплачених сум) з 05.03.2019 з урахуванням 100 % від суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області проведено обрахунок у розмірі 100 % суми підвищення пенсії. Сума заборгованості нарахована на виконання рішення суду у справі № 460/2896/19 виплачена та становила 4 427,33 грн. Крім того, відповідач зазначив, що на виконання рішення у справі № 460/4451/19 здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 у відповідності до довідок військової частини НОМЕР_1 про додаткові види грошового забезпечення для перерахунку пенсії від 18.09.2019 № 501/191 та про суми індексації грошового забезпечення протягом 24 місяців підряд перед місяцем звільнення, від 17.10.2019 за №501/591. Головним управлінням було проведено виплату, у аналогічному обрахунку 100% суми підвищення пенсії. Сума заборгованості на виконання рішення суду у справі № 460/4451/19, що становить 54307,01 грн, виплачена, що підтверджується долученим до матеріалів судової справи розрахунком пенсії. Окремо відзначено, що рішення суду по справі № 460/8256/22 щодо перерахунку розміру пенсії, яким зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області провести перерахунок та виплату пенсії (основних видів грошового забезпечення) ОСОБА_1 з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, з 01.01.2018 по 04.03.2019, виконано в частині зобов`язань з дотриманням вимог чинного законодавства. Оскільки розмір пенсії в наслідок перерахунку зменшувався, то сума боргу не нараховувалась.

З даного приводу суд зазначає наступне.

В ході судового розгляду справи № 460/8256/22 судом було встановлено, що сума підвищення пенсії, визначена станом на 01.03.2018, виплачувалася позивачу відповідачем з 01.01.2018 не в повному обсязі, а саме: з 01.01.2018 по 31.12.2018 50 % суми підвищення; з 01.01.2019 по 04.03.2019 75 % суми підвищення.

Таким чином, на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08.12.2022 по справі № 460/8256/22 Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, відповідно, мало здійснити перерахунок пенсії позивача та провести доплату суми підвищення до пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, наступним чином: 50 % суми підвищення щомісячно за період з 01.01.2018 по 31.12.2018; 75 % суми підвищення щомісячно за період з 01.01.2019 по 04.03.2019.

Натомість з представленого пенсійним органо розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою № 170106452 за Дорученням № Д /20, слідує, що нарахована на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08.12.2022 по справі № 460/8256/22 сума доплати за період з 01.01.2018 по 04.03.2019 містить від`ємні значення. Тобто, за наслідками виконання судового рішення щодо додаткової виплати позивачу доплати до пенсії, її розмір не збільшився, а навпаки зменшився. При цьому, жодних пояснень та доказів з приводу причин та умов виникнення у позивача переплати по пенсії, що, на переконання суду, може бути єдиною підставою для утримання з позивача сум пенсії при її перерахунку, відповідачем не надано, а судом не здобуто.

Щодо покликання відповідача на обставини нарахування та виплати позивачу доплати до пенсії на виконання судових рішень по справах №№ 460/2896/19, 460/4451/19, то такі не можуть свідчити про наявність у позивача переплати по пенсії, оскільки відповідними судовими рішеннями Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області було зобов`язано провести перерахунок та виплату пенсії позивача з урахуванням тих чи інших видів грошового забезпечення. В свою чергу, виплата позивачу одних складових пенсії жодним чином не може нівелювати право на отримання інших складових пенсійної виплати.

Підсумовуючи вище наведене в його сукупності, суд констатує, що відповідачем не було надано суду жодних доказів на підтвердження обставин щодо проведення перерахунку та виплати пенсії позивачу на умовах, встановлених постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08.12.2022 по справі № 460/8256/22. Відтак, суд приходить до висновку про допущення відповідачем протиправної бездіяльності.

За правилами статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до частини першої статті 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 у справі № 806/2143/15 (адміністративне провадження № К/9901/5159/18) звертав увагу, що статті 382 і 383 КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Суд враховує, що розглядаючи справу N 5-рп/2013, Конституційний Суд України у рішенні від 26.06.2013 зазначив, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Сформовані та вже усталені позиції Європейського суду з прав людини стосовно виконання судових рішень полягають у наступному: право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) ("Шмалько проти України", заява N 60750/00, пункт 43). Суд також виходить з того, що важко уявити, щоб пункт 1 статті 6 Конвенції детально описував процедурні гарантії, які надано сторонам, - справедливість, відкритість і оперативність проваджень, - і не передбачав би гарантій виконання судових рішень протоколу ("Бурдов проти Росії", заява N 589498/00, пункт 34).

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема у справах "Hornsby v. Greece" (заява N 18357/91, пункт 40), "Деркач та Палек проти України" (заяви N 34297/02 та N 39574/02, пункт 18): право на суд, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін; ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок; право на звернення до суду також передбачає практичне виконання остаточних, обов`язкових для виконання судових рішень, які в державах, що поважають принцип верховенства права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду стороні у провадженні; виконання судового рішення, яке набрало законної сили підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок ("Immobiliare Saffi v. Italy", заява N 22774/93, пункт 74).

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 6 вересня 1978 року у справі Класс та інші проти Німеччини, із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури.

Таким чином, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Щодо вимог позивача про необхідність надіслання цієї окремої ухвали до Рівненської обласної прокуратури та Офісу Генерального прокурора для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області, суд зауважує наступне.

За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 249 КАС України, суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними (частина друга статті 249 КАС України).

На переконання суду, у даному випадку, визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на виконання рішення суду та зобов`язання вжити заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону, є достатнім для захисту прав позивача, оскільки окрема ухвала є формою реагування суду на виявлені порушення вимог законодавства та інструментом для їх усунення шляхом надання відповідних вказівок особам, до компетенції та/або обов`язку яких відноситься усунення виявлених порушень.

Враховуючи те, що усунення виявлених судом порушень відноситься до компетенції Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненснській області, суд не вбачає необхідності надсилати копії цієї окремої ухвали до Рівненської обласної прокуратури та Офісу Генерального прокурора для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області.

Дослідивши наявні у матеріалах справи документи, суд дійшов висновку про порушення з боку відповідача норм чинного законодавства при виконанні постанови суду апеляційної інстанції по справі № 460/8256/22, а тому у даному випадку наявні усі правові підстави для застосування заходів судового контролю у порядку статті 383 КАС України.

Керуючись статтями 248, 256, 294, 295, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень на виконання судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, вчинені на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08.12.2022 у справі №460/8256/22 в частині не проведення перерахунку та виплати пенсії (основних видів грошового забезпечення) ОСОБА_1 з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, з 01.01.2018 по 04.03.2019.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області вжити заходи щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону при виконанні судових рішень.

Установити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Рівненській області тридцятиденний строк з дня отримання (вручення) копії цієї ухвали для подання до суду доказів вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону при виконанні судового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст ухвали складений 15 червня 2023 року

Суддя О.В. Поліщук