Справа № 932/10594/21
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2023-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

08 червня 2023 року м. Дніпросправа № 932/10594/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Олефіренко Н.А. (доповідач),

суддів: Білак С.В., Шальєвої В.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26.12.2022 ( суддя першої інстанції Кудрявцева Т.О.) в адміністративній справі №932/10594/21 за позовом ОСОБА_1 до Інспектора з паркування відділу контролю за стоянкою і зупинкою Яценко Олександр Леонідович, Комунального підприємства "Транспортна інфраструктура міста" Дніпровської міської ради, треті особи: Інспекція з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради, Дніпровська міська рада, ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровськаіз адміністративним позовом, в якому просить визнати поважними причини пропуску строків оскарження та поновити строк на оскарження постанови серії РАП № 343122641 від 03.11.2021 року; визнати дії відповідача Яценко О.Л. протиправними; скасувати постанову інспектора з паркування відділу контролю за паркуванням Яценко О.Л. від 03 листопада 2021 року серії РАП № 343122641 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152-1 КУпАП; зобов`язати КП «Міськавтопарк» видалити інформацію про правопорушення у реєстрах обліку правопорушень, зафіксоване 11.10.2021 року з чеку під двірниками о 16 год. 39 хв. за автомобілем Skoda, державний номер НОМЕР_1 ; зобов`язати балансоутримувача КП «Міськавтопарк» привести у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за паркування зупинку, стоянку транспортних засобів на місцях, призначених для осіб з інвалідністю», паркувальні місця в районі будинку №74-78 по пр. Дмитра Яворницького у м. Дніпро .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 03 листопада 2021 року інспектором з паркування відділу контролю за паркуванням Яценко О.Л. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії РАП № 343122641, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 152-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300,00 гривень за порушення абз. 2 п.26 Правил паркування транспортного засобу. В постанові вказано, що 11.10.2021 року о 16 год. 39 хв. по пр. Дмитра Яворницького, в районі буд. 72-78, Д1098, транспортним засобом Skoda, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснено адміністративне правопорушення, а саме: неоплата вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування транспортних засобів більше як 10 хвилин користування майданчиком для платного паркування. Представник позивача зазначає, що постанова складена з порушенням вимог Конституції України, КУпАП та Законів України, нічим не обґрунтована та побудована на припущеннях посадової особи, є незаконною і підлягає скасуванню, оскільки транспортний засіб Skoda, д.н.з. НОМЕР_1 , є сімейним автомобілем родини позивача, за кермом автомобіля окрім самого позивача також перебувають інші члени його родини, в тому числі й ОСОБА_2 , який є водієм з інвалідністю ІІІ групи, у зв`язку з чим транспортний засіб обладнаний спеціальним розпізнавальним знаком "Водій з інвалідністю", а тому має право на безоплатне паркування.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26.12.2022 адміністративний позов задоволено частково.

Скасовано постанову по справі про адміністративне правопорушення серії РАП № 343122641 від 03 листопада 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 152-1 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152-1 КУпАП закрито.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що головним спеціалістом-інспектором з паркування відділу контролю за стоянкою і зупинкою Яценко О.Л. було виявлено адміністративне правопорушення, яке передбачено частиною 1 статті 152-1 КУпАП, а саме: неоплата вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування транспортним засобом Skoda Fabia, д.н.з. НОМЕР_1 , за адресою м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького в районі буд. 72-78, чим порушено вимоги абз. 2 п. 26 Правил паркування транспортних засобів, затверджених Постановою КМУ № 1342 від 03.12.2009 року. У відповідності до положень статті 14-2 КУпАП, інспектором з паркування було здійснено фотофіксацію обставин порушення правил паркування в режимі фотозйомки, шляхом створення зображень транспортного засобу в момент вчинення правопорушення, на яких було зафіксовано: дату порушення 11.10.2021 р.; місце розташування транспортного засобу та майданчика для платного паркування по відношенню до нерухомого об`єкта: м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького в районі буд. 72-78; географічні координати: 48.471060 35.034384; час вчинення порушення: з 16:26 (16 год. 26 хв.) до 16:39 (16 год. 39 хв.). Враховуючи, що було проведено фотофіксацію обставин порушення правил паркування в режимі фотозйомки та через відсутність технічних можливостей встановити особу, зазначену у частині першій статті 14-2 КУпАП на місці вчинення правопорушення (яка є суб`єктом правопорушення), інспектором з паркування, у повній відповідності до вимог ст. 279-1 КУпАП, було розміщено повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності до постанови серія ІД № 00479564 на лобовому склі транспортного засобу Skoda Fabia, д.н.з. НОМЕР_1 . Після встановлення відповідальної особи, інспектором з паркування було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серія РАП № 343122641 від 03.11.2021 року згідно з ч.5 ст. 279-1, ст. 283 КУпАП - без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Вказана постанова надіслана відповідальній особі рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу її місця реєстрації у відповідності до ч.7 ст. 279-1 КУпАП.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст. 311 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, 03.11.2021 року головним спеціалістом-інспектором з паркування відділу контролю за стоянкою та зупинкою Яценко О.Л. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії РАП № 343122641 по справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 152-1 КУпАП, та постановлено накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300,00 грн. Повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності серії ІД №00479564 від 11.10.2021 року було залишено на лобовому склі автомобіля. Копію постанови серії РАП № 343122641 від 03.11.2021 року позивач отримав особисто 16 листопада 2021 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Позивачем були вчинені дії щодо врегулювання даного спору в досудовому порядку. Зокрема, ОСОБА_2 звертався з листом від 15.11.2021 року на ім`я начальника інспекції Алейниченко М.М. з проханням скасувати Повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності серії ІД №00479564 від 11.10.2021 року. Листом начальника Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради від 27.10.2021 року за вих. №4/5-71167 ОСОБА_2 було відмовлено в закритті провадження по справі про адміністративне правопорушення від 11.10.2021 року серії ІД №00479564. Сам лист, за твердженням представника позивача, було виявлено ОСОБА_2 у поштовій скриньці 02.12.2021 року. Останній день 10-ти денного строку на оскарження Постанови припадає на 22.12.2021 року.

Як вбачається з матеріалів справи, позовна заява надійшла до суду через систему «Електронний суд» 13.12.2021 року, отже, з наведених обставин суд вважає, що строк на оскарження постанови позивачем, який пропущено з поважних причин, підлягає поновленню.

03 листопада 2021 року головним спеціалістом-інспектором з паркування відділу контролю за стоянкою та зупинкою Яценко О.Л. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії РАП № 343122641, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 152-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300,00 гривень за порушення абз. 2 п.26 Правил паркування транспортного засобу. В постанові зазначено, що ОСОБА_1 11.10.2021 року о 16 год. 39 хв. транспортним засобом Skoda Fabia, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив користування майданчиком для платного паркування, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, про. Дмитра Яворницького в районі буд. 72-78 з неоплатою вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування транспортних засобів більше як 10 хвилин користування майданчиком для платного паркування.

Не погоджуючись із діями відповідача щодо прийняття вказаної постанови, вважаючи її протиправною, позивач звернувся у суд із даним позовом.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152-1 КУпАП не доведена, а склад вказаного правопорушення тим самим спростовано, позовні вимоги належить задовольнити в частині скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії РАП № 343122641 від 03 листопада 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 152-1 КУпАП з одночасним закриттям провадження по справі.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до ч. 1 ст. 152-1 КУпАП, порушення правил паркування транспортних засобів, у тому числі неоплата вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування за кожну добу користування, - тягне за собою накладення штрафу в двадцятикратному розмірі від вартості однієї години послуги з користування тим майданчиком для платного паркування транспортних засобів, на якому знаходиться транспортний засіб у момент порушення.

Приміткою ст. 152-1 КУпАП вказано, що під неоплатою вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування слід розуміти неоплату вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування транспортних засобів більш як за 10 хвилин користування майданчиком для платного паркування транспортних засобів (крім майданчиків, обладнаних автоматичними в`їзними та виїзними терміналами, на яких оплата відбувається під час виїзду з майданчика).

Суб`єктом правопорушення, передбаченого частинами першою і другою ст. 152-1 КУпАП, є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення (момент паркування), а в разі фіксації зазначеного правопорушення в режимі фотозйомки (відеозапису) - відповідальна особа, зазначена у частині першій ст. 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. У разі внесення змін до постанови про накладання адміністративного стягнення з підстав, встановлених абзацом третім частини першої ст. 279-3 цього Кодексу, суб`єктом правопорушення може бути особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в режимі фотозйомки (відеозапису).

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що порушення правил паркування транспортних засобів, у тому числі несплата вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування, є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 152-1 КУпАП.

Колегія суддів звертає увагу на те, що позивачем було здійснено паркування його транспортного засобу на майданчику для платного паркування без оплати паркування.

Підставою відсутності у своїх діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152-1 КУпАП, позивач вказує, що є інвалідом ІІІ групи, а чинним законодавством передбачено надання пільг, зокрема, водіям з інвалідністю щодо здійснення безоплатного паркування.

З даного приводу, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 6 ст. 30 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» (Закон - № 875-ХІІ) власники спеціально обладнаних чи відведених майданчиків для паркування забезпечують виділення та облаштування в межах майданчиків місць для безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю. Водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, у тому числі на транспортних засобах, що належать підприємствам, установам, організаціям, які здійснюють діяльність у сфері соціального захисту населення, та громадським організаціям осіб з інвалідністю, мають право на встановлення на транспортному засобі розпізнавального знака «Водій з інвалідністю» та під час перевезення осіб з інвалідністю користуються всіма перевагами, що надаються водіям з інвалідністю. Водії, які керують транспортними засобами, на яких встановлений розпізнавальний знак «Водій з інвалідністю», повинні мати при собі документи, що підтверджують інвалідність водія або одного з пасажирів. Кількість місць, призначених для безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, становить не менше 10 відсотків загальної кількості місць на спеціально обладнаних чи відведених майданчиках для паркування, але не менше одного місця з позначенням таких місць відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою.

Відповідно до пп. ґ п. 30.3 ПДР розпізнавальний знак «Водій з інвалідністю» - квадрат жовтого кольору із стороною 150 мм і чорним зображенням символу таблички 7.17. Знак розміщується спереду і ззаду на механічних транспортних засобах, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять пасажирів з інвалідністю.

Відповідно до пп. Д п.2.1 ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі у разі встановлення на транспортному засобі розпізнавального знака «Водій з інвалідністю» - документ, що підтверджує інвалідність водія або пасажира(крім водіїв з явними ознака и інвалідності або водіїв, які перевозять пасажирів з явними ознаками інвалідності).

Відповідно до приписів пп.е п.2.9 ПДР водієві забороняється користуватися розпізнавальним знаком «Водій з інвалідністю» за відсутності у водія чи пасажира документів, що підтверджують інвалідність ( крім водіїв з явними ознака інвалідності або водіїв, які перевозять пасажирів з явними ознаками інвалідності).

Відповідно до ч. 10 ст. 30 цього Закону порядок надання пільг власникам транспортних засобів, зазначених у частині шостій цієї статті, на безоплатне паркування на спеціально обладнаних чи відведених майданчиках для паркування та на безоплатне зберігання на автостоянках, на яких надаються послуги щодо зберігання транспортних засобів (крім автостоянок - гаражних кооперативів), визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 травня 2011 № 585 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України № 53 від 31 січня 2018) затверджено «Порядок надання пільг водіям з інвалідністю, водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у тому числі транспортними засобами, що належать громадським організаціям осіб з інвалідністю, підприємствам, установам, організаціям, які провадять діяльність у сфері соціального захисту населення, на безоплатне паркування і зберігання транспортних засобів» (далі - Порядок № 585).

Даний Порядок встановлює механізм як надання, так і отримання пільг водіями з інвалідністю на безоплатне паркування на спеціально обладнаних чи відведених майданчиках для паркування і на безоплатне зберігання на автостоянках, на яких надаються послуги із зберігання транспортних засобів (крім гаражних кооперативів) (далі - безоплатне зберігання), спрямований на реалізацію положень ч. 6 ст. 30 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні».

Пунктом 2 Порядку №585 визначено категорію осіб, яким надається право на безоплатне паркування і зберігання транспортних засобів це, зокрема, водії з інвалідністю, водії, які перевозять осіб з інвалідністю (далі - водії).

Також, зазначеним вище Порядком детально визначено механізм отримання пільг, обов`язки та повноваження органів місцевого самоврядування.

Так, пункт 4 Порядку встановлює, що документом, що посвідчує право на безоплатне паркування транспортного засобу, є пенсійне посвідчення або посвідчення отримувача державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, або посвідчення особи, яка одержує державну соціальну допомогу відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю», або довідка для отримання пільг особами з інвалідністю, які не мають права на пенсію чи соціальну допомогу, в яких міститься запис про інвалідність.

Безоплатне паркування здійснюється шляхом розташування транспортного засобу на місці для безоплатного паркування з урахуванням дорожніх знаків та дорожньої розмітки, а також з дотриманням Правил паркування транспортних засобів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 р. № 1342 (Офіційний вісник України, 2009 р., № 96, ст. 3314), і Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (Офіційний вісник України, 2001 р., № 41, ст. 1852). При цьому в лівому нижньому куті лобового скла транспортного засобу розміщується розпізнавальний знак «Водій з інвалідністю» (п.5 Порядку № 585).

Отже, соціальний захист осіб з інвалідністю є складовою діяльності держави щодо забезпечення прав і можливостей осіб з інвалідністю нарівні з іншими громадянами. Такий захист полягає, зокрема, у наданні, встановлених законодавством України, пільг таким особам на підставі посвідчення, яке підтверджує відповідний статус. Так, на власників спеціально обладнаних чи відведених майданчиків для паркування покладено обов`язок забезпечення виділення та облаштування в межах майданчиків місць для безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують, зокрема, водії з інвалідністю, які у свою чергу мають право встановлювати на транспортному засобі розпізнавальний знак «Водій з інвалідністю».

Колегія суддів звертає увагу, що Порядком № 585 імперативно визначено, що для безоплатного паркування водієм з інвалідністю транспортного засобу на відповідному місці для безоплатного паркування, в лівому нижньому куті лобового скла транспортного засобу повинен бути розміщений розпізнавальний знак «Водій з інвалідністю».

Тобто, у разі не дотримання вказаних вимог, а саме розташування транспортного засобу за відсутності на ньому розпізнавального знаку «Водій з інвалідністю», отримання послуг з паркування на майданчику для платного паркування повинно бути сплачено на загальних підставах.

Так позивачем зазначено, що належний ОСОБА_1 транспортний засіб Skoda Fabia, д.н.з. НОМЕР_1 , обладнаний розпізнавальним знаком "Водій з інвалідністю", оскільки окрім самого власника автомобілем користується член родини позивача ОСОБА_2 , який є водієм-інвалідом, має ІІІ групу інвалідності, на підтвердження чого надав суду копію посвідчення серії НОМЕР_2 , виданого 14.03.2011 року на ім`я ОСОБА_2 , термін дії зазначено з 01.03.2011 року до «довічно».

Доказів протилежного відповідачем не надано.

Крім того, доказів того, що на майданчику для платного паркування, що знаходиться за адресою: Д1098 пр. Дмитра Яворницького в районі буд. 72-78 м. Дніпрі наявні місця, призначені для безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, що повинні становити не менше 10 відсотків загальної кількості місць на спеціально обладнаних чи відведених майданчиках для паркування, але не менше одного місця з позначенням таких місць відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, ані відповідачем, ані представниками третіх осіб в своїх поясненнях суду не надані та в матеріалах справи такі докази не містяться.

Відповідно до ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення повинна підтверджуватися відповідними докази.

В розумінні статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу

Згідно з ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Згідно ч. 2 цієї статті в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскарженого рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

З огляду на наявні матеріали справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152-1 КУпАП не доведена, а склад вказаного правопорушення тим самим спростовано, позовні вимоги належить задовольнити в частині скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії РАП № 343122641 від 03 листопада 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 152-1 КУпАП з одночасним закриттям провадження по справі.

Таким чином, правомірним є висновок суду першої інстанції про часткове задоволення даного адміністративного позову.

Отже при винесенні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для його скасування.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 246, 272, 286, 308, 315, 316, 321 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26.12.2022 в адміністративній справі №932/10594/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена.

Повний текст рішення виготовлено 08 червня 2023 року.

Головуючий - суддя Н.А. Олефіренко

суддя С.В. Білак

суддя В.А. Шальєва