Справа № 300/2609/23
Суддя: Кафарський В.В.
Дата ухвалення: 2023-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"14" червня 2023 р. справа № 300/2609/23
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Кафарського В.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 (надалі ОСОБА_3 , позивач), звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (надалі ГУ ПФУ в Івано-Франківській області) про визнання бездіяльності протиправною щодо неврахування при обчисленні з 15.06.2020 розміру пенсії ОСОБА_1 заробітної плати (доходу) за період роботи з 01.10.2004 по 31.12.2010 у ЗАТ «Виробничо-будівельна фірма «АБО»», з 15.01.2011 по 10.09.2015 у ТОВ «Виробничо-будівельна фірма «АБО», а також зобов`язання здійснити позивачу з 15.06.2020 перерахунок та виплату пенсії із врахуванням заробітної плати за період роботи з 01.10.2004 по 31.12.2010 у ЗАТ «Виробничо-будівельна фірма «АБО»», з 15.01.2011 по 10.09.2015 у ТОВ «Виробничо-будівельна фірма «АБО».
Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем при призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.01.2022 у справі №300/924/21 протиправно не враховано заробітну плату (дохід) позивача за період роботи в росії з 01.10.2004 по 31.12.2010 у ЗАТ «Виробничо-будівельна фірма «АБО»», з 15.01.2011 по 10.09.2015 у ТОВ «Виробничо-будівельна фірма «АБО». Позивач вважає таку бездіяльність відповідача протиправною та необґрунтованою, у зв`язку із чим звернувся до суду.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15.05.2023 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 29.05.2023. Із посиланням на Угоду про гарантії прав громадян держав-учасниць СНД у галузі пенсійного забезпечення та Угоду між Урядом України та урядом російської федерації «Про трудову діяльність та соціальний захист громадян України і росії, які працюють за межами кордонів своїх країн» представник відповідача зазначає, що заробітна плата позивача за періоди його роботи з 01.10.2004 по 31.12.2010 у ЗАТ «Виробничо-будівельна фірма «АБО»», з 15.01.2011 по 10.09.2015 у ТОВ «Виробничо-будівельна фірма «АБО» може бути врахована при обчисленні розміру пенсії ОСОБА_1 тільки за умови підтвердження сплати страхових внесків. Водночас, жодних підтверджуючих документів ОСОБА_1 не надано. Окрім того, зауважує, що позивачем пропущено строк звернення до суду з даним адміністративним позовом. Із урахуванням викладеного просить відмовити у задоволенні позовних вимог.
Суд, розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши докази і письмові пояснення, викладених у заявах по суті справи, встановив наступне.
18.09.2020 та 03.11.2020 ОСОБА_1 звертався до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 (а.с. 15 (зворотній бік), 82).
Із змісту розписки-повідомлення від 03.11.2020 вбачається, що до заяви про призначення пенсії позивачем, зокрема додано довідки про заробітну плату за 2004-2008, за 2009-2010 та за 2011-2015 роки (а.с. 15 (зворотній бік).
Довідкою ЗАТ «Виробничо-будівельна фірма «АБО» підтверджується нарахування позивачу заробітної плати за період його роботи на території росії з жовтня 2004 року по грудень 2010 (а.с. 14).
Також змістом довідки ТОВ «Виробничо-будівельна фірма «АБО» підтверджується, що позивач отримував заробіток за періоди з січня 2011 року по вересень 2015 року (а.с. 15).
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.01.2022 у справі №300/924/21 позов задоволено частково і зобов`язано відповідача врахувати до пільгового стажу позивача , що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2 період роботи: з 22.08.1992 по 31.12.1994 у Калуському комбінаті допоміжних підприємств тресту «Хімметалургбуд»; з 01.10.2004 по 31.12.2010 і з 15.01.2011 по 10.09.2015 у Закритому акціонерному товаристві «Виробничо-будівельна фірма «АБО», а також призначити позивачу з 15.06.2020 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пунктом «б» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (а.с. 16-27).

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.08.2022 у справі №300/924/21 апеляційну скаргу відповідача залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін (а.с. 28-42).

На виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10.08.2022 та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.08.2022 у справі №300/924/21 відповідач рішенням від 18.08.2022 №03 з 15.06.2020 призначив позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 (а.с. 74).

28.12.2022 представник позивача звернулась до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області з адвокатським запитом, у якому просила надати інформацію щодо виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10.08.2022 та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.08.2022 у справі №300/924/21 (а.с. 43).

Листом від 10.01.2023 №0900-0202-8/1343 відповідач повідомив про виконання вказаних вище рішень суду та призначення позивачу пенсії, однак зазначив, що заробітну плату позивача за періоди з 01.10.2004 по 31.12.2010, з 15.01.2011 по 10.09.2015 було враховано в нульовому еквіваленті (а.с. 44-45).

Окрім того, разом із листом від 10.01.2023 №0900-0202-8/1343 ГУ ПФУ в Івано-Франківській області надало копію розрахунку заробітку ОСОБА_1 , відомостями з якого підтверджується, що при обчисленні розміру пенсії позивача відповідачем не було враховано заробітну плату (дохід) за періоди з 01.10.2004 по 31.12.2010, з 15.01.2011 по 10.09.2015 (а.с. 28-30).

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо неврахування при обчисленні з 15.06.2020 розміру пенсії ОСОБА_1 заробітної плати (доходу) за період роботи з 01.10.2004 по 31.12.2010 у ЗАТ «Виробничо-будівельна фірма «АБО»», з 15.01.2011 по 10.09.2015 у ТОВ «Виробничо-будівельна фірма «АБО», позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 55 Конституції України гарантує кожному право на захист своїх прав і свобод у суді, а також на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян, є Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (надалі Закон України №1058).

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України №1058, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу, починаючи з 01.07.2000.

Згідно із п. 1 ст. 41 Закону України №1058, до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України №1058, якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.

Одним із міжнародних договорів з питань пенсійного забезпечення, який підписала Україна, стала багатостороння Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, зобов`язання за якою взяли на себе дев`ять держав - учасниць СНД, в тому числі Україна та Російська Федерація (надалі Угода).

Ця Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав - учасниць Угоди (ст. 5 Угоди).

Відповідно до ст. 1 Угоди, пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць цієї Угоди та членів їхніх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Статтею 6 Угоди встановлено, що призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання.

Згідно із ч. 3 ст. 6 Угоди, обчислення пенсій відбувається із заробітку (доходів) за періоди роботи, які зараховуються в трудовий стаж. У тому випадку якщо у державах-учасницях Угоди введено національну валюту, розмір заробітку (доходу) визначається виходячи з офіційно встановленого курсу на момент призначення пенсії.

Відповідно до абз. 5 пп. 3 п. 2.1 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 (надалі - Порядок № 22-1), особи, яким пенсія відповідно до міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення призначається з урахуванням заробітної плати, отриманої за періоди роботи на територіях держав-учасниць міжнародних договорів (угод), надають довідки про заробітну плату для призначення пенсії (з розбивкою по місяцях), видані підприємствами, установами чи організаціями (їх правонаступниками), де працювала особа, або архівними установами.

Аналіз наведених вище правових норм дозволяє зробити висновок, що заробіток (дохід) за періоди роботи на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, враховується при обчисленні розміру пенсії за умови надання особою довідки про заробітну плату для призначення пенсії (з розбивкою по місяцях).

Як встановлено судом з копії розписки-повідомлення від 03.11.2020, до заяви про призначення пенсії позивачем, зокрема додано довідки про заробітну плату за 2004-2008, за 2009-2010 та за 2011-2015 роки (а.с. 15 (зворотній бік).

Судом досліджено довідки ЗАТ «Виробничо-будівельна фірма «АБО» та ТОВ «Виробничо-будівельна фірма «АБО» і встановлено, що зазначені довідки містять усі необхідні дані для врахування відомостей зазначених у них, а саме: суми заробітної плати розшифрована по місяцях, наявні печатка підприємства, підписи відповідальних осіб та посилання на первинні документи (а.с. 14-15).

Відповідно до Постанови КМУ від 29.11.2022 №1328 «Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення» (надалі Постанова №1328), Україна вийшла з вищезазначеної Угоди. Вказана постанова набрала чинності 02.12.2022. Отже, до набрання чинності Постановою №1328, Україна як держава-учасниця Угоди виконує зобов`язання, взяті згідно із Угодою.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 3 ст. 23 Загальної декларації прав людини, п. 4 ч. 1 Європейської соціальної хартії та ст. 46 Конституції України, працівники у старості мають право на пенсію, що є основним джерелом існування, яка має забезпечувати достатній життєвий рівень.

Враховуючи викладене, суд вважає, що у даному випадку і при обставинах, що склались у зв`язку з повномаштабним вторгненням 24.02.2022 російської федерації на територію України та військовою агресією по відношенню до громадян України, відповідачем не може бути відмовлено у врахуванні при обчисленні розміру пенсії заробітної плати (доходу) позивача за періоди роботи на території росії.

Щодо доводів відповідача про необхідність підтвердження сплати страхових внесків, суд зазначає наступне.

Довідки ЗАТ «Виробничо-будівельна фірма «АБО» містять інформацію про підставу їх видачі особові рахунки співробітників за 2004-2010 рр. Також у примітці до даних довідок міститься інформація, що з нарахованих сум здійснені відрахування у пенсійний фонд за встановленими тарифами (а.с. 14).

До того ж, у довідці ТОВ «Виробничо-будівельна фірма «АБО» також зазначено як про підставу їх видачі (особові рахунки за 2011-2015 рр.), так і про сплату страхових внесків до пенсійного фонду рф (а.с. 15).

Таким чином, довідки про заробітну плату позивача за періоди його роботи на території росії містить як посилання на первинні документи, на підставі яких її було видано, так і підтвердження сплати за позивача страхових внесків.

Відповідно до ч. 3 ст. 44 Закону України №1058, органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Виходячи з викладеного, відповідач наділений повноваженнями щодо перевірки наданих позивачем документів. Ці повноваження можуть бути реалізовані шляхом відповідних запитів, витребування первинних документів щодо підтвердження виплаченої заробітної плати, проведення фактичних перевірок тощо.

Суд зазначає, що довідки про заробітну плати, видані ЗАТ «Виробничо-будівельна фірма «АБО» та ТОВ «Виробничо-будівельна фірма «АБО», були подані позивачем ще 03.11.2020.

Окрім того, на виконання ухвали Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15.05.2023 відповідачем надано копію листа ГУ ПФУ в Івано-Франківській області до управління пенсійного фонду російської федерації у м. сургут про витребовування довідок про заробітну плату ОСОБА_1 за періоди з 01.10.2004 по 31.12.2010 у ЗАТ «Виробничо-будівельна фірма «АБО»», з 15.01.2011 по 10.09.2015 у ТОВ «Виробничо-будівельна фірма «АБО», а також про проведення документальної перевірки достовірності видачі таких довідок (а.с. 99).

Отже, відповідач мав реальну об`єктивну можливість здійснити перевірку достовірності даних зазначених довідок ще у 2020 році. При цьому, ГУ ПФУ в Івано-Франківській області не вчинило дій, спрямованих на отримання додаткових відомостей, на підтвердження обґрунтованості та достовірності, або уточнення даних, що містяться у поданих позивачем документах.

Разом з тим, суд констатує, що перевірка достовірності виданих документів покладається саме на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі, самі по собі не можуть бути підставою для неврахування заробітної плати при призначенні позивачу пенсії.

Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 21.02.2020 у справі №291/99/17.

Щодо посилань відповідача на пропущення позивачем строків звернення з даним адміністративним позовом судом вказується наступне.

Так, судом досліджено рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10.08.2022 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.08.2022 у справі №300/924/21 та встановлено, що при первинному розгляді документів позивача пенсійний орган не висував претензій до поданих позивачем довідок про заробітну плату, не вказував на необхідність проведення перевірки чи подання додаткових документів для врахування заробітної плати за період роботи ОСОБА_1 в росії.

У свою чергу, позивач покладався на легітимність добросовісних дій державного органу, на який при здійсненні наданих йому повноважень має дотримуватися принципу верховенства права.

Одним із суттєвих елементів принципу верховенства права є принцип юридичної визначеності. Цей принцип має різні прояви. Зокрема, він є одним з визначальних принципів «доброго врядування» і «належної адміністрації» (встановлення процедури і її дотримання), частково співпадає з принципом законності (чіткість і передбачуваність закону, вимоги до «якості» закону).

В пунктах 70-71 рішення по справі «Рисовський проти України» Європейський Суд з прав людини, зазначив, що принцип «належного урядування» передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб.

Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах «Лелас проти Хорватії», заява № 55555/08, пункт 74, «Тошкуце та інші проти Румунії», заява № 36900/03, пункт 37) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини», пункт 128, та «Беєлер проти Італії», пункт 119).

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (рішення у справі «Лелас проти Хорватії», пункту 74).

Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення у справах «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки», пункт 58, «Ґаші проти Хорватії», пункт 40, «Трґо проти Хорватії», пункт 67).

З огляду на принцип «належного урядування», відповідач як державний орган повинен був діяти вчасно та у належний і послідовний спосіб, аби гарантувати належну реалізацію права позивача на призначення пенсії.

Окрім того, відповідачем не надано доказів того, що позивачу повідомлялося про неврахування його заробітної плати за періоди з 01.10.2004 по 31.12.2010 у ЗАТ «Виробничо-будівельна фірма «АБО»», з 15.01.2011 по 10.09.2015 у ТОВ «Виробничо-будівельна фірма «АБО» до моменту отримання представником позивача листа від 10.01.2023 №0900-0202-8/1343. При цьому, суд зауважує, що дізнатися про порушення свого права без відповідного роз`яснення пенсійного органу позивач не міг.

Таким чином, судом зроблено висновок, що відповідачем протиправно не зараховано при обчисленні розміру пенсії позивача його заробітну плату (дохід) за періоди з 01.10.2004 по 31.12.2010 у ЗАТ «Виробничо-будівельна фірма «АБО»», з 15.01.2011 по 10.09.2015 у ТОВ «Виробничо-будівельна фірма «АБО»

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У даному випадку належним та ефективним способом захисту порушених прав позивача буде визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо неврахування при обчисленні з 15.06.2020 розміру пенсії ОСОБА_1 заробітної плати (доходу) за період роботи з 01.10.2004 по 31.12.2010 у ЗАТ «Виробничо-будівельна фірма «АБО», з 15.01.2011 по 10.09.2015 у ТОВ «Виробничо-будівельна фірма «АБО».

Також суд звертає увагу, що пенсія, відповідно до рішення суду, призначена позивачу з 15.06.2020, а отже саме з цієї дати його права підлягають відновленню, шляхом зобов`язання відповідача здійснити позивачу з 15.06.2020 перерахунок та виплату пенсії із врахуванням заробітної плати за період роботи з 01.10.2004 по 31.12.2010 у ЗАТ «Виробничо-будівельна фірма «АБО»», з 15.01.2011 по 10.09.2015 у ТОВ «Виробничо-будівельна фірма «АБО», із урахуванням раніше виплачених сум.

Отже, позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частин 1, 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи наведене, слід стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, за рахунок його бюджетних асигнувань, на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1073, 60 грн.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (вул. Січових Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо неврахування при обчисленні з 15.06.2020 розміру пенсії ОСОБА_1 заробітної плати (доходу) за період роботи з 01.10.2004 по 31.12.2010 у ЗАТ «Виробничо-будівельна фірма «АБО», з 15.01.2011 по 10.09.2015 у ТОВ «Виробничо-будівельна фірма «АБО».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії із врахуванням заробітної плати за період роботи з 01.10.2004 по 31.12.2010 у ЗАТ «Виробничо-будівельна фірма «АБО»», з 15.01.2011 по 10.09.2015 у ТОВ «Виробничо-будівельна фірма «АБО» з 15.06.2020 із урахуванням раніше виплачених сум.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (, вул. Січових Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) сплачений ним судовий збір у розмірі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статей 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Представнику позивача та відповідачу рішення надіслати через підсистему «Електронний суд».

Перебіг процесуальних строків, початок яких пов`язується з моментом вручення процесуального документа учаснику судового процесу в електронній формі, починається з наступного дня після доставлення документів до Електронного кабінету в розділ «Мої справи».

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя /підпис/ Кафарський В.В.

Рішення складене в повному обсязі 14 червня 2023 р.