Справа № 340/1296/23
Суддя: Р.І. БРЕГЕЙ
Дата ухвалення: 2023-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2023 року справа № 340/1296/23

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брегея Р.І., розглянувши в м.Кропивницький в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у порядку письмового провадження) адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області (далі Управління) про визнання протиправною бездіяльності щодо розрахунку при звільненні і стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду зі заявою до Управління про визнання протиправною бездіяльності щодо розрахунку при звільненні і стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні (далі заробіток) (а.с.22-27).

Стверджує, що при звільненні зі служби в органах внутрішніх справ не сплачено середній заробіток за час вимушеного прогулу, право на який і розмір котрого визначив суду.

Відповідач заперечив щодо задоволення позову, подавши відзив на нього (а.с.37-46).

Зазначив, що до спірних правовідносин не поширюються приписи статей 116-117 КЗпП України, так як ними не регулюється питання виконання рішень суду.

Водночас звернув увагу на практику Верховного Суду, який допускає зменшення розміру заробітку.

07 квітня 2023 року судом відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін (а.с.29-30).

Суд, дослідивши матеріали справи, зробив висновок про часткове задоволення позову з таких підстав.

Встановлені судом обставини і факти, що стали підставами звернення до суду.

Так, рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20 липня 2022 року у справі №340/1411/22, яке залишено без змін постановою суду апеляційної інстанції від 10 лютого 2023 року, з Управління на користь ОСОБА_1 стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 40267,89 грн (а.с.87-111).

Суд звернув рішення суду до негайного виконання в частині сплати коштів у сумі 6500 грн.

14 вересня 2022 року Управління виконало рішення суду в частині негайного виконання (а.с.53).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 виповнилось 45 років (а.с.6).

13 грудня 2022 року позивач подала заяву про звільнення зі служби (а.с.50).

15 лютого 2023 року Управління прийняло наказ №1 о/с про звільнення позивача зі служби в органах внутрішніх справ (досягнення граничного віку 45 років) (а.с.50).

28 лютого 2023 року відповідач звернувся до Національної поліції України з вимогою про виділення коштів для виплати ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу на підставі рішення суду, яке набрало законної сили 10 числа того ж місяця і року (а.54).

21 квітня 2023 року позивачу сплачено кошти у сумі 33261,37 грн (а.с.57)

Позов подано до суду 20 березня 2023 року (а.с.14).

Юридична оцінка, встановлених судом, обставин і фактів справи.

Перш за все, ОСОБА_1 просить стягнути заробіток у спорі, який пов`язаний зі звільненням з публічної служби.

Приписами частини 5 статті 122 КАС України визначено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Позивачу виплатили середній заробіток за час вимушеного прогулу, право на який набула до звільнення зі служби, після звільнення зі служби.

Рішенням Конституційного Суду України №1-5/2012 від 22 лютого 2012 року встановлено правило обчислення строку звернення до суду у справах про стягнення заробітку.

Правовий висновок Конституційного Суду України.

«В аспекті конституційного звернення положення частини першої статті 233 Кодексу законів про працю України у взаємозв`язку з положеннями статей 116, 117, 237-1 цього кодексу слід розуміти так, що для звернення працівника до суду з заявою про вирішення трудового спору щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні та про відшкодування завданої при цьому моральної шкоди встановлено тримісячний строк, перебіг якого розпочинається з дня, коли звільнений працівник дізнався або повинен був дізнатися про те, що власник або уповноважений ним орган, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільненні сум, фактично з ним розрахувався».

Отже, у спорах щодо стягнення заробітку у правовідносинах публічної служби місячний строк звернення до суду треба обчислювати з дня фактичного розрахунку.

Тому строк звернення до суду не пропущений.

Суть спору полягає у тому, що позивач просить стягнути з працедавця заробіток.

Спірні правовідносини регулюються приписами статей 116 і 117 КЗпП України, оскільки законодавство про проходження служби в органах внутрішніх справ не передбачає жодної гарантії захисту конституційного права на оплату праці.

Так, приписами частини 1 статті 116 КЗпП України встановлено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати.

Право на отримання середнього заробітку за час вимушеного прогулу ОСОБА_1 набула 10 лютого 2023 року (набрання рішенням суду законної сили).

Отже, відповідач розрахувався при звільненні (15 лютого 2023 року) не в повному обсязі.

Несвоєчасна виплата коштів у сумі 33261,37 грн обумовлена бездіяльністю Управління.

Відповідач достеменно знав про наміри позивача звільнитися зі служби по досягненню граничного віку.

Так, 45 років ОСОБА_1 виповнилось 29 листопада 2022 року, а рапорт про звільнення подала 13 грудня того ж року.

Управління тривалий час не приймало рішення про звільнення зі служби, очікуючи набрання законної сили судовим рішенням про поновлення позивача на службі і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Тому мало готуватися до виплати коштів у разі залишення без змін рішення суду.

Відповідач не вчинив таких дій, оскільки за виділенням коштів для виплати ОСОБА_1 звернувся до відповідного органу через 13 днів після її звільнення.

Строк затримки розрахунку при звільненні розпочався 16 лютого, а завершився 21 квітня 2023 року.

Приписами частини 1 статті 117 КЗпП України встановлено, що у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.

Отже, у разі несвоєчасної виплати працівникові нарахованих коштів (не існує спору щодо суми) працедавець, сплачуючи заборгованість, має виплатити і заробіток.

Приписами частини 2 статті 117 КЗпП України передбачено, що при наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті.

Таким чином, якщо існує спір щодо суми заборгованості (у тому числі щодо її існування) і позов задоволено судом у повному обсязі, то працедавець має визначити заробіток, а якщо позов задоволено частково, то питання про сплату заробітку вирішує суд.

У цьому випадку на день звільнення не існувало спору щодо суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, тому, сплачуючи його, у відповідача виник обов`язок нарахувати і виплатити заробіток.

Управління не виконало його, чим допустило протиправну бездіяльність.

Обчислюючи розмір заробітку, відповідач мав керуватись і правовим висновком Великої Палати Верховного Суду у справі №761/9584/15-ц, який міститься у постанові від 26 червня 2019 року (право зменшити розмір заробітку, врахувавши певні факти).

Захист порушеного права полягає у визнанні протиправною бездіяльності щодо виплати заробітку, а не середнього заробітку за час вимушеного прогулу, і зобов`язанні виплатити його.

Підсумовуючи, суд зробив висновок про часткове задоволення позову.

Відповідно до приписів пункту 2 частини 1 статті 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби у межах суми стягнення за один місяць.

Отже, мова йде про кошти, які працедавець має виплатити працівнику за виконану роботу під час трудових відносин.

Такі кошти є джерелом існування людини, що і зобов`язало законодавця допустити до негайного виконання рішення суду стосовно їх стягнення.

Заробіток не відноситься до таких коштів.

За своєю природою є мірою покарання працедавця за недотримання обов`язків і сплачується на користь працівника.

Такий правовий висновок поділяє і Велика Палата Верховного Суду (постанова від 30 січня 2019 року у справі №910/4518/16).

Обов`язок сплати виникає після припинення трудових відносин.

Тому відсутні підстави допускати до негайного виконання рішення суду щодо зобов`язання виплатити заробіток за один місяць.

Судові витрати складаються зі сплати судового збору у сумі 1073,60 грн (а.с.21).

Суд розподіляє їх відповідно до приписів статті 139 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.139, 243-246, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Задовільнити позов частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області щодо виплати ОСОБА_1 середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні.

Зобов`язати Управління міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні (з 16 лютого по 21 квітня 2023 року).

Відмовити у задоволенні позову в іншій частині вимог.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 1073,60 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Р.І. БРЕГЕЙ