Справа № 601/1087/23
Суддя: Мочальська В. М.
Дата ухвалення: 2023-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №601/1087/23
Провадження № 2-а/601/17/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2023 року м. Кременець

Кременецький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої Мочальської В.М.,

за участю секретаря Домінської І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременець адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,-

УСТАНОВИВ:

У травні 2023 року ОСОБА_1 звернувся із позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови серії БАД №297481 від 24 квітня 2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказав, що 24 квітня 2023 року відповідач виніс постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП, ч. 2 ст.122 КУпАП та згідно ст. 36 КУпАП було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Позивач вважає вказану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Вказує, що правопорушення він не вчиняв, достатніх доказів його вини у порушенні Правил дорожнього руху України (далі по тексту ПДР) немає, постанова не містить відомостей про фіксацію правопорушення. При розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо нього, не дотримано визначених Законом вимог щодо порядку розгляду таких справ. Зокрема, під час розгляду справи йому не було надано скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП. Враховуючи наведене, просить суд скасувати постанову.

Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 05 травня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

Не погодившись із зазначеним позовом, ГУ Нацполіції в Тернопільській області подало відзив, покликається на те, що факт здійснення позивачем правопорушень та керування ним транспортним засобом підтверджується відео з реєстратора службового автомобіля працівників поліції, які виявили факт вчинених позивачем правопорушень та з їх нагрудних боді камер. Не зазначення технічного приладу, за допомогою якого здійснювалась відео фіксація правопорушення, не може бути самостійною підставою для скасування постанови. Позивач був ознайомлений зі змістом постанови на місці, не висловлював скарг на постанову згідно ст. 293 КУпАП. Працівники поліції не наділені важілями забезпечення чи виклику адвоката для особи, яка порушила ПДР. Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням. Просить відмовити в задоволенні позову.

22.05.2023 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, аналогічний змісту позовної заяви.

У судове засідання учасники справи не прибули. Позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує та просить задовольнити, представник відповідача у відзиві просить справу слухати без його участі, а тому відповідно до ст. 205, ч.4 ст.229 КАС України суд ухвалив розгляд справи здійснити за відсутності учасників справи та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, розглянувши справу, вивчивши матеріали справи, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, приходить до наступного.

Згідно постанови поліцейського СРПП Кременецького РВП старшого сержанта поліції Романова О.М. серії БАД № 297481 від 24 квітня 2023 року про адміністративне правопорушення, зафіксоване не в автоматичному режимі, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122, ч.5 ст.121 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 510 гривень.

За змістом даної постанови, ОСОБА_1 24.04.2023 о 13 год 50 хв в с. Веселівка вул. Кучері, керуючи транспортним засобом «Мазда 6», д.н.з. НОМЕР_1 при зміні напрямку руху не увімкнув відповідний показчик повороту, чим порушив пункт 9.2.б ПДР, також під час руху не пристебнувся ременем пасивної безпеки, чим порушив п. 2.3.в ПДР.

Частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини в справі "O'Halloran and Francis v. the United Kingdom" будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

Отже, водій при керуванні транспортним засобом зобов`язаний в першу чергу дотримуватись вимог ПДР України.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху України.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 9.2. ПДР України водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: а) перед початком руху і зупинкою; б) перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Згідно з ч. 5 ст. 121 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 2.3 в Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Згідно ст. 36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи, опитування особи, зупинення транспортного засобу, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

За положеннями ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію" (надалі - Закон №580-VIII), поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За положеннями статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 78 цього Кодексу. Суб`єкт владних повноважень має довести правомірність прийнятого ним рішення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначенихст.255 КУпАП.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При цьому суд констатує, що Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 25.06.2020 у справі № 520/2261/19 вказала, що визначений статтею 77 КАС обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Так, постановою Верховного Суду від 14.03.2018 у справі № 760/2846/17 зроблено висновок, що обов`язок доказування в адміністративному судочинстві розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Надаючи оцінку оскарженій постанові у справі про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку про таке.

Відповідно до постанови серії БАД № 297481 від 24 квітня 2023 року, ОСОБА_1 24.04.2023 о 13 год 50 хв в с. Веселівка вул. Кучері, керуючи транспортним засобом «Мазда 6», д.н.з. НОМЕР_1 при зміні напрямку руху не увімкнув відповідний показчик повороту, чим порушив пункт 9.2.б ПДР, також під час руху не пристебнувся ременем пасивної безпеки, чим порушив п. 2.3.в ПДР, чим скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст. 122 та ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Факт вчинення ОСОБА_1 вказаних вище адміністративних правопорушень доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема відеоматеріалами події 24.04.2023.

Так, з дослідженого в судовому засіданні диску вбачається, що зупинка транспортного засобу позивача працівниками поліції мала місце 24 квітня 2023 року о 13 годині 39 хв в селі Веселівка. Водій транспортного засобу «Мазда 6», д.н.з. НОМЕР_1 при зміні напрямку руху не увімкнув відповідний показник повороту та під час руху не був пристебнутим ременем пасивної безпеки. Ремень пасивної безпеки був застібнутий в застібку поза водієм.

З огляду на зазначене, суд критично ставиться до посилань позивача, що вказаним транспортним засобом він у час, який вказано у оскаржуваній постанові не керував та ПДР не порушував.

Описка у часі вчинення правопорушення у постанові про вчинення адмінправопорушення за доведеності факту вчинення такого правопорушення не може бути підставою для скасування цього документу.

Суд зазначає, що позивачем не заперечується той факт, що подія правопорушення відбулася саме 24 квітня 2023 року, що підтверджено, в тому числі, і відеозаписами.

Аналіз наведених правових норм та обставин справи дають підстави для висновку, що зазначення поліцейським в оскаржуваній постанові неправильних даних, в тому числі і неправильної години вчинення правопорушення не спростовує порушення позивачем вимог підпунктів 9.2.б та 2.3.в ПДР, та є опискою.

Аналогічна правова позиція щодо неточносей відомостей в постанові про притягнення особи до адміністративного правопорушення, висловлена Верховним Судом у постанові від 28 листопада 2018 року у справі № 537/1214/17 та Верховним Судом у постанові від 24 грудня 2019 року у справі № 459/101/17.

Отже в даному випадку основною та обов`язковою ознакою об`єктивної сторони правопорушення є протиправне діяння, факт вчинення якого підтверджено відеоматеріалами, відсутність якого б виключала склад наведеного адміністративного правопорушення.

Доказів, які б спростовували факт вчинення позивачем правопорушення, суду не надано, а формальна незгода з постановою, обставини, з яких позивач просить скасувати постанову, є способом його захисту й наведені останнім з метою уникнення адміністративної відповідальності.

Джерела, які можуть бути доказами в справі про адміністративне правопорушення, наведені устатті 251 КУпАП.

Суд зауважує, що у відзиві на позов представник відповідача вказує, що поліцейські проводили відеофіксацію на відео реєстратор з службового автомобіля та портативний відео реєстратор, що закріплюється на форменному одязі працівника поліції.

У графі «7» оскаржуваної постанови міститься запис про те, що до постанови додається відео фіксація.

Відтак, суд на підставі наданих доказів та вимог чинного законодавства, приходить до висновку,що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122, ч.5 ст. 121 КУпАП.

Суд зазначає, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, як це передбачено статтею 245 КУпАП, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Крім того, матеріали справи не містять жодних доказів, які б свідчили про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122, ч.5ст.121 КУпАП.

Таким чином, в судовому засіданні було доведено, що позивач в порушення вимог ч. 5 ст. 121 КУпАП не був пристебнутий ременем безпеки та в порушення вимог ч.2 ст. 122 КУпАП не увімкнув відповідний показчик повороту при перестроюванні.

Поліцейським при винесенні оскаржуваної постанови було застосовано положення ч. 2 ст. 36 КУпАП та адміністративне стягнення накладено на позивача за приписами цієї норми права в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тобто за ч.2 ст.122 КУпАП, у виді штрафу у розмірі 510,00 грн.

Сторонами не заперечується, що керований ОСОБА_1 автомобіль був зупинений поліцейськими.

Інші доводи позивача щодо порушення його прав при розгляді справи інспектором поліції та невиконання вимог закону щодо роз`яснення його прав, незабезпечення виконання прав на правову допомогу, не знайшли свого підтвердження.

Оцінку іншим доводам позивача суд не наводить, як таким, що не впливають на висновки суду.

При складанні оскаржуваної постанови суттєвих порушень з боку відповідача щодо порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та оформлення постанови, які б могли бути підставою для скасування постанови, не вбачається, поліцейським вчинені всі необхідні дії, які передбачені нормами КУпАП та Закону України «Про Національну поліцію» при виявленні адміністративного правопорушення та притягнення особи до відповідальності.

Крім того, посилання позивача на невідповідність постанови серії БАД №297481 від 24 квітня 2023 року вимогам статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення не заслуговують на увагу, оскільки в постанові інспектором поліції зазначено опис обставин, встановлених при розгляді справи, нормативний акт, який передбачає відповідальність за адміністративні правопорушення, вірно застосовано межі санкції щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Доводи позивача наведені ним в позовній заяві, як на підставу для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду .

Відповідно до частини 1 статті 5КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності працівник поліції, який є посадовою особою та виконує посадові інструкції, встановив порушення ОСОБА_1 вимог Правил дорожнього руху, в даному випадку працівник поліції мав достатні фактичні дані, які свідчили про наявність в діях позивача складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5ст. 121, ч. 2 ст. 122 КУпАП.

З огляду на встановлені обставини, доводи позивача щодо його незгоди з притягненням до адміністративної відповідальності та відсутності доказів його вини у вчиненні правопорушень, передбачених ч.2 ст. 122, ч. 5 ст. 121 КУпАП, суд вважає безпідставними і такими, що не доведені у судовому засіданні, а тому підстав для задоволення позову суд не вбачає.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, зважаючи на те, що позивачу відмовлено в задоволенні позовних вимог, судові витрати, понесені ним під час розгляду даної справи не підлягають відшкодуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5, 6, 9, 20, 72, 77, 90, 132, 139, 242, 244-246, 257-263, 286 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Тернопільській області, адреса місця знаходження: вул. Валова, 11, м. Тернопіль.

Повний текст рішення суду складено 14.06.2023.

Головуючий В. М. Мочальська