Справа № 200/754/23
Суддя: Бабаш Г.П.
Дата ухвалення: 2023-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2023 року Справа№200/754/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабаш Г.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у порядку письмового провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду в Донецькій області (, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Генерала Батюка, 8), Головного управління Пенсійного фонду в Харківській області (, Харківська область, м. Харків, по. Свободи, 5, Держпром, 3, під`їзд, 2 поверх) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду в Харківській області, в якій просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 08 від 01.06.2021 про відмову в призначенні пенсії за віком;

- зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до загального стажу позивача періоди роботи з 30.07.1979 по 16.06.1995 та період навчання з 1978 по 18.07.1979, призначити пенсію з 15.06.2021 та передати електронну пенсійну справу для здійснення виплати пенсії до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснювати позивачу виплату пенсії за переданою електронною пенсійною справою за місцем обліку.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що не згоден з рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови йому в призначенні пенсії за віком. Враховуючи, що позивач надав всі необхідні документи, які підтверджують наявність стажу для призначення пенсії, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 01.03.2023 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 13.03.2023 позивачу поновлено строк звернення до суду з адміністративним позовом та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Головним управлінням Пенсійного фонду в Донецькій області до суду подано відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує проти позовних вимог та вважає їх такими, що задоволенню не підлягають. По суті спірних правовідносин відповідачем надані пояснення, що 26.05.2021 позивач звернувся до управління з заявою про призначення пенсії за віком. При розгляді трудової книжки та наданих документів до страхового стажу позивача не зараховано: період роботи з 30.07.1979 по 16.06.1995, так як відтиск печатки при звільнення з роботи нечіткий, що унеможливлює ідентифікувати назву установи; період навчання з 01.09.1978 по 18.07.1979, згідно довідки про навчання від 04.10.2006 №05-48/0052, оскільки відсутній переклад печатки, нотаріально завірений.

Згідно наданих документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу страховий стаж роботи ОСОБА_1 на дату звернення склав 14 років 11 місяців 02 дні.

У зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області було відмовлено позивачу в призначенні пенсії.

Головне управління Пенсійного фонду в Харківській області не скористалось правом подання відзиву на адміністративний позов.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 №2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. Дію воєнного стану продовжено Указами Президента України від 14.03.2022 №133/2022, від 18.04.2022 №259/2022, від 17.05.2022 №341/2022, від 12.08.2022 №573/2022, від 07.11.2022 №757/2022, від 06.02.2023 №58/2023.

02.03.2022 Рада суддів України опублікувала Рекомендаціями щодо роботи судів в умовах воєнного стану року. Судам України рекомендовано за можливості відкладати розгляд справ (за винятком невідкладних судових розглядів) та знімати їх з розгляду, зважати на те, що велика кількість учасників судових процесів не завжди мають змогу подати заяву про відкладення розгляду справи через залучення до функціонування критичної інфраструктури, вступ до лав Збройних сил України, територіальної оборони, добровольчих воєнних формувань та інших форм протидії збройної агресії проти України, або не можуть прибути в суд у зв`язку з небезпекою для життя.

Відповідно до наказу голови Донецького окружного адміністративного суду від 26.02.2022 №14/І-г «Про запровадження особливого режиму роботи Донецького окружного адміністративного суду у вигляді дистанційної роботи» запроваджено особливий режим роботи для суддів Донецького окружного адміністративного суду у вигляді дистанційної роботи з 26.02.2022 до закінчення воєнного стану, і до дня відновлення роботи суду у звичайному режимі.

Донецький окружний адміністративний суд продовжує свою роботу у дистанційному режимі.

За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідно до статті 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

26.05.2021 року позивач звернуся до ПФУ із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Головного управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області від 01.06.2021 №08 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю страхового стажу.

Як вбачається з оскаржуваного рішення, при розгляді документів наданих позивачем для призначення пенсії до його страхового стажу не зараховано період роботи з 30.07.1979 по 16.06.1995, так як відтиск печатки при звільнення з роботи нечіткий, що унеможливлює ідентифікувати назву установи, що суперечить вимогам п. 2.3, п. 4.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 №162 та п. 2.4 п. 4.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженого Наказом Міністерства праці України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58; період навчання з 01.09.1978 по 18.07.1979, так як згідно довідки про навчання від 04.10.2006 №05-48/0052 відсутній переклад печатки, нотаріально завірений.

Позивач вважає таку відмову відповідача протиправною та такою, що не відповідає вимогам діючого законодавства, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд виходить з наступних приписів законодавства.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV від 09.07.2003 р. (далі - Закон № 1058-ІV) визначені принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.24 Закону № 1058-ІV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до статті 26 Закону№1058 право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними 60 років - які народилися з 1 квітня 1961 року по 31 грудня 1961 року.

Відповідно до частини один статті 26 Закону №1058 починаючи з 1 січня 2021 року право на призначення пенсії за віком після досягнення пенсійного віку мають особи за наявності страхового стажу не менше 28 років.

Як встановлено судом, за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 та наданих документів ГУ ПФУ в Донецькій області 01.06.2021 прийнято рішення № 08 про відмову у призначенні пенсії.

Підставою для відмови у призначенні пенсії стала відсутність необхідного страхового стажу 28 років, оскільки страховий стаж позивача за підрахунком органу Пенсійного фонду становить 14 років 11 місяців 02 дні. За результатами розгляду документів, доданих до заяви, не зараховано період роботи з 30.07.1979 по 16.06.1995, так як відтиск печатки при звільнення з роботи нечіткий та період навчання з 01.09.1978 по 18.07.1979, так як згідно довідки про навчання від 04.10.2006 №05-48/0052 відсутній переклад печатки, нотаріально завірений.

Вирішуючи питання про правомірність прийняття оскаржуваного рішення, суд зазначає наступне.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII від 05.11.1991 р. (далі - Закон № 1788-XII) визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ч.4 ст.24 Закону № 1058-ІV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Приписами ч.1 ст.56 Закону № 1788-XII передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Відповідно до ст.48 КЗпП України, положення якої кореспондуються зі ст.62 Закону № 1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Аналогічна норма передбачена постановою Кабінету Міністрів "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" від 12.08.1993 р. № 637 (далі - Порядок № 637).

Згідно з п.3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку № 637 встановлено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Додатково в довідці наводяться такі відомості: стосовно трактористів-машиністів підприємств сільського господарства (в тому числі колгоспів) - про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції.

Отже, основним документом, який підтверджує наявність у особи трудового стажу, є трудова книжка. При цьому, чинним законодавством встановлено пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями про період роботи, що можуть міститися в інших документах, а також необхідність надання уточнюючої довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників для підтвердження спеціального трудового стажу лише у випадку, коли в трудовій книжці відсутні відповідні відомості.

Як передбачено п.4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 р. № 301 "Про трудові книжки працівників", відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

За приписами п.2.3 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974 р. № 162, які узгоджуються з нормами п.2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захист від 29.07.1993 р. № 58, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Аналіз вказаних норм свідчить, що законодавством чітко визначено порядок організації ведення, обліку, зберігання і видачу трудових книжок працівників, а також встановлено відповідальність за порушення такого порядку. Всі записи, які мають відношення до трудової діяльності працівника та вносяться до трудової книжки, можуть бути внесені вичерпним колом осіб, насамперед керівником підприємства, установи, організації в порядку, строк та спосіб, передбачений відповідним законодавством. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

З огляду на зазначене, недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, щодо якої такі порушення було вчинено, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Суд зауважує, що трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести і негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки.

Водночас, на особу не може перекладатись обов`язок доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Посилання на неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії по інвалідності.

Висновки аналогічного характеру викладені в постанові Верховного Суду від 29.03.2019 р. у справі № 548/2056/16-а, від 21.02.2018 р. у справі №687/975/17.

З матеріалів справи вбачається, що стаж роботи ОСОБА_1 за період з 30.07.1979 по 16.06.1995 підтверджується відомостями її трудової книжки.

Відмовляючи позивачу у зарахуванні до страхового стажу вказаного періоду роботи, відповідач посилався на нечитабельність відбитку печатки, якою скріплено запис про звільнення з роботи.

Разом з цим, суд звертає увагу на те, що відповідач не ставить під сумнів відомості, які занесені до трудової книжки щодо трудової діяльності позивача.

При цьому, ані суд, ані відповідач не встановили недостовірності або інших ознак юридичної дефектності трудової книжки позивача, а тому на переконання суду її належить розглядати як належний та допустимий доказ у справі, і зазначені обставини щодо нечіткості відтиску печатки не можуть поза розумним сумнівом, позбавити позивача його конституційного права на соціальний захист.

Разом з тим, відтиск печатки на записі про звільнення проставлений у 1995 році, а тому з часом міг втрати чіткість та первинний вигляд.

Суд наголошує, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області не врахувало, що не усі недоліки у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах.

Крім того, до страхового стажу позивача не зараховано період навчання з 1978 по 18.07.1979, так як згідно довідки від 04.10.2006 № 05-48/0052 відсутній переклад нотаріально завіреною печаткою.

Дане твердження не відповідає дійсності оскільки позивачем на підтвердження періоду навчання надано довідку Регіонального центру професійної освіти електротехнічних, машинобудівних та сервісних технологій Харківської області № 150 від 29.04.2021 року. Довідка видана про те, що ОСОБА_2 дійсно навчалась на денному відділенні в міському професійно-технічному училищі № 14 м. Харкова за професією «Електромонтер з ремонту електроустаткування» з 01.09.1978 по 18.07.1979.

Довідка складена українською мовою, має підписи посадових осіб та печатку установи, містить інформацію про перейменування та реорганізації, тому є належним документом на підтвердження стажу. Окрім цього, в трудовій книжці позивача також вказаний період навчання.

Таким чином, відповідачем під час прийняття рішення № 08 від 01.06.2021 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком не враховано усі обставини, що мають значення для призначення пенсії позивачу, як наслідок, відповідач допустив неналежний розгляд поданої позивачем заяви і документів та, відповідно, прийнято необґрунтоване рішення про відмову позивачу у зарахуванні певних періодів роботи та навчання до стажу позивача, що дає право на призначення пенсії за віком. Отже, рішення № 08 від 01.06.2021 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Згідно ст. 26 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років при наявності стажу з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2020 року не менше 28 років.

Заяву про призначення пенсії за віком застрахована особа може подавати не раніше, ніж за місяць до досягнення пенсійного віку, згідно з Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, затвердженого Постановою Правління ПФУ від 25.11.2005 р.

Згідно наявної в матеріалах справи копії паспорта громадянина України ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 , виданого 05.09.2007, остання народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , а отже на момент звернення із заявою від 26.05.2021 про призначення пенсії до досягнення нею 60 років залишилось менше місяця. Таким чином вирішення питання про призначення їй пенсії починається з 15.06.2021 року

Щодо позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області передати електронну пенсійну справу для здійснення виплати пенсії до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснювати позивачу виплату пенсії за переданою електронною пенсійною справою за місцем обліку, суд зазначає наступне.

Порядок приймання оформлення та розгляду документів, поданих для призначення (перерахунку пенсії) встановлений Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим Постановою Правління ПФУ 25.11.2005№ 22-1, зареєстрованою в Мінюсті України 27 грудня 2005 р. за № 1566/11846 (далі - Порядок).

Відповідно до абз. 13 п. 4.2 вказаного Порядку після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Відповідно до п. 4.3 Порядку створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій. Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Відповідно до п. 4.10 Порядку після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії. Нарахована сума пенсії включається в документи для виплати пенсії не пізніше одного місяця з дня прийняття рішення про призначення, перерахунок, переведення з одного виду пенсії на інший та про поновлення виплати пенсії.

З матеріалів справи встановлено, що розгляд заяви та прийняття рішення за заявою позивача здійснювало Головне управління Пенсійного фонду в Донецькій області, яке було визначено за принципом екстериторіальності відповідно до п. 4.2 Порядку.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що саме Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повинно повторно розглянути заяву позивача від 25.06.2021 про призначення пенсії та прийняти вмотивоване рішення з урахуванням правових висновків суду.

Відповідно до частин 1, 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункту 4 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України).

У випадку, визначеному пунктом 4 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

З урахуванням наведеного, а також дискреції пенсійного органу в питаннях призначення пенсії, суд з метою ефективного захисту права позивача на пенсію за віком вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26.05.2021 про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням правової позиції, викладеної у цьому рішенні.

Обираючи такий спосіб захисту порушених прав позивача, суд керується тим, що статтею 58 Закону № 1058 визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії. При цьому саме Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області не прийняло до уваги надані позивачем документи, що підтверджують стаж позивача. Проте при призначенні пенсії позивач буде перебувати на обліку в управлінні за місцем реєстрації, а саме, в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області , яке в подальшому буде нараховувати та виплачувати йому пенсію.

Стосовно вимоги позивача зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснювати їй виплату пенсії за переданою електронною пенсійною справою за місцем обліку, суд відмовляє в її задоволенні, оскільки судом не встановлено в даній справі будь-яких протиправних дії даного відповідача. Також відсутні підстави вважати, що Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області буде ухилятися від виплати позивачу пенсії після прийняття відповідного рішення про її призначення.

Відповідно до пункту 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено);5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 1073,60 грн., що документально підтверджується квитанцією від 22.02.2023.

Враховуючи те, що підставою звернення до суду стало протиправне рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про відмову в призначенні пенсії, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 77, 78, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду в Донецькій області (, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Генерала Батюка, 8) Головного управління Пенсійного фонду в Харківській області (, Харківська область, м. Харків, по. Свободи, 5, Держпром, 3, під`їзд, 2 поверх) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 08 від 01.06.2021 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26.05.2021 про призначення пенсії за віком, з урахуванням висновків, викладених у судовому рішенні.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду в Донецькій області (, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Генерала Батюка, 8) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) суму судового збору у розмірі 1073,60 грн.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 243 КАС України зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.П. Бабаш