Справа № 440/417/23
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2023-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2023 р.Справа № 440/417/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.,

Суддів: Кононенко З.О. , Калиновського В.А. ,

за участю секретаря судового засідання Пукшин Л.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.02.2023 року, головуючий суддя І інстанції: Н.Ю. Алєксєєва, м. Полтава, повний текст складено 15.02.23 року у справі № 440/417/23

за позовом ОСОБА_1

до Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчук Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми)

про визнання протиправними та скасування постанов

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з адміністративним позовом до Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчук Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), в якому просив суд визнати протиправними та скасувати постанови державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчук Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) у виконавчому провадженні №69809378 від 23.09.2022 про накладення штрафу в розмірі 1700 грн., та від 04.11.2022 про накладення штрафу в розмірі 3400 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що оскаржувані постанови про накладення штрафу є протиправними та підлягають скасуванню, позивач вважає, що відповідачем неправомірно притягнуто позивача до відповідальності за невиконання рішення без поважних причин.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 15.02.2023 року у справі № 440/417/23 відмовлено у задоволенні адміністративного позову.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.02.2023 року у справі № 440/417/23 скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на те, що відповідач при прийняті оскаржуваних постанов, не вчинив дій, зазначених у статті 63 Закону України «Про виконавче провадження», тобто не здійснив об`єктивну перевірку виконання боржником ухвали суду, послався лише на суб`єктивне сприйняття обставин і факти вказані стягувачем в заяві про примусове виконання, не перевіривши їх достовірність, що має наслідком недотримання відповідачем засад виконавчого провадження встановленим статтею 2 Закону України «Про виконавче провадження», а саме законності, справедливості, неупередженості та об`єктивності. Вважає, що оскаржувана постанова державного виконавця не відповідає критеріям, передбаченим ч.2 ст. 2 КАС України.

Крім того зазначає, що суд першої інстанції також залишив поза увагою доводи позивача про те, що акти державного виконавця, що слугували підставою для винесення постанов про накладення штрафів, складені з порушенням вимог законодавства.

Таким чином, позивач вважає, що рішення про накладення штрафу на боржника було ухвалено державним виконавцем з порушенням вимог законодавства, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття такого рішення та без проведення жодних дій, які б дозволили встановити факти невиконання ухвали Автозаводським районним судом м. Кременчука від 14.07.2021 р у справі № 524/4915/21, що свідчить про незаконність винесення постанов про накладення штрафу.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 14.07.2021 Автозаводським районним судом м. Кременчука постановлено ухвалу у справі №524/4915/21 про забезпечення позову шляхом накладення заборони на вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо нерухомого майна - житлового будинку АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 04; заборонено ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 самостійно або із залученням найманих працівників проводити подальші будівельні роботи з порушенням будівельних норм та правил за адресою: АДРЕСА_1 .

Старшим державним виконавцем Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Акіменко Е.В. (далі - державний виконавець) ухвалено постанову про відкриття виконавчого провадження від 08.09.2022 ВП № 69809378 з виконання ухвали Автозаводського районного суду м. Кременчука №524/4915/21 від 14.07.2021 про накладення заборони на вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо нерухомого майна - житлового будинку АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 04; заборону ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 самостійно або із залученням найманих працівників проводити подальші будівельні роботи з порушенням будівельних норм та правил за адресою: АДРЕСА_1 .

09.09.2022 державним виконавцем при виконанні ухвали №524/4915/21, виданої Автозаводським районним судом м. Кременчука 14.07.2021 складено акт державного виконавця, згідно якого при виході за адресою: вул. Ватутіна, 86 боржнику ОСОБА_1 зачитано ухвалу про заборону самостійного або із залученням найманих працівників проводити подальші роботи з порушенням будівельних норм та правил за адресою: АДРЕСА_1 . Боржнику наручно вручено постанову про відкриття виконавчого провадження. Від підписання акту державного виконавця від 09.09.2022 р. боржник відмовився.

23.09.2022 в присутності двох понятих та стягувача ОСОБА_4 та ОСОБА_5 державним виконавцем складено акт, яким зафіксовано факт проведення ОСОБА_1 будівельних робіт, а саме виконання покриття даху веранди. Вказаний акт було складено за відсутності ОСОБА_1 . Ворота відкрив найманий робітник, доступу до будинку АДРЕСА_1 не надав, називати ім`я відмовився.

23.09.2022 постановою державного виконавця про накладення штрафу у виконавчому провадженні № 69809378 на боржника - ОСОБА_1 - накладено штраф у розмірі 1700 грн за невиконання ухвали Автозаводського районного суду м. Кременчука №524/4915/21 від 14.07.2021.

03.11.2022 державним виконавцем повторно здійснено вихід за адресою: м. Кременчук, вул. Ватутіна, 86, про що складено акт державного виконавця від 03.11.2022. Даним актом зафіксовано продовження будівництва, а саме закінчення перекриття даху веранди. Боржника вдома не було. Залишено виклик державного виконавця.

04.11.2022 постановою державного виконавця про накладення штрафу у виконавчому провадженні № 69809378 на боржника - ОСОБА_1 повторно накладено штраф у розмірі 3400 грн за невиконання ухвали Автозаводського районного суду м. Кременчука №524/4915/21 від 14.07.2021.

Позивач, не погоджуючись із постановами про накладення штрафу, звернувся до суду з позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для скасування постанов про накладення штрафу, оскільки відповідачем правильно та у повній відповідності до вимог ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанови про накладення штрафу на позивача за невиконання ухвали суду.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції на підставі наступного.

У відповідності до ч.1 ст.287 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

У відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VІІІ (далі Закону №1404).

Згідно зі ст.1 Закону №1404 виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 5 Закону №1404 примусове виконання рішень покладається, зокрема, на органи державної виконавчої служби (державних виконавців).

У відповідності до п.1 ч. 1 ст. 3 Закону №1404 підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно з ст. 63 Закону №1404 за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 75 Закону № 1404 у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Аналіз наведених правових норм дає підстави дійти висновку, що накладення штрафу за невиконання рішення, яке зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання. Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і спрямовано на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Таким чином, невиконання боржником рішення суду тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України «Про виконавче провадження». Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Отже постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконано боржником без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.

Колегія суддів встановила, що ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 14.07.2021 р. у справі №524/4915/21 заяву ОСОБА_5 про забезпечення позову задоволено. Накладено заборону на вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо нерухомого майна - житлового будинку АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 04. Заборонено ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 самостійно або із залученням найманих працівників проводити подальші будівельні роботи з порушенням будівельних норм та правил за адресою: АДРЕСА_1 .

Колегія суддів зазначає, що ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 14.07.2021 р. на позивача покладено обов`язок утримуватись від вчинення визначених судом дій, що є негативною поведінкою.

На підставі ухвали Автозаводського районного суду м. Кременчука від 14.07.2021 р. державним виконавцем 08.09.2022 р. відкрито виконавче провадження № 69809378.

Позивач належним чином був повідомлений про відкриття виконавчого провадження, дана обставина не заперечується позивачем та підтверджується актом державного виконавця від 09.09.2022 р.

Відповідно до п. 8 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 2 квітня 2012 р. № 512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 р. за № 489/20802 (надалі - Інструкція № 512/5), акт - документ, що підтверджує певні встановлені факти або події. Текст акта складається з реквізитів виконавчого документа із зазначенням суті проведених дій; за зведеним виконавчим провадженням - повного найменування (прізвища, імені та по батькові) боржника та дати об`єднання виконавчих проваджень у зведене, а також вступної і констатуючої частин. У вступній частині зазначаються назва акта, дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові виконавця, підстава для складання акта, особи, які були присутні під час його складання, із зазначенням їхнього статусу у виконавчому провадженні, місця проживання (місцезнаходження), посад, інших наявних даних, зазначається кількість аркушів, на яких складено акт. У констатуючій частині викладаються мета і завдання складання акта, суть і характер проведених виконавчих дій, встановлені факти, події, а також у разі потреби висновки і пропозиції. У кінці акта (перед підписами) зазначаються відомості про кількість примірників акта та кому вони надаються (надсилаються). Акт підписується всіма особами, які брали участь у його складанні. У разі відмови від підписання осіб, що були присутні при складанні акта, про це робиться відмітка в акті. Відмітка "від підпису відмовився" проставляється напроти прізвища особи, яка відмовилася від підпису, та засвідчується підписами інших осіб, які були присутніми під час складання акта. До акта можуть вноситись також інші відомості, визначені Законом, цією Інструкцією та іншими нормативно-правовими актами.

Таким чином, у разі встановлення відповідачем факту вчинення позивачем дій, які були заборонені ухвалою суду (проведення будівельних робіт), для його фіксації виконавець повинен скласти акт, як це передбачено вищенаведеними вимогами Інструкції № 512/5.

Колегія судів встановила, що 23.09.2022 р. та повторно 03.11.2022 р. державним виконавцем здійснено виїзди на місце проведення виконавчих дій, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , з метою перевірки виконання вимог ухвали Автозаводського районного суду м. Кременчука від 14.07.2021 по справі №524/4915/251, за результатами яких державним виконавцем складено акти 23.09.2022 та 04.11.2022, якими зафіксовано факт проведення ОСОБА_1 будівельних робіт за адресою: м. Кременчук, вул. Ватутіна, 86, а саме проведення перекриття даху веранди житлового будинку АДРЕСА_1 .

Колегія суддів зазначає, що станом на час здійснення державним виконавцем перевірки виконання ухвали суду про забезпечення позову та прийняття оскаржуваних постанов, позивач знав про існування ухвали, якою його зобов`язано не здійснювати будь-які будівельні роботи за адресою: АДРЕСА_1 , так як і знав про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання такої ухвали.

Колегія суддів не приймає довід апеляційної скарги стосовно того, що акти державного виконавця, що слугували підставою для винесення постанов про накладення штрафів, складені з порушенням вимог законодавства, оскільки при дослідженні актів державного виконавця від 23.09.2022 та від 04.11.2022 встановлено, що вони відповідають вимогам Інструкція № 512/5.

Посилання позивача на те, що відповідачем складно акти не безпосередньо на території домогосподарства, колегія суддів не приймає, оскільки жодних доказів, які б підтверджували дані обставини позивачем не надано, і не вказано причин їх ненадання.

Згідно з частиною першою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Довід апеляційної скарги, що відповідачем під час перевірки за адресою: АДРЕСА_1 , належним чином не дослідив об`єкт безпосередньо на будівельному майданчику, колегія суддів не приймає, оскільки встановлення факту перекриття даху будинку не завжди потребує проведення обстеження об`єкту безпосередньо на будівельному майданчику, вказані роботи можна побачити з вулиці. Колегія суддів зазначає, що відсутні підстави вважати, що зафіксовані в актах державного виконавця за участю понятих та стягувача обставини, які підтверджують, що боржником не виконується ухвала суду у справі №524/4915/21 від 14.07.2021, не відповідають дійсним обставинам справи.

У відповідності до ч. 5 ст. 19 Закону № 1404 боржник зобов`язаний: 1) утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; 2) допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; 3) за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; 4) повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; 5) своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; 6) надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем не спростовано факт невиконання ухвали Автозаводського районного суду м. Кременчука від 14.07.2021 у справі №524/4915/21 щодо заборони проведення подальших будівельних робіт, а посилання позивача, що в актах від 23.09.2022 та від 03.11.2022 не зазначено яким чином державний виконавець встановив наявність будівництва без попереднього огляду території домогосподарства, по суті не спростовує наведений факт та не може бути самостійною та достатньою підставою для скасування постанови про накладення штрафу.

Стосовно доводів апеляційної скарги щодо відсутності доказів виконання державним виконавцем вимог ч. 4 ст. 63 Закону України "Про виконавче провадження", колегія суддів зазначає, що на час винесення державним виконавцем постанов про накладення штрафу, позивач прийняв до відома резолютивну частину ухвали Автозаводського районного суду м. Кременчука у відповідності до ч. 4 с. 63 Закону України "Про виконавче провадження", про що державним виконавцем складено акт від 09.09.2022 р. про доведення до відома боржника резолютивної частини ухвали щодо заборони вчиняти певні дії. Підстав для винесення постанови про закінчення виконавчого провадження у відповідача не було, оскільки відсутні докази, які б підтверджували факт реального виконання ухвали суду від 14.07.2021 у справі №524/4915/21 чи вжиття вичерпних заходів з його виконання.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для визнання протиправними та скасування оскаржуваних постанов державного виконавця від 23.09.2022 та від 04.11.2022 про накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 1700 грн та 3400 грн відповідно, оскільки при прийнятті оскаржуваних постанов відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законодавством України, яке регулює спірні правовідносини.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги є необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з ч. 1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.02.2023 року у справі № 440/417/23 суд дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 272, 287, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.02.2023 року по справі № 440/417/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.М. Мінаєва
Судді З.О. Кононенко В.А. Калиновський