Справа № 460/10912/23
Суддя: Д.П. Зозуля
Дата ухвалення: 2023-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

14 червня 2023 року м. Рівне №460/10912/23

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Зозулі Д.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доВійськової частини НОМЕР_1
про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом, в якому він просить:

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 , що полягають у не звільненні з військової служби ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" за сімейними обставинами у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за хворими батьками;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з військової служби за призовом під час мобілізації відповідно до підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" за сімейними обставинами, у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за хворими батьками.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ним було подано рапорт про звільнення з військової служби у запас відповідно до підпункту "г" пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" у зв`язку із сімейними обставинами, а саме: у зв`язку із необхідністю здійснення постійного догляду за хворими батьками. За результатами розгляду відповідного рапорту позивач отримав відповідь, якою йому було повідомлено, що необхідність постійного стороннього догляду за хворими батьками підтверджується медичним висновком медико-соціальної експертної комісії. Позивач же вважає, що положення підпункту "г" пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" передбачають можливість підтвердження таких обставин не лише медичним висновком медико-соціальної експертної комісії, але і медичним висновком лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, які були ним надані. Зважаючи на це, вважає відмову у звільненні його з військової служби протиправною та такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства.

Ухвалою суду від 08.05.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, вказану ухвалу військовою частиною НОМЕР_1 отримано 20.05.2023.

Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не подав, причини не подання суду не повідомив. Відповідно до статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу за наявними матеріалами.

Оскільки розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, то відповідно до ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 № 200 від 21.03.2023 рядовий ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 з 10.02.2023 по теперішній час.

Згідно із Свідоцтвом про народження № НОМЕР_2 від 29.03.1977 ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , його мати є ОСОБА_2 , а батько ОСОБА_3 .

За Заключенням ЛКК комунального некомерційного підприємства «Немовицький центр первинної медико-санітарної допомоги» Немовицької сільської ради Сарненського району Рівненської області Амбулаторія с. Тинне № 32 від 29.03.2023 встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за станом здоров`я хвора та потребує постійного стороннього догляду довічно.

За Заключенням ЛКК комунального некомерційного підприємства «Немовицький центр первинної медико-санітарної допомоги» Немовицької сільської ради Сарненського району Рівненської області Амбулаторія с. Тинне № 35 від 10.04.2023 встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за станом здоров`я хворий, не здатний до самообслуговування та потребує постійного стороннього догляду довічно.

Відповідно до Акту обстеження матеріально-побутових умов жителів с. Тинне провулок Шкільний Сарненського району Рівненської області ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 № 21 від11.04.2023 за даною адресою проживають: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , які за станом здоров`я та згідно висновків ЛКК № 35 від 10.04.2023 та № 32 від 29.03.2023 потребують постійного стороннього догляду довічно. Інші особи, які можуть здійснювати постійний сторонній догляд за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 окрім ОСОБА_1 відсутні.

19.04.2023 ОСОБА_1 , солдат стрілець 3 відділення 1 взводу 3 роти 421 бригади військової частини НОМЕР_1 звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 із рапортом, згідно якого просив клопотання командира перед вищим командуванням про звільнення його, солдата ОСОБА_1 , з лав Збройних Сил України у зв`язку з необхідністю здійснення постійного стороннього догляду за батьками, що підтверджується висновками ЛКК, відповідно до підпункту "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу". Військово-облікові документи просив направити до Сарненського територіального центру комплектування та соціальної підтримки. До рапорту позивачем додано нотаріально засвідчені копії: заключення ЛКК комунального некомерційного підприємства «Немовицький центр первинної медико-санітарної допомоги» Немовицької сільської ради Сарненського району Рівненської області Амбулаторія с. Тинне № 32 від 29.03.2023 та № 35 від 10.04.2023, висновку № 32 від 29.03.2023, акту обстеження матеріально-побутових умов № 21 від 11.04.2023, довідки про склад сім`ї № 883 від 10.04.2023, копію свідоцтва про народження та копію паспортів позивача і його батьків.

Військова частина НОМЕР_1 листом № 548 від 20.04.2023 повідомила позивача про те, що рапорт до задоволення не підлягає у зв`язку із відсутністю підстав щодо звільнення з військової служби за станом здоров`я відповідно до підпункту «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (за сімейними обставинами - у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), що підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, так як в документах надані заключення лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, але постановою Кабінету Міністрів У країни від 12.06.2013 № 413, військовослужбовці, крім військовослужбовців строкової військової служби, та особи рядового і начальницькою складу на їх прохання можуть бути звільнені з військової служби та із служби осіб рядового і начальницького складу через такі сімейні обставини та інші поважні причини, як, зокрема необхідність постійного стороннього догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), що підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії для осіб віком понад 18 років чи лікарсько-консультативної комісії для осіб до 18 років.

Наполягаючи на наявності підстав для задоволення поданого рапорту по суті та прийняття рішення щодо його звільнення з військової служби, позивач звернувся за судовим захистом із цим позовом.

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регулюються Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" № 2232-XII від 25.03.1992 (далі - Закон №2232-XII).

Частинами 1, 2, 4 - 6 статті 2 Закону №2232-XII встановлено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом; іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту та Національної гвардії України.

Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Види військової служби: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки; військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Підстави звільнення з військової служби передбачені статтею 26 Закону №2232-XII і залежать від виду військової служби.

Підстави звільнення з військової служби військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період та військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, передбачені частиною четвертою цієї статті.

При цьому, пунктом першим визначені підстави для звільнення таких військовослужбовців під час дії особливого періоду (крім періоду дії воєнного стану), а пунктом другим - під час воєнного стану.

Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України №2102-IX від 24.02.2022, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який востаннє продовжений до 18.08.2023 року.

В свою чергу, Указом Президента України "Про загальну мобілізацію" № 69/2022 від 24.02.2022 постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

Позивач у позовній заяві зазначає, що подав рапорт і просить його звільнити з військової служби на підставі п.п. "г" п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Згідно з підпунктом "г" пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону № 2232-XII військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах:

2) під час воєнного стану:

г) через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу):

у зв`язку з вихованням дитини з інвалідністю віком до 18 років;

у зв`язку з вихованням дитини, хворої на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, дитини, яка отримала тяжку травму, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги, що підтверджується документом, виданим лікарсько-консультативною комісією закладу охорони здоров`я в порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я, але якій не встановлено інвалідність;

у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), що підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я;

у зв`язку з наявністю дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю I чи II групи;

у зв`язку з необхідністю здійснення опіки над особою з інвалідністю, визнаною судом недієздатною;

у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю I групи;

у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю II групи або за особою, яка за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду, у разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд;

військовослужбовці-жінки - у зв`язку з вагітністю;

військовослужбовці-жінки, які перебувають у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а також якщо дитина потребує домашнього догляду тривалістю, визначеною в медичному висновку, але не більш як до досягнення нею шестирічного віку;

один із подружжя, обоє з яких проходять військову службу і мають дитину (дітей) віком до 18 років;

військовослужбовці, які самостійно виховують дитину (дітей) віком до 18 років.

Наполягаючи на необхідності здійснення постійного догляду за хворими батьками, позивач вказує на те, що необхідність такого догляду підтверджена заключеннями № 32 від 29.03.2023 та № 35 від 10.04.2023 ЛКК комунального некомерційного підприємства «Немовицький центр первинної медико-санітарної допомоги» Немовицької сільської ради Сарненського району Рівненської області Амбулаторія с. Тинне щодо ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , які позивач долучив до рапорту про звільнення з військової служби за сімейними обставинами. У цих заключеннях вказано про те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 за станом здоров`я потребують постійного стороннього догляду довічно.

З приводу наданих позивачем заключень лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я суд погоджується з аргументами відповідача, що такий висновок не може підтверджувати необхідності здійснення постійного догляду за хворими батьками, оскільки стосовно підтвердження цього факту уповноваженим органом є інша установа.

Так, відповідно до абзацу 6 постанови Кабінету Міністрів України від 12.06.2013 № 413 "Про затвердження переліку сімейних обставин та інших поважних причин, що можуть бути підставою для звільнення громадян з військової служби та із служби осіб рядового і начальницького складу" військовослужбовці, крім військовослужбовців строкової військової служби, та особи рядового і начальницького складу на їх прохання можуть бути звільнені з військової служби та із служби осіб рядового і начальницького складу через такі сімейні обставини та інші поважні причини, зокрема:

необхідність постійного стороннього догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), що підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії для осіб віком понад 18 років чи лікарсько-консультативної комісії для осіб до 18 років.

Зміст наведеного правового регулювання свідчить на користь висновку, що стосовно осіб, які є старшими 18 років, відповідні обставини мають бути підтверджені медичним висновком медико-соціальної експертної комісії.

Позивач висновків медико-соціальної експертної комісії, якою була би підтверджена необхідність постійного догляду за його батьками, не надав, що свідчить про відсутність підстав для його звільнення з військової служби та про правомірність дій відповідача щодо відмови у задоволенні рапорту.

Доводи позивача про суперечність правових норм одна одній, що вказує на порушення принципу "якості закону", є недоречними, оскільки нормативно-правові приписи постанови КМУ від 12.06.2013 № 413 не суперечать Закону України № 2232-XII, а лише деталізують його положення, з огляду на специфіку регулювання спірних правовідносин в контексті співвідношення діяльності закладів охорони здоров`я та проходження такого особливого виду служби як військова. Закон встановлює загальну правову норму, яка передбачає коло документів та перелік органів, які можуть підтверджувати відповідні обставини. У свою чергу, приписи постанови КМУ розмежовують повноваження таких органів в залежності від суб`єкта, якому надається відповідний висновок. Жодних суперечностей у викладеному правовому регулюванні не існує, позаяк воно не передбачає одночасної можливості різних суб`єктів підтверджувати ідентичні обставини.

Отже, заключення ЛКК, надані позивачем, не можуть бути визнані документом, передбаченим чинним законодавством, на підставі якого позивач підлягає звільненню з військової служби, оскільки заключення, видані такою комісією, може підтверджувати відповідні обставини лише стосовно особи, яка не досягла 18 років.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що законні підстави для звільнення позивача з військової служби на підставі поданого рапорту були відсутні, а дії та рішення відповідача узгоджуються з вимогами чинного законодавства та не порушують прав позивача.

Зважаючи на це, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 14 червня 2023 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_3 )

Відповідач - Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_4 )

Суддя Д.П. Зозуля