Справа № 302/1030/23
Суддя: Пухальський С. В.
Дата ухвалення: 2023-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 302/1030/23
2-а/302/23/23
Категорія 140
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2023 смт. Міжгір?я Закарпатської області

Міжгірський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого, судді Пухальського С. В.,

за участю секретаря судового засідання Куруц В. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Міжгір`я Закарпатської області в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Рішко Сергій Іванович до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому представник просив визнати протиправними дії інспектора ВП №2 Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області лейтенанта поліції Цьопи В. В., скасувати постанову серії ЕАС №6714312 від 22.03.2023 про накладення адміністративного стягнення за частиною 2 статті 122 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення у зв?язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки вважав зазначену постанову винесену з порушенням, так як складена за відсутності доказів вчинення ОСОБА_1 зазначеного у ній правопорушення, а викладені в ній обставини не відповідають дійсності.

Ухвалою суду від 01.06.2023 ОСОБА_1 поновлено строк на звернення до адміністративного суду із позовом щодо оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення та відкрито провадження у справі за вказаним позовом в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін.

13.06.2023 до суду надійшли заява про залишення позовної заяви без розгляду та відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача висловив прохання відмовити у задоволенні заявлених позивачем вимог з підстав їх необґрунтованості. Таку свою позицію обґрунтовував правомірністю оскаржуваної постанови. Крім того, висловив позицію про неспівмірність заявленого позивачем до відшкодування розміру витрат на правничу допомогу у відношенні до складності справи та обсягу наданих адвокатом послуг.

Ухвалою суду від 14.06.2023 відмовлено у задоволенні заяви відповідача про залишення позовної заяви без розгляду.

Позивач в судове засідання не з`явився, його представник подав заяву з проханням провести розгляд справи за його відсутності та відсутності його довірителя. Позовні вимоги підтримує.

Відповідачем, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, явку представника в судове засідання не забезпечено.

Суд, дослідивши наявні у справі докази, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності з частиною 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що згідно копії постанови про адміністративне правопорушення від 22.03.2023 серії ЕАС №6714312, «22.03.2023 о 06:39:39 год., ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz 308 д.н.з. НОМЕР_1 , в смт. Міжгір?я Хустського району Закарпатської області, повертаючи із вул. Т. Шевченка на вул. Коцюбинського, не увімкнув покажчик повороту відповідного напрямку, а також порушив вимоги підпунктів 2.3 (в), 9.9 (б), 31.4.7 (є), 31.4.7 (е) Правил дорожнього руху, чим порушив вимоги пункту 9.2 (б) Правил дорожнього руху за що передбачена відповідальність за частиною 2 статті 122 КУпАП».

В позовній заяві позивач заперечує обставини, зазначені в постанові, оскільки 22.03.2023 о 06:39 год. він не вчиняв інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, в тому числі, за порушення правил проїзду перехресть, порушення правил користування попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішенні справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За змістом частини 3 статті 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Однак, оскаржувана постанова серії ЕАС №6714312 від 22.03.2023 не містить зазначення про докази, які стали підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, що мають бути зазначені в пункті 7 постанови.

Як стверджує позивач, він не порушував Правил дорожнього руху.

Разом з тим, відповідачем не надано жодних доказів, які б відтворили подію інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та встановили його вину у його вчиненні поза розумним сумнівом.

Законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, а тому, з урахуванням принципів і загальних засад Кодексу України про адміністративні правопорушення, практики Європейського Суду з прав людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Згідно з частиною 3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оскільки вина позивача не доведена належними та допустимими доказами, оскаржувана постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Позовна вимога про визнання протиправними дій інспектора ВП №2 Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області лейтенанта поліції Цьопи В. В. задоволенню не підлягає, оскільки згідно з пунктом 1 частини 2 статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

За змістом цієї норми, предмет оскарження за правилами адміністративного судочинства повинен мати юридичне значення, тобто впливати на коло прав, свобод, законних інтересів чи обов`язків, встановлені законом умови їх реалізації. Юридичне значення в межах спірних правовідносин для позивача має постанова серії ЕАС №6714312 від 22.03.2022, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності, а не дії відповідача щодо її складання.

Крім того, такий спосіб захисту не віднесений до вичерпного переліку спеціальних способів захисту в подібних категоріях справ, який наведено в частині 3 статті 286 КАС України. Достатнім та ефективним способом захисту прав позивача в даному випадку є скасування оскаржуваної постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при поданні позовної заяви було сплачено судовий збір у розмірі 536,80 грн. (а.с. 1), а також сплачені кошти в розмірі 1500,00 грн. на професійну правничу допомогу (а.с. 18).

Оскільки позов задоволено, то на підставі частини 1 статті 139 КАС України за рахунок бюджетних асигнувань ГУ НП в Закарпатській області на користь позивача необхідно стягнути на відшкодування його витрат по сплаті судового збору в розмірі 536,80 грн. та витрат на професійну правничу допомогу розмір, яких виходячи з принципу обґрунтованості та пропорційності розміру судових витрат до предмета спору, співмірності розміру судових витрат зі складністю справи та обсягу наданих адвокатом послуг, суд визначає в сумі 1000,00 грн.

Керуючись статтями 2, 5-9, 72-77, 241-246, 250, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАС №6714312 від 22.03.2023 за частиною 2 статті 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Справу про адміністративне правопорушення за частиною 2 статті 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити.

Відмовити у задоволенні вимоги про визнання протиправними дій інспектора ВП №2 Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області лейтенанта поліції Цьопи В. В.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Закарпатській області на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , на відшкодування витрат по сплаті судового збору в розмірі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень 80 коп.) та витрат на правничу допомогу в розмірі 1 000,00 грн. (одна тисяча гривень).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо або через Міжгірський районний суд Закарпатської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст судового рішення складено 14.06.2023.

Суддя Пухальський С. В.