Справа № 300/941/23
Суддя: Григорук О.Б.
Дата ухвалення: 2023-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"15" червня 2023 р. справа № 300/941/23
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Григорука О.Б., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання до вчинення дій
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про
зобов`язання Головне управління ПФУ в Івано-Франківській області зарахувати страхового стажу позивача періоди:
навчання у Дрогобицькому нафтовому технікумі з 01.09.1981 по 25.06.1985;
роботи в ТОВ "Шаімській нафтосервісній компанії" з 01.01.2004 по 15.02.2007 на посаді старший моторист 6-го розряду;
роботи в ТОВ "СибтехбурСервіс" з 19.02.2008 по 16.03.2009 на посаді слюсар по обслуговуванню бурових 5-го розряду;
роботи в ЗАТ "IHK-Сервіс" з 29.03.2011 по 11.03.2012, з 05.04.2012 по 11.03.2013, з 08.04.2013 по 20.03.2014, з 27.05.2014 по 01.09.2014, з 30.09.2014 по 28.04.2015, з 15.06.2015 по 08.06.2016, з 11.06.2016 по 29.05.2017 на посаді машиніст бурового устаткування нафти і газу 5-го розряду;
зобов`язання Головне управління ПФУ в Івано-Франківській області призначити та виплачувати позивачу з 02.12.2022 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком 2 відповідно до пункту "б" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".
Позовні вимоги мотивовані протиправністю відмови у зарахуванні позивачу спірних періодів навчання та роботи до страхового стажу та призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13.03.2023 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
27.03.2023 від Головного управління ПФУ в Івано-Франківській області на адресу суду надійшов відзив на адміністративний позов (а.с.40-43). У відзиві представник Головного управління ПФУ в Івано-Франківській області не погодився з доводами позивача. В обґрунтування своїх заперечень зазначив, що згідно з наданими документами вік позивача 56 років 8 місяців 11 днів. Страховий стаж позивача становить 22 роки 9 місяців 18 днів. Пільговий стаж на роботах з шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 становить 13 років 1 місяць 24 дні. За результатом розгляду документів, доданих до заяви, до страхового стажу не зараховано період навчання згідно довідки №64 від 04.04.2001, оскільки відсутні дата початку і закінчення навчання. Зазначено, що в матеріалах позовної заяви міститься довідка від 04.01.2023 №1, видана Дрогобицьким фаховим коледжем нафти і газу про підтвердження періоду навчання, однак слід врахувати, що ця довідка не розглядалась органами Пенсійного фонду України та не була підставою для незарахування періоду навчання при прийнятті оскаржуваного рішення. Також, до страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно записів №16-41 (з 01.01.2004) до трудової книжки НОМЕР_1 від 13.08.1985, оскільки відсутня інформація від відповідного фонду РФ про сплату страхових внесків. Аргументовано, що сплата внесків до Пенсійного фонду не підтверджена документами, виданими компетентним органом РФ, вище зазначені періоди роботи не підлягають зарахуванню до страхового стажу позивача. На підставі вищевикладеного, представник відповідача вважає позов безпідставним, необґрунтованим та просить відмовити в задоволенні вимог позивача.
18.04.2023 від Головного управління ПФУ в Рівненській області на адресу суду надійшов відзив на адміністративний позов (а.с.47-49). Відповідно до відзиву ПФУ в Рівненській області заперечило щодо заявлених позовних вимог, вказавши, що Головним управлінням ПФУ в Рівненській області правомірно прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії позивачу згідно із пунктом 2 частини 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" через відсутність необхідного страхового стажу 30 років. Заперечення обґрунтовано тим, що згідно з документами, доданими до заяви про призначення пенсії та даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, загальний страховий стаж позивача становить 22 роки 9 місяців 18 днів, пільговий стаж позивача за Списком №2 становить 13 років 1 місяць 24 дні. За доданими документами до страхового стажу не зараховано період навчання згідно довідки від 04.04.2001 №64, оскільки відсутні дата початку і закінчення навчання. Не зараховано періоди роботи згідно записів №16-41 (з 01.01.2004) до трудової книжки НОМЕР_1 від 13.08.1985, оскільки відсутня інформація від відповідного фонду РФ про сплату страхових внесків. В задоволенні позову просив відмовити в повному обсязі.
Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, встановив наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 02.12.2022 звернувся до Головного управління ПФУ в Івано-Франківській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком 2.
Пенсійним фондом України прийнято Постанову від 16.12.2020 №25-1 "Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України", у пункті 4.2 визначено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення) електронну пенсійну справу.
Відповідно до вищевказаної Постанови програмним забезпеченням за принципом екстериторіальності заява про призначення пенсії та документи які були надані позивачем до заяви, передані до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області.
- за доданими документами до страхового стажу не зараховано період навчання згідно довідки №64 від 04.04.2001, оскільки відсутні дата початку і закінчення навчання;
- не зараховано періоди роботи згідно записів №16-41 (з 01.01.2004) до трудової книжки НОМЕР_1 від 13.08.1985, оскільки відсутня інформація від відповідного фонду РФ про сплату страхових внесків (а.с.28).
Згідно архівної довідки Дрогобицького фахового коледжу нафти і газу від 04.01.2023 №1 у період з 01.09.1981 по 25.06.1985 позивач навчався у Дрогобицькому нафтовому технікумі, за денною формою навчання, за спеціальністю "Обладнання нафтових і газових промислів". 01.09.1981 (наказ від 28.07.1981 №517) зарахований в Дрогобицький нафтовий технікум. 25.06.1985 (протокол від 25.06.1985 №9) закінчив повний курс Дрогобицького нафтового технікуму і отримав диплом НОМЕР_2 , реєстраційний № НОМЕР_3 . 12.04.2001 позивачу був виданий дублікат, серія ІС №000373, що підтверджує його навчання в даному технікумі (а.с.19).
Згідно записів трудової книжки від 13.08.1985 серії НОМЕР_4 у спірний період з 01.01.2004 по 15.02.2007 позивач працював в ТОВ "Шаімській нафтосервісній компанії" на посаді старший моторист 6-го розряду, у спірний період з 19.02.2008 по 16.03.2009 позивач працював в ТОВ "СибтехбурСервіс" на посаді слюсар по обслуговуванню бурових 5-го розряду; у спірні періоди з 29.03.2011 по 29.05.2017 позивач працював в ЗАТ "IHK-Сервіс" на посаді машиніст бурового устаткування нафти і газу 5-го розряду (а.с.10-17), зокрема:
- 01.11.2001 позивач на підставі наказу №378/к від 31.10.2001 був прийнятий на роботу в ТОВ "Шаімська нафтосервісна компанія" на посаду старший дизеліст 6-го розряду в цех буріння. 01.04.2002 на підставі наказу №230-к від 25.04.2002 - переведений на посаду моторист 5-го розряду в цех буріння. 15.06.2002 на підставі наказу №314-к від 19.06.2002 - переведений на посаду старший моторист 6-го розряду в цех буріння. 15.02.2007 позивач на підставі наказу від 15.02.2007 №13/2-к був звільнений з роботи у зв`язку із переведенням у ТОВ "УБР №1" (записи №№12-15); Також, довідкою від 10.02.2022 №С-10 підтверджується вказані періоди трудового стажу позивача а ТОВ "Шаімській нафтосервісній компанії" (а.с.20);
- 19.02.2008 позивач на підставі наказу №15/к від 19.02.2008 прийнятий на роботу в ТОВ "СибтехбурСервіс" на посаду слюсар по обслуговуванню бурових 5-го розряду. 16.03.2009 на підставі наказу №18-к від 18.03.2009 позивач звільнений з роботи за власним бажанням (записи №№18, 19); Крім того, позивачем було подано довідку про доходи фізичної особи за 2008 рік від 27.03.2009 №41, зокрема за період з лютого 2008 по грудень 2008, де зазначені суми податкових відрахувань по ставці 13% (а.с.23).
- 29.03.2011 позивач на підставі наказу №145/00-к від 29.03.2011 був прийнятий на роботу в ЗАТ "ІНК-Сервіс" на посаду машиніст бурового устаткування нафти і газ 5-го розряду. 15.03.2012 на підставі наказу №184/00-к від 11.03.2012 був звільнений з роботи у зв`язку із закінченням терміну трудового договору (записи №№20-23); 06.04.2012 позивач на підставі наказу №234/00-к від 06.04.2012 був прийнятий на роботу в ЗАТ "ІНК-Сервіс" на посаду машиніст бурового устаткування нафти і газу 5-го розряду. 11.03.2013 на підставі наказу №209/00--к від 11.03.2013 був звільнений з роботи у зв`язку із закінченням терміну трудового договору (записи №№24-26); 25.04.2013 позивач на підставі наказу №271/03-к від 08.04.2013 прийнятий на роботу в ЗАТ "ІНК-Сервіс" на посаду машиніст бурового устаткування нафти і газ 5-го розряду. 06.04.2014 на підставі наказу №446/00-к від 20.03.2014 був звільнений з роботи у зв`язку із закінченням терміну трудового договору (записи №№27, 28); 27.05.2014 позивач на підставі наказу №717/00-к від 23.05.2014 був прийнятий на роботу в ЗАТ "ІНК-Сервіс" на посаду машиніст бурового устаткування нафти і газ 5-го розряду. 04.09.2014 на підставі наказу №1246/00-к від 01.09.2014 був звільнений з роботи за власним бажанням (записи №№29-32); 30.09.2014 позивач на підставі наказу №1405/00-к від 01.10.2014 був прийнятий на роботу в ТОВ "ІНК-Сервіс" на посаду машиніст бурового устаткування нафти і газ 5-го розряду. 01.05.2015 на підставі наказу №693/00-к від 28.04.2015 був звільнений з роботи у зв`язку із закінченням терміну трудового договору (записи №№33-35); 15.06.2015 позивач на підставі наказу №941/00-к від 10.06.2015 був прийнятий на роботу в ТОВ "ІНК-Сервіс" на посаду машиніст бурового устаткування нафти і газу 5-го розряду. 10.06.2016 на підставі наказу №847-к від 08.06.2016 був звільнений з роботи у зв`язку із закінченням терміну трудового договору (записи №№36, 37); 11.06.2016 позивач на підставі наказу №863/00-к від 08.06.2016 був прийнятий на роботу в ТОВ "ІНК-Сервіс" на посаду машиніст бурового устаткування нафти і газу 5-го розряду. 06.06.2017 на підставі наказу №739-к від 29.05.2017 був звільнений з роботи у зв`язку із закінченням терміну трудового договору (записи №№38-40).
Крім трудової книжки для підтвердження стажу роботи у спірні періоди робіт позивачем було подано відповідачу відомості про стан індивідуального особового рахунку застрахованої особи, архівну довідку від 10.02.2022 №С-10 та довідку про доходи фізичної особи за 2008 рік від 27.03.2009 №41.
Згідно відомостей про стан індивідуального особового рахунку застрахованої особи ОСОБА_2 форми СЗИ-ИЛС (індивідуальний №133-704-082 29) у РФ за спірні періоди робіт було сплачено страхові внески в Пенсійний фонд РФ, страховий стаж позивача, що враховується для призначення пенсії становить 7 років 9 місяців 29 днів (а.с.24-26).
Відповідно до довідки про заробітну плату в ТОВ "Шаімській нафтосервісній компанії" від 10.09.2007 №48 з грудня 2003 року по грудень 2007 рік з заробітної плати позивача здійснювалися відрахування у Пенсійний фонд РФ (а.с.21, 22).
При вирішенні даного спору суд виходить з наступного нормативно-правового регулювання спірних правовідносин.
Згідно частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 за №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі - Порядок №637).
Пунктом 1 Порядку №637 передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Виходячи з наведеної норми вказаного Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, застосовуються, в тому числі, у разі відсутності в трудовій книжці необхідних відомостей про роботу.
Згідно пункту 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Отже, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. У разі відсутності в трудовій книжці записів про роботу, такий стаж встановлюється на підставі інших документів, уточнюючих довідок, відомостей та інших документів, які містять відомості про періоди роботи.
У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 Кодексу адміністративного судочинства України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних правовідносин.
Статтею 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 закріплено принцип територіальності, згідно з яким пенсійне забезпечення громадян держав-учасників здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають (чинної на момент виникнення спірних правовідносин). При цьому, метою Угоди від 13.03.1992 є взаємне визнання і виконання державами-учасницями зобов`язань "відносно непрацездатних осіб, які набули право на пенсійне забезпечення на їхній території або на території інших республік за період їх входження в СРСР і реалізують це право на території держав-учасниць Угоди". Держави-учасниці цієї Угоди, визнавши відповідальність за пенсійне забезпечення своїх громадян, взяли на себе зобов`язання щодо захисту їхніх пенсійних прав.
Статтею 5 Угоди від 13.03.1992 встановлено, що вона розповсюджує свою дію на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені чи будуть установлені законодавством держав-учасниць угоди.
Згідно з частинами другою та третьою статті 6 цієї Угоди від 13.03.1992 для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасників угоди зараховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР до набрання сили вказаної угоди. Обчислення пенсій провадиться із заробітку за періоди роботи, які зараховуються у трудовий стаж.
З огляду на викладене, цією Угодою від 13.03.1992 визначено стаж, який підлягає безумовному врахуванню при призначенні пенсії, а відтак і заробіток за відповідний період підлягає включенню при обчисленні пенсії.
Рішенням Економічного Суду Співдружності Незалежних Держав від 26.03.2008 №01-1/2-07 визначено, що норма пункту 3 статті 6 Угоди встановлює правило, згідно з яким розмір пенсії визначається із заробітку (доходу) за періоди роботи, що зараховуються до трудового стажу, і застосовується при первинному призначенні пенсії в державах-учасницях Угоди. Конкретні періоди роботи для визначення середнього заробітку (доходу) при призначенні пенсії передбачаються пенсійним законодавством кожної держави-учасниці цієї Угоди.

Те, що за іноземних осіб, які працювали на території РФ, страхові внески за них роботодавцями не вносились в силу вимог чинного на відповідній території законодавства чи з інших підстав, не може бути підставою для незарахування вказаних періодів роботи до загального трудового стажу особи.

Також, позивач не може нести відповідальність у вигляді позбавлення права на включення періоду роботи до страхового стажу за порушення, вчинене підприємствами.

Такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 27.03.2018 в справі №208/6680/16-а (2а/208/245/16).

Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, позивач не може нести відповідальність у вигляді позбавлення права на включення періодів роботи до страхового стажу, оскільки відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник.

Як встановлено, згідно записів трудової книжки від 13.08.1985 серії НОМЕР_4 у спірний період з 01.01.2004 по 15.02.2007 позивач працював в ТОВ "Шаімській нафтосервісній компанії" на посаді старший моторист 6-го розряду, у спірний період з 19.02.2008 по 16.03.2009 позивач працював в ТОВ "СибтехбурСервіс" на посаді слюсар по обслуговуванню бурових 5-го розряду; у спірні періоди з 29.03.2011 по 29.05.2017 позивач працював в ЗАТ "IHK-Сервіс" на посаді машиніст бурового устаткування нафти і газу 5-го розряду (а.с.10-17), зокрема:

- 01.11.2001 позивач на підставі наказу №378/к від 31.10.2001 був прийнятий на роботу в ТОВ "Шаімська нафтосервісна компанія" на посаду старший дизеліст 6-го розряду в цех буріння. 01.04.2002 на підставі наказу №230-к від 25.04.2002 - переведений на посаду моторист 5-го розряду в цех буріння. 15.06.2002 на підставі наказу №314-к від 19.06.2002 - переведений на посаду старший моторист 6-го розряду в цех буріння. 15.02.2007 позивач на підставі наказу від 15.02.2007 №13/2-к був звільнений з роботи у зв`язку із переведенням у ТОВ "УБР №1" (записи №№12-15); Також, довідкою від 10.02.2022 №С-10 підтверджується вказані періоди трудового стажу позивача а ТОВ "Шаімській нафтосервісній компанії" (а.с.20);

- 19.02.2008 позивач на підставі наказу №15/к від 19.02.2008 прийнятий на роботу в ТОВ "СибтехбурСервіс" на посаду слюсар по обслуговуванню бурових 5-го розряду. 16.03.2009 на підставі наказу №18-к від 18.03.2009 позивач звільнений з роботи за власним бажанням (записи №№18, 19); Крім того, позивачем було подано довідку про доходи фізичної особи за 2008 рік від 27.03.2009 №41, зокрема за період з лютого 2008 по грудень 2008, де зазначені суми податкових відрахувань по ставці 13% (а.с.23).

- 29.03.2011 позивач на підставі наказу №145/00-к від 29.03.2011 був прийнятий на роботу в ЗАТ "ІНК-Сервіс" на посаду машиніст бурового устаткування нафти і газ 5-го розряду. 15.03.2012 на підставі наказу №184/00-к від 11.03.2012 був звільнений з роботи у зв`язку із закінченням терміну трудового договору (записи №№20-23); 06.04.2012 позивач на підставі наказу №234/00-к від 06.04.2012 був прийнятий на роботу в ЗАТ "ІНК-Сервіс" на посаду машиніст бурового устаткування нафти і газу 5-го розряду. 13.03.2013 на підставі наказу №209/00-к від 11.03.2013 був звільнений з роботи у зв`язку із закінченням терміну трудового договору (записи №№24-26); 25.04.2013 позивач на підставі наказу №271/03-к від 08.04.2013 прийнятий на роботу в ЗАТ "ІНК-Сервіс" на посаду машиніст бурового устаткування нафти і газ 5-го розряду. 06.04.2014 на підставі наказу №446/00-к від 20.03.2014 був звільнений з роботи у зв`язку із закінченням терміну трудового договору (записи №№27, 28); 27.05.2014 позивач на підставі наказу №717/00-к від 23.05.2014 був прийнятий на роботу в ЗАТ "ІНК-Сервіс" на посаду машиніст бурового устаткування нафти і газ 5-го розряду. 04.09.2014 на підставі наказу №1246/00-к від 01.09.2014 був звільнений з роботи за власним бажанням (записи №№29-32); 30.09.2014 позивач на підставі наказу №1405/00-к від 01.10.2014 був прийнятий на роботу в ТОВ "ІНК-Сервіс" на посаду машиніст бурового устаткування нафти і газ 5-го розряду. 01.05.2015 на підставі наказу №693/00-к від 28.04.2015 був звільнений з роботи у зв`язку із закінченням терміну трудового договору (записи №№33-35); 15.06.2015 позивач на підставі наказу №941/00-к від 10.06.2015 був прийнятий на роботу в ТОВ "ІНК-Сервіс" на посаду машиніст бурового устаткування нафти і газу 5-го розряду. 10.06.2016 на підставі наказу №847-к від 08.06.2016 був звільнений з роботи у зв`язку із закінченням терміну трудового договору (записи №№36, 37); 11.06.2016 позивач на підставі наказу №863/00-к від 08.06.2016 був прийнятий на роботу в ТОВ "ІНК-Сервіс" на посаду машиніст бурового устаткування нафти і газу 5-го розряду. 06.06.2017 на підставі наказу №739-к від 29.05.2017 був звільнений з роботи у зв`язку із закінченням терміну трудового договору (записи №№38-40).

Згідно відомостей про стан індивідуального особового рахунку застрахованої особи ОСОБА_2 форми СЗИ-ИЛС (індивідуальний №133-704-082 29) у РФ за спірні періоди робіт було сплачено страхові внески в Пенсійний фонд РФ, страховий стаж позивача, що враховується для призначення пенсії становить 7 років 9 місяців 29 днів (а.с.24-26).

Відповідно до довідки про заробітну плату в ТОВ "Шаімській нафтосервісній компанії" від 10.09.2007 №48 з грудня 2003 року по грудень 2007 рік з заробітної плати позивача здійснювалися відрахування у Пенсійний фонд РФ (а.с.21, 22).

Отже, відомостями про стан індивідуального особового рахунку застрахованої особи ОСОБА_2 та довідкою від 10.09.2007 №48 підтверджено сплату страхувальниками страхових внесків.

Враховуючи наведене, відповідачем безпідставно не зараховано до страхового стажу позивача періоди робіт позивача на території РФ в ТОВ "Шаімській нафтосервісній компанії" з 01.01.2004 по 15.02.2007 на посаді старший моторист 6-го розряду; роботи в ТОВ "СибтехбурСервіс" з 19.02.2008 по 16.03.2009 на посаді слюсар по обслуговуванню бурових 5-го розряду; роботи в ЗАТ "IHK-Сервіс" з 29.03.2011 по 15.03.2012, з 05.04.2012 по 13.03.2013, з 25.04.2013 по 06.04.2014, з 27.05.2014 по 04.09.2014, з 30.09.2014 по 01.05.2015, з 15.06.2015 по 10.06.2016, з 11.06.2016 по 06.06.2017 на посаді машиніст бурового устаткування нафти і газу 5-го розряду.

Слід зазначити, що суд вважає помилковим зазначення в позовних вимогах у періодах роботи в ЗАТ "IHK-Сервіс" дат наказів, на підставі, яких внесені записи в трудову книжку, замість записів дат про періоди роботи (зокрема: 11.03.2012, замість 15.03.2023; 11.03.2013, замість 13.03.2013; 08.04.2013, замість 25.04.2013; 20.03.2014, замість 06.04.2014; 01.09.2014, замість 04.09.2014; 28.04.2015, замість 01.05.2015; 08.06.2016, замість 10.06.2016; 29.05.2017, замість 06.06.2017).

Щодо вимоги про зобов`язання Головне управління ПФУ в Івано-Франківській області зарахувати страхового стажу позивача період навчання у Дрогобицькому нафтовому технікумі з 01.09.1981 по 25.06.1985, суд зазначає наступне.

Згідно частини 1 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною 2 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини 4 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

У законодавстві, що діяло до набрання чинності Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зокрема у Законі України "Про пенсійне забезпечення" йдеться про стаж роботи, що дає право на призначення трудових пенсій (загальний трудовий стаж).

Зміст поняття "загальний трудовий стаж" є ширшим, ніж поняття "страховий стаж", оскільки до першого включаються також періоди суспільно корисної діяльності, коли особа не підлягала загальнообов`язковому соціальному страхуванню.

Відповідно до пункту "д" частини третьої статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Таким чином, законодавством передбачена можливість зарахування часу навчання у професійно-технічних закладах, які не є вищими навчальними закладами, до трудового стажу, що дає право на пільги при призначенні пенсії.

Частиною другою статті 38 Закону України "Про професійну (професійно-технічну) освіту" визначено, що час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно архівної довідки Дрогобицького фахового коледжу нафти і газу від 04.01.2023 №1 у період з 01.09.1981 по 25.06.1985 позивач навчався у Дрогобицькому нафтовому технікумі, за денною формою навчання, за спеціальністю "Обладнання нафтових і газових промислів". 01.09.1981 (наказ від 28.07.1981 №517) зарахований в Дрогобицький нафтовий технікум. 25.06.1985 (протокол від 25.06.1985 №9) закінчив повний курс Дрогобицького нафтового технікуму і отримав диплом НОМЕР_2 , реєстраційний № НОМЕР_3 . 12.04.2001 позивачу був виданий дублікат, серія ІС №000373, що підтверджує його навчання в даному технікумі (а.с.19).

Згідно розрахунку за пенсійною справою - 76 (а.с.18) та записів трудової книжки від 13.08.1985 серії НОМЕР_4 (а.с.20) період роботи позивача слюсарем ремонтником по ремонту бурового обладнання з 13.08.1985 по 21.11.1985 відповідачем зараховано у страховий стаж позивача, при цьому, перерва між днем закінчення позивачем навчання у Дрогобицькому нафтовому технікумі і днем зарахування на роботу за професією не перевищує 3 місяців.

Оскільки перерва між днем закінчення позивачем навчання у Дрогобицькому нафтовому технікумі і днем зарахування на роботу за професією не перевищує 3 місяців, то період навчання позивача в у Дрогобицькому нафтовому технікумі має бути зарахований до страхового стажу.

Щодо аргументів відповідача про те, що за результатом розгляду документів, доданих до заяви, до страхового стажу не зараховано період навчання згідно довідки №64 від 04.04.2001, оскільки відсутні дата початку і закінчення навчання, а довідка від 04.01.2023 №1 не розглядалась органами Пенсійного фонду України та не була підставою для незарахування періоду навчання при прийнятті оскаржуваного рішення, суд зазначає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч.1 ст.72 КАС України).

Таким чином, період навчання у Дрогобицькому нафтовому технікумі з 01.09.1981 по 25.06.1985 підлягає зарахуванню до страхового стажу позивача.

Щодо вимог про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ПФУ в Рівненській області від 08.12.2022 №76 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2, суд зазначає наступне.

На час звернення позивача із відповідною заявою до відповідача щодо призначення пенсії на пільгових умовах чинними є Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" і Закон України "Про пенсійне забезпечення", які регулюють одні і ті ж правовідносини.

Пунктом "б" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в редакції Закону №213-VIII від 02.03.2015 визначено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування": чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Закон України від 02.03.2015 №213-VIII набув чинності з 01.04.2015.

Згідно пункту 2 розділу XV Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (у редакції до 03.10.2017 року) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: 1) особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Таким чином, і після набуття чинності нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" правила призначення пенсій за Списком №2 регламентувались пунктом "б" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Такий стан правового регулювання існував до календарної дати набрання чинності нормами Закону України від 03.10.2017 №2148-VIII (11.10.2017), яким текст Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" був доповнений, зокрема, статтею 114, згідно частиною 1 якої, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Також, Законом України від 03.10.2017 №2148-VIII у новій редакції був викладений пункті 2 розділу XV Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", де зазначалось, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV, на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи; жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

Таким чином, у силу спеціальної вказівки у Законі України від 03.10.2017 №2148-VIII, наведені вище норми закону почали застосовуватись з 01.10.2017.

Отже, з 01.10.2017 правила призначення пенсій за Списком №2 почали регламентуватись одночасно двома законами, а саме: пунктом "б" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в редакції Закону №213-VIII від 02.03.2015 та пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №2148-VIII від 03.10.2017.

Правила вказаних законів були повністю уніфікованими (ідентичними).

Такий стан правового регулювання існував до прийняття Конституційним Судом України рішення від 23.01.2020 №1-р/2020 "У справі за конституційним поданням 49 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень розділу I, пункту 2 розділу III "Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року №213-VIII".

Пунктом 1 резолютивної частини рішення від 23.01.2020 №1-р/2020 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), статтю 13, частину другу статті 14, пункти "б" - "г" статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року №213-VIII.

Відповідно до пункту 2 резолютивної частини рішення від 23.01.2020 №1-р/2020, стаття 13, частина друга статті 14, пункти "б" - "г" статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року №1788-XII зі змінами, внесеними Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року №213-VIII, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Згідно пункту 3 резолютивної частини рішення від 23.01.2020 №1-р/2020, застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти "б"-"г" статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року №1788-XII в редакції до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року №213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: "На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам".

Отже, з 23.01.2020 в Україні існують два Закони, котрі одночасно регламентують правила призначення пенсій за Списком №2, а саме: пункт "б" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в редакції Закону №213-VIII від 02.03.2015 та пункт 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №2148-VIII від 03.10.2017.

Водночас Закон України від 03.10.2017 №2148-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" на предмет конституційності не перевірявся.

Згідно із частиною першою статті 92 Закону України від 13 липня 2017 року №2136-VIII "Про Конституційний Суд України" (далі - Закон № 2136-VIII) юридичну позицію Конституційний Суд викладає у мотивувальній та/або резолютивній частині рішення, висновку.

Конституційний Суд України в рішенні від 08.06.2016 у справі № 4-рп/2016 зауважив, що закони, інші правові акти або їх окремі положення, визнані неконституційними, не можуть бути прийняті в аналогічній редакції, оскільки рішення Конституційного Суду України є "обов`язковими до виконання на території України, остаточними і не можуть бути оскаржені" (частина друга статті 150 Конституції України). Повторне запровадження правового регулювання, яке Конституційний Суд України визнав неконституційним, дає підстави стверджувати про порушення конституційних приписів, згідно з якими закони та інші нормативно-правові акти ухвалюються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Основного Закону України, пункт 7 рішення № 4-рп/2016).

Отже, правова норма, яка регулює правовідносини аналогічно нормі, що визнана Конституційним Судом України неконституційною, або дублює таку правову норму (незалежно від періоду її прийняття та виду нормативного акту, в якому вона втілена), не підлягає застосуванню.

З огляду на вищенаведене, до категорії осіб, на яких поширюється дія рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/2020, і відповідно мають право на пенсію за віком на пільгових умовах за положеннями Закону №1788-ХІІ після 23.01.2020 (набрання чинності Рішення КСУ № 1-р/2020) належать особи, які працювали до 01.04.2015, були зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, мали стаж роботи, визначений статтею 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в редакції, яка діяла до 01.04.2015, та досягли віку, визначеного цією статтею, на момент звернення до Пенсійного фонду за призначенням пенсії.

Таким чином, на момент звернення позивача до Пенсійного фонду за призначенням пенсії з заявою від 02.12.2022, право на пенсію за віком на пільгових умовах врегульоване статтею 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в редакції, яка діяла до 01.04.2015, відповідно до пункту "б" частини 1 якої, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

Як встановлено, за результатом розгляду заяви позивача від 02.12.2022 та Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області прийнято рішення від 08.12.2022 №76 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 29 років (а.с.28).

Оскаржуваним рішенням відповідач підтвердив пенсійний вік позивача 56 років 8 місяців 11 днів, страховий стаж - 22 роки 9 місяців 18 днів та пільговий стаж на роботах з шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 - 13 років 1 місяць 24 дні. При цьому, суд дійшов висновку про наявність підстав для зарахування позивачу до страхового стажу періоду навчання у Дрогобицькому нафтовому технікумі з 01.09.1981 по 25.06.1985; періоду роботи в ТОВ "Шаімській нафтосервісній компанії" з 01.01.2004 по 15.02.2007 на посаді старший моторист 6-го розряду; роботи в ТОВ "СибтехбурСервіс" з 19.02.2008 по 16.03.2009 на посаді слюсар по обслуговуванню бурових 5-го розряду; роботи в ЗАТ "IHK-Сервіс" з 29.03.2011 по 15.03.2012, з 05.04.2012 по 13.03.2013, з 25.04.2013 по 06.04.2014, з 27.05.2014 по 04.09.2014, з 30.09.2014 по 01.05.2015, з 15.06.2015 по 10.06.2016, з 11.06.2016 по 06.06.2017 на посаді машиніст бурового устаткування нафти і газу 5-го розряду.

Суд встановив, що при врахуванні позивачу до страхового стажу спірних періодів навчання та роботи, стаж роботи позивача, складатиме не менше 25 років та позивач матиме право на призначення пенсії відповідно до відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Згідно з частиною 1 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку.

Надаючи оцінку факту порушеного права позивача, враховуючи відсутність будь-яких ефективних засобів правового захисту порушеного права позивача, окрім судового, суд дійшов висновку, що для ефективного захисту у цій справі суду слід: визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 08.12.2022 №76 про відмову в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах; зобов`язати Головне управління ПФУ в Івано-Франківській області зарахувати позивачу до страхового стажу періоди: з 01.09.1981 по 25.06.1985 навчання у Дрогобицькому нафтовому технікумі; з 01.01.2004 по 15.02.2007 роботи позивача на території РФ в ТОВ "Шаімській нафтосервісній компанії" на посаді старший моторист 6-го розряду; з 19.02.2008 по 16.03.2009 роботи в ТОВ "СибтехбурСервіс" на посаді слюсар по обслуговуванню бурових 5-го розряду; з 29.03.2011 по 15.03.2012, з 05.04.2012 по 13.03.2013, з 25.04.2013 по 06.04.2014, з 27.05.2014 по 04.09.2014, з 30.09.2014 по 01.05.2015, з 15.06.2015 по 10.06.2016, з 11.06.2016 по 06.06.2017 роботи в ЗАТ "IHK-Сервіс" на посаді машиніст бурового устаткування нафти і газу 5-го розряду; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 02.12.2022.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, слід стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, за рахунок його бюджетних асигнувань, на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1073,60 гривень.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (, вул. Короленка, 7, м. Рівне, 33004) від 08.12.2022 №76 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління ПФУ в Івано-Франківській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу періоди:

з 01.09.1981 по 25.06.1985 навчання у Дрогобицькому нафтовому технікумі;

з 01.01.2004 по 15.02.2007 роботи позивача на території РФ в ТОВ "Шаімській нафтосервісній компанії" на посаді старший моторист 6-го розряду;

з 19.02.2008 по 16.03.2009 роботи в ТОВ "СибтехбурСервіс" на посаді слюсар по обслуговуванню бурових 5-го розряду;

з 29.03.2011 по 15.03.2012, з 05.04.2012 по 13.03.2013, з 25.04.2013 по 06.04.2014, з 27.05.2014 по 04.09.2014, з 30.09.2014 по 01.05.2015, з 15.06.2015 по 10.06.2016, з 11.06.2016 по 06.06.2017 роботи в ЗАТ "IHK-Сервіс" на посаді машиніст бурового устаткування нафти і газу 5-го розряду.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області призначити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 02.12.2022.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (, вул. С.Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Григорук О.Б.