Справа № 400/3880/23
Суддя: Мельник О.М.
Дата ухвалення: 2023-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2023 р. № 400/3880/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мельника О.М. розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідача:Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м.Миколаїв,54020,

про:визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області з вимогами визнати протиправною відмову відповідача у призначені пенсії за віком із включенням до розрахунку розміру пенсії підвищення, передбаченого ч.3 ст.29 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за більш пізній вихід на пенсію у розмірі 22,5 відсотка з 14.05.2020 року; зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 із включенням до розрахунку розміру пенсії підвищення, передбаченого ч.3 ст.29 ЗУ «По загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за більш пізній вихід на пенсію у розмірі 22,5 відсотка з 14.05.2020 року.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-IV).

З 04.11.2010 р. позивачці була призначена пенсія за вислугу років, відповідно до п. «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 р. №1788- XII.

По досягненню пенсійного віку, 14.05.2020 позивачці була призначена пенсія за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. №1058-IV. Однак, при призначенні пенсії їй не було нараховане підвищення розміру пенсії за віком на 22.5% відповідно до вимог частини третьої статті 29 цього Закону.

На звернення до пенсійного органу, отримала відмову з якою не погоджується та вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, просив в задоволенні позову відмовити посилаючись на те, що оскільки позивачка реалізувала право виходу на пенсію у 2010 році, оформивши пенсію за вислугу років, то переведення на пенсію не може вважатись відстроченням виходу на пенсію за віком. Крім того, з урахуванням статті 26 Закону № 1058, право на пенсію за віком у позивача виникає після досягнення віку 59 років 6 місяців, тому отримання позивачем з 14.05.2020 (при досягненні віку 59 років 6 місяців) пенсії за віком не може вважатись більш пізнім виходом на пенсію.

З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне: 04.11.2010 р. позивачці була призначена пенсія за вислугу років, відповідно до п. «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 р. №1788- XII.

По досягненню пенсійного віку, 14.05.2020 позивачці була призначена пенсія за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. №1058-IV. Однак, при призначенні пенсії їй не було нараховане підвищення розміру пенсії за віком на 22.5% відповідно до вимог частини третьої статті 29 цього Закону.

Позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням 22,5% . Відповідач відмовив у перерахунку пенсії, посилаючись на відсутність підстав для такого перерахунку.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 26 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

До досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки 1961 року народження і старші, зокрема жінки 59 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1960 року по 31 березня 1961 року.

На момент звернення за призначенням пенсії за віком позивачці виповнилося 59 років 6 місяців.

Частиною третьою статті 29 Закону № 1058-ІV передбачено, що жінкам, які народились у період по 31 грудня 1961 року, після виходу на пенсію встановлюється підвищення розміру пенсії, обчисленого відповідно до статті 27 цього Закону, в розмірі 2,5 відсотка за кожні 6 місяців більш пізнього виходу на пенсію, починаючи з 55 років до досягнення ними 60-річного віку.

Отже законодавець пов`язує набуття особою права на підвищення розміру пенсії відповідно до частини 3 статті 29 Закону України №1058-IV з часом виходу на пенсію за віком.

Суд зазначає що рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 16.03.2023 р. по справі №400/1612/23 встановлено факт призначення пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в перший раз з 14.05.2020 року.

Відтак, з огляду на те, що пенсія ОСОБА_1 призначена по досягненню 59 років 6 місяців, при необхідних 55 роках, то суд вважає, що остання набула право на підвищення розміру пенсії за віком на 22,5 відсотків відповідно до вимог частини третьої статті 29 Закону №1058-IV.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не довів правомірності своїх дій, що є підставою для задоволення позову.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст.139 КАС України.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 і.п.н. НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м.Миколаїв,54020 ) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області у призначені ОСОБА_1 пенсії за віком із включенням до розрахунку розміру пенсії підвищення, передбаченого ч.3 ст.29 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за більш пізній вихід на пенсію у розмірі 22,5 відсотка з 14.05.2020 року.

3.Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області () здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) із включенням до розрахунку розміру пенсії підвищення, передбаченого ч.3 ст.29 ЗУ «По загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за більш пізній вихід на пенсію у розмірі 22,5 відсотка з 14.05.2020 року.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м.Миколаїв,54020 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 і.п.н. НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 1073,60 грн.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.М. Мельник