Справа № 620/4056/23
Суддя: Клопот С.Л.
Дата ухвалення: 2023-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2023 року м. Чернігів Справа № 620/4056/23

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Клопота С.Л.,

за участю секретаря Шевченко А.В.,

представника позивача Єрашова Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування наказів,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 та просить: визнати протиправними та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 12.01.2023 року № 6 «Про результати службового розслідування за фактом видачі зброї військовою частиною НОМЕР_2 іншим підрозділам» в частині притягнення ОСОБА_1 до підвищеної матеріальної відповідальності, наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 13.03.2023 року № 17 «Про внесення змін до наказу про результати службового розслідування за фактом видачі зброї військовою частиною НОМЕР_2 іншим підрозділам», наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 14.03.2023 року № 40 «Про внесення доповнень та змін до наказу про результати службового розслідування за фактом видачі зброї військовою частиною НОМЕР_2 іншим підрозділам».

Свої вимоги обґрунтовує тим, що вважає безпідставним наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 12.01.2023 року № 6 (з врахуванням внесених до нього змін та доповнень), оскільки відсутні визначені законодавством підстави та умови для притягнення його до матеріальної відповідальності. Крім того оскаржуваний наказ є необґрунтованим, винесеним без врахування всіх обставин, що мають значення для його прийняття.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1 (далі також позивач) проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 на посаді заступника командира першого навчального батальйону з морально-психологічного забезпечення.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 12.01.2023 року № 6 «Про результати службового розслідування за фактом видачі зброї військовою частиною НОМЕР_2 іншим підрозділам» позивача притягнуто до підвищеної матеріальної відповідальності на загальну суму 258 394, 70 грн. відповідно до частини 3 ст. 6 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» за порушення вимог статей 147, 148, 295 Статуту Внутрішньої служби ЗСУ; пункту 1.2 Інструкції черговому військової частини та його помічнику на випадок тривоги, збору 287, що призвело до втрати 10 одиниць стрілецької зброї на вищезазначену суму.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 13.03.2023 року № 17 «Про внесення змін до наказу про результати службового розслідування за фактом видачі зброї військовою частиною НОМЕР_2 іншим підрозділам» внесені зміни до наказової частини пункту 2 наказу № 6 від 12.01.2023 року, доповнивши його посиланням на постанову Кабінету Міністрів України № 604 від 15.07.2020 року. Вказаним наказом також внесені зміни до наказової частини пункту 6 наказу № 6, доповнивши його підпунктом 3, яким наказано стягнути з ОСОБА_1 нестачу в сумі 258394,70 грн. у відповідності до вимог чинного законодавства.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 14.03.2023 року № 40 «Про внесення доповнень та змін до наказу про результати службового розслідування за фактом видачі зброї військовою частиною НОМЕР_2 іншим підрозділам» у зв`язку із знаходженням часини втраченої зброї внесені зміни до наказової частини пункту 2 та пункту наказу № 6.

Відповідно до внесених змін, позивача притягнуто до підвищеної матеріальної відповідальності на загальну суму 168 484, 80 грн. відповідно до частини 3 ст. 6 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі»; Переліку озброєння, зброї та боєприпасів до неї, нестача або розкрадання яких відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до їх вартості, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.07.2020 року № 604, за порушення вимог статей 147, 148, 295 Статуту Внутрішньої служби ЗСУ; пункту 1.2 інструкції черговому військової частини та його помічнику на випадок тривоги, збору 287, що призвело до втрати 6 одиниць стрілецької зброї на вищезазначену суму. З відповідача наказано стягнути нестачу в сумі 168 484,80 грн. у відповідності до вимог чинного законодавства.

Не погодившись з таким рішенням, позивач звернувся до суду з позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Зі змісту наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 12.01.2023 року № 6 вбачається, що 08.08.2022 року наказом № 243 командира військової частини НОМЕР_1 було призначено службове розслідування за фактом видачі зброї військовою частиною НОМЕР_2 іншим підрозділам. В ході службового розслідування встановлено, що під час переведення військової частини НОМЕР_1 на функціонування в умовах особливого періоду в зв`язку з початком озброєної агресії з боку російської федерації, та наказу командира військової частини НОМЕР_1 , черговий частини майор ОСОБА_1 в присутності начальника служби ракетно-артилерійського озброєння (далі РАО) військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_2 24.02.2022 року о 5 год. 30 хв. під особистий підпис в книзі видачі зброї та боєприпасів організував отримання зброї особовим складом по тривозі.

Всього особовим складом військової частини НОМЕР_1 було отримано 89 одиниць зброї.

У зв`язку із початком о 06 год 40 хв. ракетного обстрілу території військової частини та наказу командира частини про негайну евакуацію особового складу, зброя що перебувала у резерві та зброя відсутнього особового складу була залишена у кімнаті зберігання зброї та боєприпасів у ящиках.

На цей час в кімнаті зберігання зброї залишилося 205 одиниць стрілецької зброї.

Кімната зберігання зброї була зачинена черговим по частині майором ОСОБА_1 у присутності начальника служби РАО, ключі від кімнати зберігання зброї та книга видачі зброї та боєприпасів були передані на зберігання заступнику начальника штабу військової частини НОМЕР_1 майору ОСОБА_3 , після цього ОСОБА_1 на виконання наказу № 33 від 15.02.2022 року, в складі зведеної стрілецької роти, вибув із частини для виконання бойових завдань.

В подальшому (відповідно до пояснень заступника начальника штабу військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_3 та головного сержанта військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 ) 24.02.2022 року за рішенням командира військової частини НОМЕР_2 , враховуючи загрозу знищення повторними обстрілами залишеної зброї військової частини НОМЕР_1 , було здійснено відкриття кімнати зберігання зброї військової частини НОМЕР_1 та переміщено на склад РАО зброї, що перебувала у резерві та зброї відсутнього особового складу.

Приблизно о 19 год. 00 хв. 24.02.2022 року особовий склад військової частини НОМЕР_2 проводив завантаження ящиків зі стрілецькою зброєю на вантажний автомобіль.

Військова частина НОМЕР_2 не залишила зброї у кімнаті зберігання зброї військової частини НОМЕР_1 , тобто було завантажено 205 одиниць зброї.

Також встановлено, що забрана військової частиною НОМЕР_2 зброя із кімнати зберігання військової частини НОМЕР_1 в кількості 71 одиниця була видана зі складу РАО військової частини НОМЕР_2 іншим підрозділам, що підтверджується фотокопіями з книги видачі зброї та боєприпасів військової частини НОМЕР_2 .

За результатами проведеної інвентаризації озброєння військової частини НОМЕР_1 , що була розпочата 24.10.2022 року, станом на 11.01.2023 року не встановлено місце знаходження 10 одиниць стрілецької зброї.

Із зазначених обставин відповідачем зроблено висновок про те, що дії позивача, який, перебуваючи на чергуванні з 23.02.2022 року по 24.02.2022 року, не провів розвід, разом з новопризначеним черговим лейтенантом ОСОБА_5 не доповіли командиру військової частини НОМЕР_1 про здавання й прийняття чергування.

В наслідок цього відбулася безпідставна передача ключів кімнати зберігання зброї заступнику начальника штабу військової частини НОМЕР_1 та вибуття позивача до місця виконання завдання без прийому-здачі чергування, що порушило вимоги ст. ст. 147, 148, 295 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, та в подальшому призвело до інших подій, які в свою чергу спричинили втрату стрілецької зброї.

Із змісту оскаржуваного наказу вбачається, що зазначене підтверджує наявність підстав для притягнення позивача до підвищеної матеріальної відповідальності відповідно до Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, заподіяну державі» № 160- XІ від 03.10.2019 року.

Підстави та порядок притягнення військовослужбовців до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків, регулюється Законом України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, заподіяну державі» № 160-XІ від 03.10.2019 року (далі Закон України № 160-XІ).

Відповідно до п. 4 . ч. 1 ст. 1 Закон України № 160-XІ, матеріальна відповідальність - вид юридичної відповідальності, що полягає в обов`язку військовослужбовців та деяких інших осіб покрити повністю або частково пряму дійсну шкоду, що було завдано з їх вини шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків, а також додаткове стягнення в дохід держави як санкція за протиправні дії у разі застосування підвищеної матеріальної відповідальності

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України № 160-XІ, підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.

Згідно ст. 9 Закону України № 160-XІ, завдана шкода не підлягає відшкодуванню, а особи звільняються від матеріальної відповідальності у разі, якщо шкоду завдано внаслідок:

1) дії непереборної сили;

2) необхідної оборони;

3) крайньої необхідності;

4) виконання наказу або розпорядження командира (начальника), крім випадків виконання явно злочинного наказу або розпорядження;

5) виправданого службового ризику;

6) затримання особи, що вчинила злочин, фізичний або психічний примус;

7) виконання спеціального завдання з попередження чи розкриття злочинної діяльності організованої групи чи злочинної організації.

Частина друга ст. 3 Закону України № 160-XІ визначає, що умовами притягнення до матеріальної відповідальності є:

1) наявність шкоди;

2) протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків;

3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою;

4) вина особи в завданні шкоди.

Згідно ч. 3 ст. 6 Закону України № 160-XІ, особа за шкоду, завдану розкраданням або втратою озброєння, зброї та боєприпасів до неї, несе підвищену матеріальну відповідальність у кратному співвідношенні до вартості такого майна, але не більше десятикратного розміру. Перелік озброєння, зброї та боєприпасів до неї, нестача або розкрадання яких відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до їх вартості, визначається Кабінетом Міністрів України.

З поданих суду доказів вбачається, що під час переведення військової частини НОМЕР_1 на функціонування в умовах особливого періоду в зв`язку з початком озброєної агресії з боку російської федерації, та наказу командира військової частини НОМЕР_1 , він в присутності начальника служби РАО військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_2 24.02.2022 року о 5 год. 30 хв. під особистий підпис в книзі видачі зброї та боєприпасів організував отримання зброї особовим складом по тривозі. Всього особовим складом військової частини НОМЕР_1 було видано 89 одиниць зброї. У зв`язку із початком о 06 год 40 хв. ракетного обстрілу території військової частини та наказу командира частини про негайну евакуацію особового складу, зброя що перебувала у резерві та зброя відсутнього особового складу була залишена у кімнаті зберігання зброї та боєприпасів у ящиках. На цей час в кімнаті зберігання зброї залишилося 205 одиниць стрілецької зброї.

Кімната зберігання зброї була зачинена позивачем у присутності начальника служби РАО, ключі від кімнати зберігання зброї та книга видачі зброї та боєприпасів були передані на зберігання заступнику начальника штабу військової частини НОМЕР_1 майору ОСОБА_3 , після цього позивач. на виконання наказу № 33 від 15.02.2022 року, в складі зведеної стрілецької роти вибув із частини для виконання бойових завдань.

ОСОБА_1 , відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 33 від 15.02.2022, був включений до зведеної стрілецької роти та направлений у розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 для підтримання бойової готовності до виконання бойових завдань із стримування можливої агресії проти України з північного напряму.

24.02.2022, близько 07 год 30 хв., відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 39 від 24.02.2022, позивач у складі стрілецької роти, визначеної наказом № 33 від 15.02.2022, вибув з розташування військової частини НОМЕР_1 для участі в бойових діях у районі міста Чернігова.

Таким чином, передача позивачем ключів від кімнати зберігання зброї заступнику начальника штабу військової частини НОМЕР_1 майору ОСОБА_3 , а також залишення території військової частини без зміни добового наряду були пов`язані із необхідністю негайного виконання наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 39 від 24.02.2022.

Якщо виходити із того, що саме внаслідок зазначених дій позивача і була заподіяна матеріальна шкода, то слідує, що шкода заподіяна саме у зв`язку із виконанням наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 39 від 24.02.2022 про вибуття для участі в бойових діях.

Зазначене підпадає під дію п. 4 ч. 1 ст. 9 Закону України № 160-XІ (особи звільняються від матеріальної відповідальності у разі, якщо шкоду завдано внаслідок виконання наказу або розпорядження командира (начальника), крім випадків виконання явно злочинного наказу або розпорядження), що виключає матеріальну відповідальність ОСОБА_1 .

Окрім того, суд зазначає, що між діями позивача та заподіянням шкоди відсутній причинний зв`язок.

Із системного аналізу норм п. 4 ч. 1 ст. 1, ч.1 ст. 3, ч. 3 ст. 6 Закону України № 160-XІ вбачається, що причинний зв`язок між протиправною та винною дією чи бездіяльністю та майновою шкодою повинен бути прямим (безпосереднім).

Прямий зв`язок - це такий, за якого майнова шкода безпосередньо, з неминучістю випливає з дій або бездіяльності особи.

Із встановлених, під час проведення службового розслідування обставин, вбачається, що втрата стрілецької зброї військової частини НОМЕР_1 сталася не безпосередньо внаслідок передачі позивачем ключів від камери зберігання зброї заступнику начальника штабу військової частини НОМЕР_1 та залишення позивачем території військової частини для участі в бойових діях без проведення розводу, що мало місце до 08 години 00 хвилин 24.02.2022 року, а внаслідок відкриття кімнати зберігання зброї військової частини НОМЕР_1 за рішенням командира військової частини НОМЕР_2 та переміщення зброї до військової частини НОМЕР_2 , що мало місце приблизно о 19 год. 00 хв. 24.02.2022, що в подальшому призвело до видачі зброї військовою частиною НОМЕР_2 в кількості 71 одиниця іншим підрозділам, а також невстановленим службовим розслідуванням обставинам, внаслідок яких 22.10.2022 року встановлено нестачу 10 одиниць стрілецької зброї військової частини НОМЕР_1 .

Зазначене говорить про відсутність прямого причинного зв`язку між діями позивача та завданою матеріальною шкодою.

Окремо суд зазначає, що під час службового розслідування встановлено, що саме за рішенням командира військової частини НОМЕР_2 було вирішено відкрити кімнату зберігання зброї військової частини НОМЕР_1 , до військової частини НОМЕР_2 було переміщено стрілецьку зброю із кімнати зберігання військової частини НОМЕР_1 , військовослужбовцями в/ч НОМЕР_3 проводилася видача зброї іншим підрозділам.

Зі змісту наказу вбачається, що ще до початку проведення службового розслідування, 11.05.2022 року було здійснено запит до військової частини НОМЕР_2 з метою отримання даних щодо наявності майна військової часини НОМЕР_1 , яке знаходилося на тимчасовому зберіганні у військовій частині НОМЕР_2 , однак відповідь на вказаний запит отримано не було. Під час службового розслідування не були з`ясовані всі обставини щодо переміщення зброї військової частини НОМЕР_1 після потрапляння її до військової частини НОМЕР_2 , що має значення для прийняття рішення про притягнення позивача до матеріальної відповідальності, а отже висновки оскаржуваного наказу є передчасними.

Крім того, зі змісту оскаржуваного наказу вбачається, що під час службового розслідування були встановлені порушення вимог законодавства щодо зберігання та обліку зброї іншими посадовими особами в/ч НОМЕР_1 . Зазначені порушення пов`язані із виявленою нестачею стрілецької зброї в/ч НОМЕР_1 , однак вказаним наказом до матеріальної відповідальності притягується тільки позивач.

Слід також звернути увагу на те, що службове розслідування, за результатами якого прийнято оскаржуваний наказ, було проведено з порушенням строків визначених ч. 3 ст. 8 Закону України № 160-XІ, оскільки не було завершено протягом двох місяців (максимально можливий строк з врахуванням можливості продовження) з дня його початку.

Зважаючи на наведене суд дійшов переконання, що наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 12.01.2023 № 6 «Про результати службового розслідування за фактом видачі зброї військовою частиною НОМЕР_2 іншим підрозділам» в частині притягнення ОСОБА_1 до підвищеної матеріальної відповідальності, наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 13.03.2023 № 17 «Про внесення змін до наказу про результати службового розслідування за фактом видачі зброї військовою частиною НОМЕР_2 іншим підрозділам», наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 14.03.2023 № 40 «Про внесення доповнень та змін до наказу про результати службового розслідування за фактом видачі зброї військовою частиною НОМЕР_2 іншим підрозділам», є протиправними та підлягають скасуванню.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При вказаних обставинах суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість своїх дій та рішення з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, позов підлягає задоволенню.

Відповідно до пункту 10 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправними та скасування наказів - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправними та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 12.01.2023 № 6 «Про результати службового розслідування за фактом видачі зброї військовою частиною НОМЕР_2 іншим підрозділам» в частині притягнення ОСОБА_1 до підвищеної матеріальної відповідальності, наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 13.03.2023 № 17 «Про внесення змін до наказу про результати службового розслідування за фактом видачі зброї військовою частиною НОМЕР_2 іншим підрозділам», наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 14.03.2023 № 40 «Про внесення доповнень та змін до наказу про результати службового розслідування за фактом видачі зброї військовою частиною НОМЕР_2 іншим підрозділам».

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення виготовлено 15 червня 2023 року.

Суддя С.Л. Клопот