Справа № 240/14900/23
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2023-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

(про відмову у відводі судді)

14 червня 2023 року м. Житомир справа № 240/14900/23

категорія 109020100

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Капинос О.В., розглянувши заяву про відвід судді в адміністративній справі за позовом Новоград-Волинської квартирно-експлуатаційної частини району Міністерства оборони України до Житомирської обласної державної адміністрації-Житомирської обласної військової адміністрації про скасування розпорядження,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулась Новоград-Волинська квартирно-експлуатаційна частина району Міністерства оборони України із позовом до Житомирської обласної державної адміністрації-Житомирська обласна військова адміністрація про визнання протиправним та скасування розпорядження начальника Житомирської обласної військової адміністрації від 06.04.2023 року № 126, зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою судді Нагірняка М.Ф. від 30 травня 2023 року було призначено розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін .

До Житомирського окружного адміністративного суду надійшла заява від представника відповідача про відвід судді в порядку п.4 ч.1 ст.36 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заява мотивована тим, що суддя Нагірняк М.Ф. не може брати участь у розгляді даної справи і підлягає відводу (самовідводу), оскільки у судді вже сформувалась правова позиція у подібних правовідносинах та суб`єктивні внутрішні переконання щодо правовідносин сторін у даній категорії справ, а тому у відповідача існує обґрунтований сумнів, що подальший розгляд справи за участі цієї судді буде об`єктивним та неупередженим (ухвалене рішення суду від 08.02.2023 у аналогічній справі за № 240/29121/22, за участі сторін та тією ж підставою позову, а саме повторний розгляд питання про затвердження Новоград-Волинський КЕЧ району проєкту землеустрою щодо відведення земельних ділянок загальною площею 713,9730 га для розміщення та постійної діяльності Збройних Сил України на території Брониківської сільської ради Звягельського району).

Ухвалою від 30.05.2023 визнано необґрунтованою заяву представника Житомирської обласної державної адміністрації-Житомирська обласна військова адміністрація від 08 червня 2023 року про відвід судді Нагірняка М.Ф. від розгляду адміністративної справи №240/14900/23.

Передано адміністративну справу №240/14900/23 за позовом Новоград-Волинської квартирно-експлуатаційної частини району Міністерства оборони України до Житомирської обласної державної адміністрації-Житомирська обласна військова адміністрація про визнання протиправним та скасування розпорядження, зобов`язання вчинити дії у порядку, встановленому ч. 1 ст. 31 та ч. 4 ст. 40 Кодексу адміністративного судочинства України, для розгляду заявленого клопотання іншому судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, для вирішення питання щодо відводу судді.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями, адміністративну справу № 240/14900/23 для вирішення питання про відвід судді Нагірняка М.Ф. передано судді Капинос О.В..

Розглянувши заяву про відвід судді, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення, з огляду на таке.

Підстави для відводу судді визначено частиною першою статті 36 КАС України, відповідно до якої суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи:

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син. дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім і або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 36 КАС України суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Водночас, згідно з частиною четвертою статті 36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Згідно з нормами статті 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до частини 1 статті Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

Загальна декларація з прав людини (ст. 10) та Міжнародний пакт про громадянські і політичні права (ч. 1 ст. 14) гарантує право кожної особи на розгляд її справи компетентним незалежним та неупередженим судом у встановленому законом порядку. Незалежне суддівство є відповідальним за належну реалізацію цього права. Незалежність суддів передбачає, що судді повинні приймати безсторонні рішення згідно з власною оцінкою фактів і знанням права, без будь-якого втручання, прямого або непрямого, з будь-якого боку і з будь-яких причин.

Об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття (Розділ Другий показник. Об`єктивність. Бангалорські принципи поведінки суддів).

Частина 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод містить вимоги щодо неупередженості суду. Зокрема, Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому (рішення у справах "Piersac vs Belgium", "Grieves vs UK"). Крім того, відповідно до принципу, який є стабільним та викладеним в Рішенні ЄСПЛ по справі Le Comte, Van Leuven i De Meyere vs Belgium, суд має бути неупередженим і безстороннім.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 у справі "Білуха проти України" визначено, що наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст.6 Конвенції має визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі. Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду.

Так, поняття незалежності та об`єктивної безсторонності тісно пов`язані між собою. З суб`єктивної точки зору, суд не повинен виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання. Об`єктивний підхід стосується надання судом необхідних гарантій для відсутності можливості будь-якого правомірного сумніву щодо безсторонності і незалежності суду.

У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду.

Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) у рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 у справі "Білуха проти України" вказано, що "особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного". Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але "вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими".

Частиною третьою статті 39 КАС України передбачено, що відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Таким чином, особа, яка заявляє відвід судді, має навести конкретні обставини, які можуть викликати сумнів у неупередженості.

Слід підкреслити, що не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

В свою чергу, не є підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Зі змісту поданої заяви вбачається, що на думку відповідача у судді Нагірняка М.Ф. вже сформувалась правова позиція у подібних правовідносинах та суб`єктивні внутрішні переконання щодо правовідносин сторін у даній категорії справ, зокрема у справі №240/29121/22, а тому у відповідача існує обґрунтований сумнів, що подальший розгляд справи за участі цього судді буде об`єктивним та неупередженим.

Разом з тим, зазначені доводи стосовно незгоди з ухваленими суддею Нагірняком М.Ф. рішеннями у інших справах носять оціночний характер і не можуть слугувати доказами упередженості та необ`єктивності судді при розгляді адміністративної справи №240/14900/23.

Доводи про те, що такі обставини ставлять під сумнів об`єктивність та неупередженість судді при розгляді даної адміністративної справи, на переконання суду, є надуманими та безпідставними.

Крім того, відповідно до пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року №8 "Про незалежність судової влади", процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Разом з тим, судове рішення відповідачем у справі №240/29121/22 не було оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду, що свідчить про його згоду з результатами розгляду справи та об`єктивність судового розгляду .

Отже, на думку суду, доводи, викладені у заяві, жодним чином не свідчать про неможливість винесення судом законного, справедливого та належним чином обґрунтованого (мотивованого) судового рішення у вказаній справі.

Відтак, аргументи, якими мотивовано заяву про відвід судді не викликають обґрунтованих сумнівів у об`єктивності судді, оскільки немає жодних доказів, які містили б належні, достатні, допустимі та достовірні дані щодо порушення гарантій неупередженості судді Нагірняка М.Ф.

Будь-яких інших обставин та доказів на їх підтвердження, які б свідчили про упередженість судді Нагірняка М.Ф. під час розгляду справи №240/14900/23 відповідач у своїй заяві не зазначив, а суд під час розгляду відповідної заяви також не встановив.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність передбачених частиною першою статті 36 КАС України підстав для задоволення заяви про відвід головуючого судді Нагірняка М.Ф. від розгляду адміністративної справи №240/14900/23, а тому у задоволенні цієї заяви слід відмовити.

Керуючись статтями 36, 37, 39, 40, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Відмовити Житомирській обласній державній адміністрації-Житомирській обласній військової адміністрації у задоволенні заяви про відвід судді Нагірняка М.Ф. від розгляду адміністративної справи №240/14900/23.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена до апеляційного суду.

Суддя О.В. Капинос