Справа № 160/13933/21
Суддя: Кадникова Ганна Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіКадникової Г. В.
за участі секретаря судового засіданняСубботовської О.О.
та учасників справи: представника позивачаЛосева Д.В.
представиника відповідача Леонова О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
Акціонерне товариство "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" (далі АТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", позивач) звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом про:
- визнання протиправними дій Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі відповідач) щодо запитування під час проведення перевірки документів, що не пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів;
- визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення форми В4 від 14.05.2021 року №000/109/32-00-07-01-03-32.
Також на сторінках 4-35 Акту перевірки викладені норми та положення нормативно-правових актів України, які жодним чином не впливають на бухгалтерський облік підприємств, на формування податкового кредиту, не є порушенням податкового законодавства та не підтверджуються первинними документами, наданими для перевірки.
Позивач вказує, що відповідач протиправно, безпідставно та бездоказово зазначає про включення АТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" до складу первинних документів недостовірні та суперечливі відомості (абз.15 сторн.9, абз.1 стор.10 Акту перевірки). При тому, позивачем у період перевірки були надані всі первинні документи, які в повній мірі відповідали вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», податкові накладні, які були виписані контрагентами зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, а тому жодних порушень норм податкового кодексу України та завищення суми від`ємного значення, що зараховуються до складу податкового кредиту за березень 2020 року по податкових накладним виписаним контрагентами не було.
А відтак, позивач вважає висновок відповідача про порушення лише припущенням податкового органу, у зв`язку з чим, податкове повідомлення рішення є протиправним та підлягає скасуванню.
Ухвалою суду позовну заяву залишено без руху на підставі ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) зі встановленням строку для усунення виявлених недоліків.
На виконання ухвали суду позивачем усунуто недоліки позовної заяви.
Ухвалою суду від 25.10.2021 року позовну заяву АТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання.
Відповідачем подано відзив на позовну заяву, за змістом якого проти задоволення позову заперечує, просить відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі, обґрунтовуючи тим, що за розглядом матеріалів перевірки прийняте оскаржуване податкове повідомлення-рішення, в акті перевірці було допущено механічну помилку у його номері, яка не призвела до зміни загальної суми та порушень визначених в акті перевірці.
Щодо посилання позивача про дублювання висновків акту перевірки стосовно контрагентів які скасовано, наказом Державної податкової служби України від 15.03.2021 №295 у зв`язку з виявленням невідповідності висновків акта документальної позапланової виїзної перевірки, відповідачу доручено проведення документальної позапланової перевірки АТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", за результатами якої встановлено порушення п.198.1, п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України позивачем.
Стосовно викладення норм положень нормативно-правових актів України, які регулюють господарську діяльність суб`єкта господарювання зазначено, що первинні документи це документи створені у письмовій електронній формі, фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції та перевірятись на відповідність чинного законодавства.
Щодо посилання позивача на те, що відповідач протиправно, безпідставно та бездоказово зазначає про включення АТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" до складу первинних документів недостовірні та суперечливі відомості, зазначено, засобом виконання посадовими особами контролюючих органів повноважень і обов`язків під час здійснення податкового контролю, є, зокрема, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів. Інформація, зібрана відповідно до норм податкового законодавства, зберігається, опрацьовується в інформаційних базах контролюючих органів, використовується посадовими особами контролюючих органів з метою здійснення податкового контролю і у випадку визнання установленому порядку дій зі здійснення податкового контролю протиправними, така інформація виключається з баз даних контролюючих органів.
Стосовно взаємовідносин АТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" зі суб`єктами господарювання, щодо яких у податкового органу виникли сумніви, то відповідні порушення та висновки викладенні у акті перевірці і зазначено, що лише наявність первинних документів, на підставі яких у бухгалтерському обліку АТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" зроблені записи, не є підставою для висновків про реальність господарських операцій з його контрагентами, а тому висновки стосовно порушень, викладені в акті перевірки, є об`єктивними, обґрунтованими задокументованими та такими, що відповідають нормам чинного законодавства.
Від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що твердження відповідача викладені у відзиві на позовну заяву є необґрунтованими, безпідставними, недоведеними та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, а тому позовні вимоги та обгрунтування, викладені у позовній заяві, підлягають задоволенню в повному обсязі.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов в повному обсязі з підстав, наведених у позові, відповіді на відзив.
Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилаючись на відзив, що міститься в матеріалах справи, просив у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.
Суд, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, вивчивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, при розгляді справи виходить з наступного.
За результатами перевірки складено акт Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 05.04.2021 року №242/32-00-07-01-01-11/00191000 (далі акт перевірки), яким встановлено наступні порушення АТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат":
- п.198.1, п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України внаслідок неправомірного визначення податкового кредиту, що призвело до завищення суми податкового кредиту у березні 2020 року на загальну суму ПДВ 1'214'158грн. 00коп.
Вищевикладене призвело до порушення п.200.1 абз. «в» п.200.4 ст.200 розділу V Податкового кодексу України в частині завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного (податкового) періоду на 1'214'158грн.00коп.
Не погоджуючись з висновками акту перевірки, позивач подав свої заперечення (вих. №52-70/2571 від 16.04.2021 року).
Відповідно до листа відповідача від 07.05.2021 №148/32-00-07-01-01-09 «Про розгляд заперечень», висновки акту перевірки залишені без змін.
На підставі акта перевірки винесено податкове повідомлення-рішення форми «В4» від 14.05.2021 №000/109/32-00-07-01-03-32 (далі - ППР), яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість в декларації за березень 2020 року на суму 1'214'158грн. 00коп.
Позивачем 28.05.2021 року подано скаргу за №52-70/3549 на податкове повідомлення-рішення форми «В4» від 14.05.2021 №000/109/32-00-07-01-03-32.
Рішенням Державної податкової служби України від 28.07.2021 №17275/6/99-00-06-01-02-06 ППР залишено без змін, а скаргу без задоволення.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення слугували висновки перевіряючих податкового органу щодо нереальності господарських операцій за період березень 2020 року по взаємовідносинах із ТОВ «БВК «НОВІ МЕТОДИ» (), ТОВ «СУ-7» (), ТОВ «КРИВБАСРЕМТЕХ» ().

З метою вирішення питання правомірності формування в акті перевірки відповідних висновків, суд досліджує господарські правовідносини АТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" із зазначеними в акті перевірки контрагентами.

Судом встановлено, що між позивачем та ТОВ «СУ-7» укладено 2 договори підряду:

- Договір підряду№2018/д/УКС/1758 від 19.10.2018 року;

- Договір підряду на капітальний ремонт №2019/д/УКС/198 від 19.02.2019 року.

На підтвердження реальності взаємовідносин з ТОВ «СУ-7», в ході проведення перевірки позивачем надано наступні первинні документи:

- Договір підряду №2018/д/УКС/1758 від 19.10.2018 року з додатками та додатковими угодами;

- Договір підряду на капітальний ремонт №2019/д/УКС/198 від 19.02.2019 року з додатками та додатковими угодами;

- рахунки-фактури №№СФ-000000045 від 25.03.2020 року, СФ-000000037 від 13.03.2020 року, СФ-000000038 від 16.03.2020 року, СФ-000000043 від 25.03.2020 року;

- довідки вартості виконаних будівельних робіт за березень 2020р. 4 прим.;

- акти приймання виконаних підрядних робіт з додатками (в т.ч. розрахунок 1.1. Загальновиробничі витрати; відомості ресурсів, відомість об`ємів робіт) за березень 2020р. №№29/03, 7/03, 8/03, 55/03, 5/03, 6/03,15/03, 16/03, 39/03, 40/03;

- акти приймання-передачі давальницьких матеріалів №3 від 28.02.2020, за березень 2020р. №08/03, 39/03 від 18.03.2020 року;

- акти про використані давальницькі матеріали за березень 2020 року №08/03 від 16.03.2020 року, №39/03 від 18.03.2020 року;

- акти на використані при ремонті матеріали та повернення залишків підрядній організації за березень 2020 року №№39/03, 40/03;

- платіжні доручення №№7240 від 02.04.2020 року, 7241 від 02.04.2020 року, 8209 від 14.04.2020 року, 9648 від 05.05.2020 року;

- оборотно-сальдову відомість по рахунку 631 за березень 2020 року.

На підтвердження виконання Договорів підряду №2018/д/УКС/1758 від 19.10.2018 року та №2019/д/УКС/198 від 19.02.2019 року позивачем додатково нададо до суду:

- листи ТОВ «СУ-7» для оформлення перепусток на автотранспорт ТОВ «СУ-7» для в`їзду на територію АТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" від 27.09.2019 року, від 09.10.2019року, вих. №№8/5 від 08.11.2019 року, 22-1 від 02.01.2020 року, від 10.01.2020 року, від 29.01.2020 року, від 15.01.2020 року, від 21.01.2020року;

- листи ТОВ «СУ-7» для оформлення перепусток на працівників ТОВ «СУ-7» для входу на територію АТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" вих. №4/10 від 02.10.2019 року, від 27.09.2019 року, від 22.10.2019 року, від 29.10.2019 року, від 24.10.2019 року, від 01.11.2019 року, від 09.10.2019 року, від 08.10.2019 року, від 12.11.2019 року, від 19.11.2019 року, від 30.01.2020 року, від 28.01.2020 року, від 04.03.2020 року, від 20.02.2020 року, від 26.02.2020 року, від 04.02.2020 року, №4/12 від 27.12.2019 року, від 10.02.2020 року, від 23.12.2019 року, від 16.03.2020 року, від 12.02.2020 року, від 24.01.2020 року, від 17.03.2020 року, від 23.01.2020 року;

- листи ТОВ «СУ-7» про надання дозволів на ввезення/вивезення ТМЦ та інструментів ТОВ «СУ-7» на територію АТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" жовтень 2019 року, листопад 2019 року, грудень 2019 року, січень 2020 року, лютий 2020 року, березень 2020 року;

- накладні ТОВ «СУ-7» на ввезення/вивезення ТМЦ та інструментів ТОВ «СУ-7» на територію АТ «ПІВДГЗК» за жовтень 2019 року, листопад 2019 року, грудень 2019 року, січень 2020 року, лютий 2020 року, березень 2020 року;

- журнали реєстрації вступного інструктажу з питань охорони праці за період з 08.08.2018 року - 06.06.2019 року та з 06.06.2019 року - 17.03.2020 року.

Між позивачем та ТОВ «КРИВБАСРЕМТЕХ» укладено договір про надання послуг №2019/у/ОМТС/679 від 11.06.2019 року.

На підтвердження реальності взаємовідносин з ТОВ «КРИВБАСРЕМТЕХ», в ході проведення перевірки позивачем надано наступні первинні документи:

- договір від 11.06.2019 №2019/у/ОМТС/679 з додатками та додатковими угодами;

- рахунки на оплату №1 від 25.01.2020 року, №2 від 25.01.2020 року, №3 від 25.02.2020 року, №4 від 25.02.2020 року;

- акти здачі-приймання робіт (надання послуг) №1 від 25.01.2020 року, №2 від 25.01.2020 року, №3 від 25.02.2020 року, №4 від 25.02.2020 року;

- платіжні доручення №4446 від 19.02.2020 року, №6885 від 23.03.2020 року;

- оборотно-сальдову відомість pax. №631 за січень-лютий 2020 року.

На підтвердження виконання Договору від 11.06.2019 року№2019/у/ОМТС/679 позивачем додатково надано до суду:

- листи ТОВ «КРИВБАСРЕМТЕХ» для оформлення перепусток на працівників ТОВ «КРИВБАСРЕМТЕХ» для входу на територію АТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" вих. № 158/4 від 25.09.2019 року, 158/2 від 27.09.2019 року, 173/1 від 29.10.2019 року, 179/2 від 11.11.2019 року, 179/1 від 11.11.2019 року, 161/1 від 02.10.2019 року, 140/2 від 22.08.2019 року, 175/5 від 31.10.2019 року, 212/3 від 24.12.2019 року, 208/4 від 18.12.2019 року, 005/1 від 09.01.2019 року, 008/1 від 16.01.2019 року, 017/4 від 05.02.2020 року, 015/1 від 28.01.2019 року, 018/1 від 06.02.2020 року, 013/1 від 24.01.2019 року, 161/3 від 02.10.2019 року, 028/3 від 06.03.2019 року, 030/1 від 11.03.2020 року, 022/1 від 13.02.2020 року, 032/1 від 16.03.2020 року, 004/2 від 08.01.2019 року, 212/9 від 24.12.2019 року, 006/1 від 13.01.2019 року;

- листи ТОВ «КРИВБАСРЕМТЕХ» про надання дозволів та накладні на ввезення/вивезення інструментів ТОВ «КРИВБАСРЕМТЕХ» на територію АТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" вих. № 200/1 від 02.12.2019 року, 201/1 від 05.12.2019 року, 178/5 від 08.11.2019 року, 11/11 від 08.11.2019 року, 178/4 від 08.11.2019 року, 170/1 від 16.10.2019 року, 195/1 від 29.11.2019 року, 20 від 29.11.2019 року, 155/2 від 29.11.2019 року, 040/2 від 23.03.2020 року, 040/1 від 23.03.2020 року, 013/2 від 24.01.2020 року.

Між позивачем та ТОВ «БВК «НОВІ МЕТОДИ» було укладено 4 договори підряду.

- Договір підряду на капітальний ремонт №2019/д/УКС/248 від 05.03.2019 року;

- Договір підряду на капітальний ремонт №2019/д/УКС/575 від 20.05.2019 року;

- Договір підряду на капітальний ремонт №2019/д/УКС/732 від 20.06.2019 року;

- Договір підряду№2020/д/ОГМ/185 від 11.02.2020 року.

На підтвердження реальності взаємовідносин з ТОВ «БВК «НОВІ МЕТОДИ», в ході проведення перевірки позивачем надано наступні первинні документи:

- Договір підряду на капітальний ремонт №2019/д/УКС/248 від 05.03.2019 року, з додатками та додатковими угодами;

- Договір підряду на капітальний ремонт №2019/д/УКС/575 від 20.05.2019 року, з додатками та додатковими угодами;

- Договір підряду на капітальний ремонт №2019/д/УКС/732 від 20.06.2019 року, з додатками та додатковими угодами;

- Договір підряду №2020/д/ОГМ/185 від 11.02.2020 року, з додатками;

- рахунки-фактури №№СФ-0000014 від 28.02.2020, СФ-0000012 від 28.02.2020 року, СФ-0000020 від 27.03.2020 року, СФ-0000013 від 28.02.2020 року, СФ-0000018 від 27.03.2020 року, СФ-0000009 від 27.02.2020 року, СФ-0000010 від 27.02.2020 року, СФ-0000011 від 27.02.2020 року;

- довідки вартості виконаних будівельних робіт за лютий 2020 року, за березень 2020 року;

- акти приймання виконаних підрядних робіт з додатками (в т.ч. розрахунок 1.1. Загальновиробничі витрати; відомості ресурсів, відомість об`ємів робіт) за лютий 2020 року №2, 2-1, 70-0-1-1/02, 18-1, 1-02, 3, 02-02, 03-02, за березень 2020 року, №7, 1;

- акти приймання-передачі давальницьких матеріалів №2 АВЦ 992 від 12.02.2020 року, №3 АВЦ 1245 від 20.02.2020 року, за лютий 2020року №№70-0-1-1/02, 18-1,4, за березень 2020 року №7;

- акти про використані давальницькі матеріали №2 від 13.02.2020 року, №3 від 20.02.2020 року, за лютий 2020 року №№2-1, 70-0-1-1/02, 18-1, 1-02, 02-02, 03-02, за березень 2020р. №7;

- акти на використані при ремонті матеріали та повернення залишків підрядній організації за лютий 2020 року №2, 70-0-1-1/02, 70-0-1-1/02, 18-1, 18-1, 1-02, 02-02, 3, 03-02, за березень 2020року №7, 1;

- платіжні доручення №8698 від 22.04.2020 року, 8697 від 22.04.2020 року, 8674 від 22.04.2020 року, 8715 від 22.04.2020 року, 9253 від 27.04.2020 року, 10504 від 07.05.2020 року;

-оборотно-сальдову відомість pax. №631 за лютий-березень 2020року.

На підтвердження виконання Договорів підряду на капітальний ремонт №2019/д/УКС/248 від 05.03.2019, №2019/д/УКС/575 від 20.05.2019, №2019/д/УКС/732 від 20.06.2019, №2020/д/ОГМ/185 від 11.02.2020 позивачем додатково надано до суду:

- листи ТОВ «БВК «НОВІ МЕТОДИ» для оформлення перепусток на автотранспорт ТОВ «БВК «НОВІ МЕТОДИ» для в`їзду на територію АТ «ПІВДГЗК» від 23.09.2019 року, від 15.01.2020 року , від 03.02.2020 року, від 11.03.2020 року;

- листи ТОВ «БВК «НОВІ МЕТОДИ» для оформлення перепусток на працівників ТОВ «БВК «НОВІМЕТОДИ» для входу на територію АТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" вих. №7 від 09.09.2019 року, 6 від 30.09.2019 року, 6 від 27.09.2019року, 6 від 16.10.2019року, 1115/10 від 15.10.2019 року, 4 від 10.10.2019 року, 4 від 10.10.2019 року, 25 від 23.09.2019 року, 6 від 22.10.2019 року, 6 від 06.11.2019 року, 6 від 07.11.2019 року, 25 від 28.10.2019 року, 6 від 24.10.2019 року, 6 від 27.11.2019 року, 1 від 26.12.2019 року, 6 від 23.12.2019 року, 6 від 08.01.2020 року, 01 від 03.01.2020 року, 4 від 15.01.2020 року, 6 від 08.01.2020 року, 01 від 20.01.2020 року ,6 від 16.01.2020 року, 6 від 03.02.2020 року, 06 від 06.02.2020 року, 6 від 18.02.2020 року, 2 від 26.12.2019 року, 6 від 10.03.2019 року, 016 від 16.03.2020 року;

- листи ТОВ «БВК «НОВІ МЕТОДИ» про надання дозволів на ввезення/вивезення ТМЦ та інструментів ТОВ «БВК «НОВІ МЕТОДИ» на територію АТ «ПІВДГЗК» за вересень 2019 року, жовтень 2019 року, листопад 2019 року, грудень 2019 року, січень 2020 року, лютий 2020 року, березень 2020 року;

- накладні ТОВ «БВК «НОВІ МЕТОДИ» на ввезення/вивезення ТМЦ та інструментів ТОВ «БВК «НОВІ МЕТОДИ» на територію АТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" за жовтень 2019 року, листопад 2019 року, грудень 2019 року, січень 2020 року, лютий 2020 року, березень 2020 року.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (далі ПК України).

Відповідно до пп.14.1.181 п.14.1 ст.14 ПК України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до п.198.1 ст.198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з п.198.2 ст.198 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п.198.3 ст.198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст.39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п.193.1 ст.193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Отже, наведені правові норми дозволяють платнику податку формувати податковий кредит у зв`язку з реальним придбанням товарів (робіт, послуг) та на підставі відповідних розрахункових, платіжних та інших документів, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Згідно з п.198.6 ст.198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до п.200.1 ст.200 ПК України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пункт 200.4 ст.200 ПК України наголошує, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Згідно із п.201.1 ст.201 ПКУ, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пункт 201.10 ст.201 ПК України зазначає, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Всі податкові накладні позивача виписані та зареєстровані після 01.07.2017року.

Суд зазначає, що в ході проведення перевірки посадовими особами АТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" перевіряючим були надані первинні документи, що підтверджують факт реальності господарських операцій, обов`язковість ведення яких передбачена чинним законодавством, які є підставою для формування податкового обліку по взаємовідносинам з вищезазначеними контрагентами, що пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів.

Всі надані первинні документи відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та мають всі необхідні реквізити (печатки підприємств, підписи уповноважених осіб тощо) як наслідок - вони є такими, які підлягають обов`язковому врахуванню як в бухгалтерському, так і в податковому обліку.

Стосовно Закону України «Про технічні регламенти та оцінку відповідності», посилання на який наявний на сторінках 10-21 акту суд зазначає, що цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку з розробленням та прийняттям технічних регламентів і передбачених ними процедур оцінки відповідності, їх застосуванням стосовно продукції, яка вводиться в обіг, надається на ринку або вводиться в експлуатацію в Україні, а також здійсненням добровільної оцінки відповідності.

Введення в експлуатацію - використання продукції за її призначенням споживачем (користувачем) в Україні в перший paз введення в обіг - надання продукції на ринку України в перший раз.

За період березень 2020 року, що перевірявся, суду не надано доказів використання чи введення продукції/ТМЦ в Україні в перший раз ані AT «ПІВДГЗК», ані контрагентами, взаємовідносини з якими перевірялись, відповідно посилання на даний Закон не відповідає обставинам цієї справи.

Закон України «Про транспортно-експедиторську діяльність» визначає правові та організаційні засади транспортно-експедиторської діяльності в Україні і спрямований на створення умов для її розвитку та вдосконалення. Дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають при транспортному експедируванні вантажів усіма видами транспорту, крім трубопровідного.

Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні (надалі - Правила) розроблені та затверджені на виконання п.3 розділу першого Програми заходів щодо забезпечення збереження вантажів, захисту їх від розкрадань і безпеки пасажирів на транспорті, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 05.01.1995 №7 та визначають права, обов`язки і відповідальність власників автомобільного транспорту -Перевізників та вантажовідправників і вантажоодержувачів - Замовників.

АТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" та контрагенти, взаємовідносини з якими описані в Акті перевірки, не укладали договори на перевезення вантажів чи про надання транспортно-експедиторських послуг, АТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" у досліджених взаємовідносинах не є перевізником, вантажовідправником чи вантажоодержувачем, більше того, предметом договорів між АТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" та контрагентами, що зазначені у Акті перевірки - є виконання робіт на підставі договорів підряду, відповідно посилання на зазначені нормативно-правові не мають відношення до формування податкового кредиту в березні 2020 року.

Щодо посилання відповідача на сторінці 22 Акту перевірки на спільний наказ Міністерства транспорту України та Міністерства статистики України «Про затвердження типових форм первинного обліку роботи вантажного автомобіля» суд зазначає, що даний наказ втратив чинність, відповідно до спільного наказу Міністерства інфраструктури України та Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 10.12.2013 №1005/1454.

Стосовно посилання відповідача в Акті перевірці, що позивачем включено в первинні документи «недостовірні та (або) суперечливі відомості» ( абз.15 стор.9, абз.1 стор. 10 Акту перевірки), суд погоджується з обгрунтоуванням позивача, що відповідно до ст.366 Кримінального кодексу України, службове підроблення, тобто внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення документів, а також складання і видача завідомо неправдивих документів карається штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до трьох років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Оскільки за внесення недостовірних даних до первинних документів Кримінальний кодекс України передбачає кримінальну відповідальність, єдиним доказом внесення недостовірних даних до первинних документів, податкових накладних, даних бухгалтерського обліку є вирок у кримінальній справі по ст.366 Кримінального кодексу України.

Стосовно даних, які були використані в ході проведення перевірки та містяться в інформаційно-аналітичних базах ДПС: АІС «Податковий блок», а також архіві електронної звітності, зазначені дані не є беззаперечними доказами, та взагалі доказами, на підставі яких можливо зробити висновки щодо нереальності господарських операцій.

Окрім того, будь-яка податкова інформація, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів суб`єкта господарювання по ланцюгах постачання носить виключно інформативний характер.

Статті 72 та 73 ПК України передбачають певний перелік видів інформації та багато способів її отримання відповідачем.

Використання податковим органом аналітичних викладень та посилань на податкову інформацію в акті перевірки, які зроблені контролюючим органом на підставі програмного забезпечення (АІС «Податковий блок» тощо) та доступних контролюючому органу державних реєстрів та баз даних не можуть братись до уваги, оскільки відповідні програмні продукти до первинних або інших документів, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку Позивача, не відноситься, та не можуть містити усі даних про відповідні явища або фактичні обставини у всієї їх сукупності.

Дані відповідних програмних продуктів, як результат фіксування вузького кола подій, не можуть бути належним та допустимим доказом відсутності фактів здійснення господарських операцій безпосередньо Позивачем, оскільки не грунтується на безпосередньому аналізі первинних документів та не є належним доказом в розумінні діючого законодавства.

Аналогічних висновків також дійшов Верховний Суд в постановах від 27.03.2018 року по справі №816/809/17 та від 20.03.2018 року у справі №804/939/16.

При розгляді посилання відповідача у відзиві, що ним було проведено аналіз ланцюгів постачання робіт та послуг, проведено аналіз співставлення придбання/продажу контрагентами робіт, послуг та встановлено, що контрагенти позивача не мали можливості здійснювати постачання та надавати послуги, у зв`язку з відсутністю трудових/матеріальних ресурсів, виробничих потужностей тощо, суд зазначає, що аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Наведена правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 31.07.2018 р. у справі №817/1339/17 (адміністративне провадження №К9901/49539/18).

Також, навіть якщо контрагентами було порушено вимоги податкового законодавства, то це не повинно тягти відповідальність та негативні наслідки для позивача.

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини є джерелом права, свідчить про те, що коли державні органи мають інформацію про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб`єкту, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб, за відсутності будь-яких ознак, які б вказували на те, що вони були безпосередньо залученні до таких зловживань (рішення Європейського суду з прав людини від 09.01.2007 р. у справі Інтерсплав проти України).

Крім того, суд зазначає, що покупець (замовник) товару та послуг немає обов`язку та повноважень здійснювати контроль за дотриманням контрагентами вимог законодавства щодо здійснення їх господарської діяльності.

У свою чергу, ст.61 Конституції України встановлено, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Згідно зі ст.ст.46-49 Податкового кодексу України ведення податкового обліку покладено на кожного окремого платника податку, при цьому такий платник податків несе самостійну відповідальність за порушення ведення податкового обліку.

Крім того, рішенням Державної податкової служби України від 02.10.2022 №29349/6/99-00-06-020-02-06 про результати розгляду скарги АТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" скасовано податкове повідомлення рішення відповідача від 24.07.2020 року №003115013 у частині не підтвердження реальності здійснення господарських операцій з ТОВ «БВК «НОВІ МЕТОДИ», ТОВ «СУ-7», ТОВ «КРИВБАСРЕМТЕХ».

Разом з тим, встановлено, що відповідач повторно провів перевірку у зв`язку з виявленням невідповідності висновків акту документальної позапланової виїзної перевірки АТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" від 19.06.2020 року №38/28-10-50-13/00191000, використав ті самі первинні документи, що і в першій перевірці та дійшов тих самих висновків.

Представником відповідача було підтверджено даний факт у судовому засіданні при наданні пояснень та зазначено, що повторно дії та рішення відповідача в адміністративному порядку не оскаржувалися.

Проте, в матеріалах справи наявні заперечення позивача від 16.04.2021 року №52-70-2571 на Акт перевірки від 05.04.2021 року №24232-00-07-01-01-11/00191000 та скарга на податкове повідомлення-рішення форми «В4» від 14.05.2021 року №000-109-32-00-07-01-01-09-32.

Суд зазначає, що контрагенти позивача, діяльність з якими була предметом перевірки станом на перевіряємий період та станом на момент здійснення господарських правовідносин були зареєстрованими в якості платника податку на додану вартість, мали індивідуальний податковий номер, а всі виписані ними податкові накладні зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Тобто, всі вищеперелічені контрагенти мали необхідний обсяг цивільної та податкової правоздатності, оскільки перебували на обліку у органах податкової служби та були зареєстровані як платники податку на додану вартість.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд доходить висновку про необґрунтованість висновків акту перевірки, які стали підставою для винесення спірного податкового повідомлення-рішення, оскільки такі висновки базуються виключно на недоліках в роботі контрагентів позивача, на яких позивач не може жодним чином впливати та не може відповідати за правильність оформлення їх діяльності та відображення її в податковому обліку таких контрагентів.

Відтак, оскаржуване податкове повідомлення-рішення форми В4 Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 14.05.2021 року №000/109/32-00-07-01-03-32 є протиправним та підлягає скасуванню.

А тому позовні вимоги і цій частині підлягають задоволенню.

Стосовно позовної вимоги про визнання дій Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків щодо запитування під час проведення перевірки документів, що не пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів протиправними, суд зазначає наступне.

Відповідачем проведена перевірка АТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат".

Встановлено нереальність господарських операцій, оскільки на думку відповідача, через прохідну працює більше людей, ніж працює на підприємстві.

Відповідачем направлено письмовий запит від 26.03.2021 з повідомленням про необхідність надання у термін до 30.03.2021 інформації та документів, які не були надані до документальної позапланової виїзної перевірки, яка проводилась з 26.05.2020 року по 16.06.2020 року, за результатами якої було складено акт №13/28-10-50-13/00191000 від 19.06.2020 про ненадання до перевірки оригіналів, належним чином завірених копій первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів щодо контрагентів позивача, а саме:

- інформацію стосовно видачі особистих перепусток працівникам підрядної організації та/або Субпідрядної організації;

- журнали заявок на видачу працівникам контрагентів-постачальників робіт та послуг перепусток та/або тимчасових перепусток;

- заявки на видачу пропусків на транспорт, журнали реєстрації тимчасових перепусток для в`їзду автотранспорту на територію підприємства та накладні-вимоги на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів, в яких здійснено відмітку охоронної служби на дозвіл по переміщення території;

- письмові згоди на залучення контрагентів до виконання робіт субпідрядних організацій або застосування штрафу до контрагентів та інше.

Позивач відмовив у наданні вищевказаних документів, оскільки вважає що вказані документи не є первинними в розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність», чинним законодавством України не передбачено обов`язку складання даних документів, їх складання є правом, а не обов`язком контрагентів.

За результатами позапланової виїзної перевірки АТ Південний гірничо-збагачувальний комбінат" було складено акт №14/32-00-07-01-01-28/00191000 від 31.03.2021 про ненадання до перевірки оригіналів, належних чином завірених копій первинних фінансово-господарських операцій, бухгалтерських та інших документів.

Судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у постанові від 21.02.2020 у справі №826/17123/18 сформулювала правовий висновок, відповідно до якого, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

Таким чином, звертаючись до суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення, позивач вправі посилатись на процедурні порушення проведення перевірки та надіслання рішень за результатами перевірки, а суд зобов`язаний надавати правову оцінку таким доводам позивача в першу чергу.

В обґрунтування підстав звернення до суду позивачем, крім іншого, зазначено про протиправність дій Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків щодо запитування під час проведення перевірки документів, що не пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів.

За змістом ст.83 ПК України для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; експертні висновки, надані відповідно до ст.84 цього Кодексу та інших законів України; судові рішення; виключено; податкові консультації, інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи.

Згідно з п.86.1 ст.86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, або особами, уповноваженими на це у встановленому порядку, у строки, визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.

Акт перевірки - документ, який складається у передбачених цим Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає її результати.

Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку (ч.2 ст.3 Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні»).

Відповідно до ст.4 Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік та фінансова звітність ґрунтуються на таких принципах:

повне висвітлення - фінансова звітність повинна містити всю інформацію про фактичні та потенційні наслідки господарських операцій та подій, здатних вплинути на рішення, що приймаються на її основі;

автономність - кожне підприємство розглядається як юридична особа, відокремлена від її власників, у зв`язку з чим особисте майно та зобов`язання власників не повинні відображатися у фінансовій звітності підприємства;

послідовність - постійне (з року в рік) застосування підприємством обраної облікової політики. Зміна облікової політики можлива лише у випадках, передбачених національними положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку, міжнародними стандартами фінансової звітності та національними положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку у державному секторі, і повинна бути обґрунтована та розкрита у фінансовій звітності;

безперервність - оцінка активів та зобов`язань підприємства здійснюється виходячи з припущення, що його діяльність буде тривати й надалі;

нарахування - доходи і витрати відображаються в бухгалтерському обліку та фінансовій звітності в момент їх виникнення, незалежно від дати надходження або сплати грошових коштів;

превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми;

єдиний грошовий вимірник - вимірювання та узагальнення всіх господарських операцій підприємства у його фінансовій звітності здійснюються в єдиній грошовій одиниці;

інших принципах, визначених міжнародними стандартами або національними положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку, або національними положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку в державному секторі залежно від того, які з наведених стандартів застосовуються підприємством.

Згідно з ч.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених пунктом 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом визначених законодавством термінів, але не менш як 1095 днів (2555 днів - для документів та інформації, необхідної для здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статей 39 та 39-2 цього Кодексу) з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а в разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності, та документів, пов`язаних з виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, - не менш як 1095 днів з дня здійснення відповідної господарської операції (для відповідних дозвільних документів - не менш як 1095 днів з дня завершення терміну їх дії) (п.44.3 ст.44 ПК України).

Згідно з п.85.4 ст.85 ПК України при проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

Законом встановлено обов`язок платника податків надавати документи під час проведення перевірки та повноваження перевіряючих отримувати документи.

Суд зазначає, що витребування певних документів, з якими не згоден позивач, не є підставою для визнання дій відповідача протиправними під час розгляду питання про правомірність прийняття податкових повідомлень-рішень.

Більше того, за наслідками розгляду цієї справи встановлено протиправність прийнятого податкового повідомлення-рішення та повноту наданих позивачем документів, відтак вимога про протиправність дій Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків щодо запитування під час проведення перевірки документів, що не пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, жодним чином не відновить порушені права позивача, оскільки вони відновлені визнанням протиправними та скасуванням податкових повідомлень-рішень, прийнятих за результатами проведеної перевірки.

А тому позовні вимоги в цій частині не підлягають задовленню.

Відповідно до ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням зазначеного, на підставі наявних у матеріалах справи доказів, виходячи з системного аналізу норм чинного законодавства України, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до ч.1 ст.143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду у розмірі 20482грн. 37коп., що документально підтверджується платіжним дорученням №9994261 від 10.08.2021 року.

Отже, сплачений судовий збір за подачу позову до суду підлягає частковому стягненню на користь позивача пропорційно задоволених вимог у розмірі 18212грн.37коп. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст.90, 139, 241-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми В4 Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 14.05.2021 року №000/109/32-00-07-01-03-32.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути зі Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (49600, м.Дніпро, пр.Олександра Поля, 57, ) за рахунок бюджетних асигнувань суму судового збору в розмірі 18212грн.37коп. (вісімнадцять тисяч двісті дванадцять гривень 37 копійок) на користь Акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" (50026, м.Кривий Ріг, ).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 18 липня 2022 року.

Суддя Г. В.Кадникова