Справа № 487/2233/23
Суддя: Сухаревич З. М.
Дата ухвалення: 2023-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 487/2233/23
Провадження № 2-а/487/52/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2023 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва, у складі головуючого судді Сухаревич З.М., за участю секретаря судового засідання Сердюк В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

20 квітня 2023 до Заводського районного суду м. Миколаєва звернувся ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції, в якому просить: скасувати постанову від 12.11.2020 року серія ГАА №509799 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 175-1 КУпАП; закрити провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що його ніколи не затримувала поліція, ані з приводу паління будь-яких виробів, в тому числі тютюнових, ані з будь-якого іншого приводу. Підпис в постанові від 12.11.2020 року серія ГАА №509799 йому не належить. Він не перебував взагалі 12.11.2020 року у вказаному в постанові місці. Наприкінці березня 2023 року він випадково дізнався про існування п`яти постанов про притягнення його до адміністративної відповідальності. В постанові документом, що посвідчує особу, вказано ІПНП, але в той період за відсутність на вулиці документу, що посвідчує особу, також існувала адміністративна відповідальність. Але за це постанову не винесено. В постанові вказано, що він перебував за адресою: АДРЕСА_1 та палив тютюнові вироби, але не вказано що знаходиться за цією адресою, не вказано які вимоги та норми Законодавства України ним порушено. Окрім постанови про адміністративне правопорушення до матеріалів нічого не надано. За таких обставин, з огляду на вищевказане та відсутність доказів, на підтвердження вчинення ним правопорушення, позивач вважає, що в його діях адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 175-1 КУпАП.

28 квітня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

09 червня 2023 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник відповідача позов не визнає, посилаючись на те, що факт правопорушення та процедуру винесення постанови було зафіксовано на нагрудний відеореєстратор. Оскільки УПП у м. Миколаєві має обмежені технічні можливості для зберігання значного обсягу інформації тривалий час, то відеозапис на час отримання ухвали суду разом з позовною заявою та доданих до неї документів було видалено за сплином 35-денного терміну зберігання. Тому надати відеозаписи в якості доказу до суду не видається можливим, але це не значить, що особа яка вчинила проступок має уникнути адміністративної відповідальності. В позовній заяві ОСОБА_1 зазначає, що підписи на всіх постановах різні та не належать йому. Але відповідно до посадових інструкцій поліцейського/інспектора та Закону України «Про національну поліцію» поліцейські під час несення служби та складання матеріалів по справах про адміністративні правопорушення не зобов`язані перевіряти справжність підпису особи яка притягається до адміністративної відповідальності. Тому ОСОБА_1 міг навмисно спотворити власний підпис. Оцінку доказів поліцейським було здійснено на підставі ст. 252 КУпАП. Постанова серії ГАА № 509799 від 12.11.2020 є обґрунтованою та законною.

Дослідивши матеріали та надані докази, суд приходить до такого.

Судом встановлено, що 12.11.2020 року поліцейським Управління патрульної поліції в Миколаївській області Александровим В.І. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серія ГАА № 509799, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.175-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170,00 гривень.

Згідно даної постанови правопорушення полягає в тому, що 12.11.2020 р. приблизно о 02 год. 00 хв. за адресою: м. Миколаїв, Заводський район, пров. Суднобудівників, 10 ОСОБА_1 палив тютюнові вироби марки «Комплімент» у громадському місці, що відповідно до ст. 13 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» заборонено. Правопорушення вчинено повторно протягом року з 24.06.2020 ГАА 241647.

Відповідно до вимог ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, обставини вчинення адміністративного правопорушення, які викладені у постанові, мають встановлюватись на підставі оцінених органом (посадовою особою) доказів, що є допустимими, тобто зібраними у встановленому цим Кодексом порядку.

Єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення суду надано лише оскаржувану постанову серія ГАА № 509799 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 172-1 КУпАП.

Частина 2 ст.175-1 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню

Частина 1 ст.175-1 КУпАП передбачає відповідальність за куріння тютюнових виробів у місцях, де це заборонено законом, а також в інших місцях, визначених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради.

Відтак, вказана норма статті є бланкетною, тобто відсилає до закону або відповідного рішення.

В оскаржуваній постанові зазначено, що ОСОБА_1 палив тютюнові вироби у громадському місці, та є посилання на ст. 13 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення».

Однак, вказана стаття встановлює заборону куріння у певних місцях, які визначені у ній. Проте, у постанові не конкретизовано пункт статті 13 цього Закону, який на думку поліцейського порушив ОСОБА_1 .

Окрім цього, відповідачем взагалі не надано доказів вчинення ОСОБА_1 вказаного правопорушення. Зокрема: посилаючись у постанові на вчинення правопорушення повторно, відповідач не надав копію постанови, на яку посилається; посилаючись на посвідчення особи за допомогою ІПНП, відповідачем не надано відповідно витягу. Також не надано відеозапису, з посиланням на його видалення за сплином строку зберігання.

Суд звертає увагу, що статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення.

Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення позивачем правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Окрім цього, вказана постанова містить недоліки, про які судом зазначено вище, а тому у такому вигляді не може бути належним доказом у справі.

Враховуючи встановлені обставини справи, суд приходить до висновку про необґрунтованість притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.175-1 КУпАП, оскільки відсутні докази наявності у діях позивача складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена вказаною нормою права.

Відповідно до ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності адміністративний суд має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Підсумовуючи викладене, суд доходить висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.175-1 КУпАП, тому оскаржувану постанову слід скасувати та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Розподіляючи судові витрати, суд виходить з такого.

Приписами ч. 1 ст. 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, оскільки позовні вимоги задоволені в повному обсязі, а відповідач - УПП в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції є територіальним (відокремленим) підрозділом Департаменту патрульної поліції, який є юридичною особою та здійснює фінансове забезпечення своїх підрозділів, суд приходить до висновку, що саме з Департаменту патрульної поліції за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Оскільки позивач не сплачував судовий збір при поданні позову, судовий збір слід стягнути на користь держави.

Керуючись ст.2, 5-15, 73-77, 90, 139, 242-246, 286, 293, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ГАА № 509799 від 12.11.2020, складену відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 175-1 КУПАП скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції (, адреса місцезнаходження юридичної особи: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3), за рахунок його бюджетних асигнувань, на користь держави судовий збір у сумі 536,80 грн.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: 54056, м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 1-Б/1.

Повне рішення суду складено 14 червня 2023 року.

Суддя: З.М. Сухаревич