Справа № 340/4629/21
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2023-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 червня 2023 року м. Дніпросправа № 340/4629/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Бишевської Н.А. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпро

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 06 березня 2023 року

у справі № 340/4629/21

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області

про визнання бездіяльності протиправною та стягнення середнього заробітку,-

ВСТАНОВИВ:

05 серпня 2021 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, у якому з урахуванням заяв про збільшення позовних вимог просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не проведення остаточного розрахунку в день звільнення позивача;

- стягнути на користь позивача з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань витрати на відрядження в сумі 7620 грн;

- стягнути на користь позивача з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань середній заробіток за весь час затримки остаточного розрахунку при звільненні в сумі 142439,92 грн.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 06 березня 2023 року у справі № 340/4629/21 в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення середнього заробітку - відмовлено.

Судом першої інстанції зазначено, що позивачем не виконано вимоги Інструкції про службові відрядження поліцейських у межах України, затвердженої наказом МВС України від 02.08.2017 року № 672, зокрема щодо надання до ГУНП у п`ятиденний термін відповідних документів, підтверджуючих понесені витрати під час відрядження. За таких умов суд вказав, що у відповідача відсутній обов`язок щодо виплати позивачеві понесених витрат. Разом з тим, суд не встановив правових підстав для задоволення позовної вимоги про стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку при звільненні в сумі 142439,92 грн., оскільки той факт, що позивачеві не виплачені при звільненні будь-які належні йому до виплати суми, у спірних правовідносинах не підтверджено.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, згідно якої просить скасувати рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 06 березня 2023 року у справі № 340/4629/21, як таке що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Позивач вказує, що наказом відповідача від 25.11.2020 №1673 був відряджений до Національної академії внутрішніх справ і цим наказом зобов`язано забезпечити виплату коштів на відрядження, УФЗБО відповідача зобов`язано забезпечити позивача коштами на відрядження під звіт (авансом), позивач не мав звертатися за цим до бухгалтерської служби, проте кошти на відрядження авансом позивачеві виділені не були. Скаржник вважає, що відповідач не забезпечивши позивача коштами на відрядження авансом повинен компенсувати витрати на відрядження, а подання позивачем звіту через півроку з моменту відрядження є припущенням суду першої інстанції. Зазначає, що оскільки у відшкодуванні витрат на відрядження відповідачем відмовлено, має місце затримка виплати при звільненні позивача всіх сум, що йому належать, у зв`язку з чим відповідач зобов`язаний сплатити позивачу його середній заробіток за весь час затримки повного розрахунку на день винесення судового рішення.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ст. 311 КАС України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, та зазначає:

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, позивач проходив службу в Головному управлінні Національної поліції в Кіровоградської області.

Відповідно до наказу ГУНП в Кіровоградській області №1679 від 25 листопада 2020 року позивач перебував у відрядженні з 30 листопада по 26 грудня 2020 року у місті Києві.

Наказом Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області №211о/с позивача звільнено з 31.05.2021 зі служби в поліції за пунктом 7 частини 1 статті 77 (за власним бажанням).

22 червня 2021 року позивач звернувся до відповідача із заявою про відшкодування витрат на відрядження та подав: звіт про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт; посвідчення про відрядження № 00050; рахунки та фіскальні чеки за проживання; проїзні квитки.

Однак, листом від 06 липня 2021 року № Т-70/01/28-21 відповідач відмовив у відшкодуванні позивачеві витрат на відрядження.

Не погоджуючись з відмовою відповідача, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить із такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень п. 1, 2 розділу І Інструкції про службові відрядження поліцейських у межах України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 02.08.2017 №672, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22.08.2017 №1042/30910 (далі - Інструкція №672), ця інструкція визначає особливості направлення у службові відрядження поліцейських структурних підрозділів апарату центрального органу управління поліції, міжрегіональних територіальних органів Національної поліції та головних управлінь Національної поліції в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, областях, м. Києві, у тому числі їх територіальних (відокремлених) підрозділів (управлінь, відділів, відділень поліції), а також підприємств, закладів та установ, що належать до сфери управління Національної поліції України (далі - органи (підрозділи) поліції), у межах України.

Службовим відрядженням вважається поїздка поліцейського за наказом, підписаним керівником органу поліції або особою, яка виконує його обов`язки, його першим заступником або заступниками відповідно до їх компетенції, на певний строк до іншого населеного пункту для виконання службового завдання поза місцем його постійної служби.

Згідно положень п.1 розділу ІІ Інструкції №672 при направленні поліцейського у службове відрядження видається наказ, підписаний керівником органу поліції або особою, яка виконує його обов`язки, його першим заступником або заступниками відповідно до розподілу функціональних обов`язків (посадових інструкцій).

Відповідно до приписів п.1 розділу ІІІ Інструкції №672 поліцейському, який направляється у службове відрядження, видається посвідчення про відрядження з талоном посвідчення про відрядження та карткою автоматизованої інформаційної системи "Відрядження" інформаційно-телекомунікаційної системи "Інформаційний портал Національної поліції України", які оформлюються відрядженою особою.

Орган (підрозділ) поліції самостійно забезпечує виготовлення бланків посвідчень про відрядження.

На бланку посвідчення про відрядження проставляється відповідні серія та номер.

Виїзд поліцейського у службове відрядження без посвідчення про відрядження не дозволяється.

Положенням п.4 розділу ІІІ Інструкції №672 встановлено, що поліцейський, який виїжджає у службове відрядження, зобов`язаний у підрозділі документального забезпечення органу (підрозділу) поліції отримати посвідчення про відрядження, заповнити всі його реквізити, після чого у разі необхідності подати талон посвідчення про відрядження до бухгалтерської служби органу (підрозділу) поліції для отримання авансу.

Відтак, колегія суддів зазначає, що поліцейський, який виїжджає у службове відрядження, у разі необхідності отримання авансу має подати талон посвідчення про відрядження до бухгалтерської служби органу (підрозділу) поліції.

Зі змісту матеріалів справи вбачається, що наказом відповідача №1679 від 25.11.2020 року позивача відряджено з 30 листопада по 26 грудня 2020 року до Національної академії внутрішніх справ (м. Київ).

Так, позивачу надано посвідчення про відрядження від 27.11.2020 №00050, згідно з яким строк відрядження становить 27 днів, з 30.11.2020 року по 26.12.2020 року, а також талон посвідчення про відрядження від 27.11.2020 №00050.

В свою чергу, матеріали справи не містять доказів, що позивач з метою виконання приписів п.4 розділу ІІІ Інструкції №672 подавав талон посвідчення про відрядження від 27.11.2020 №00050 до бухгалтерської служби відповідача з метою отримання авансу.

З цих підстав, апеляційний суд дійшов висновку, що відповідач правомірно не видавав та не перераховував позивачу аванс на відрядження.

Положенням п.9 розділу ІІІ Інструкції №672 передбачено, що витрати на службове відрядження відшкодовуються відповідно до постанови КМУ № 98 та Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 13 березня 1998 року № 59, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 31 березня 1998 року за № 218/2658 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 17 березня 2011 року № 362) (із змінами).

Приписами п.16-18 розділу ІІІ Інструкції №672 визначено, що після повернення зі службового відрядження протягом п`яти робочих днів поліцейський зобов`язаний подати до бухгалтерської служби картку АІС «Відрядження» у паперовому вигляді, посвідчення про відрядження та звіт про використання коштів.

Поліцейський заповнює картку АІС «Відрядження» відповідно до порядку її заповнення, визначеного в посвідченні про відрядження.

Якщо до бухгалтерської служби звіт про використання коштів подано заповненим неповністю, з помилками та/або без підтвердних документів, його разом зі всіма документами повертають поліцейському без виконання.

Поліцейський у строк до трьох робочих днів з часу повернення звіту про використання коштів повинен подати до бухгалтерської служби виправлений звіт про використання коштів та підтвердні документи.

Як правильно звернув увагу суд першої інстанції, Інструкцією № 672 встановлено обов`язок поліцейського подати документи про перебування у відрядженні, зокрема звіт про використання коштів, протягом п`яти робочих днів після повернення зі службового відрядження.

Апеляційним судом зі змісту матеріалів справи досліджено, що позивач подав відповідачу звіт про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт (без номеру та дати) лише разом із заявою від 22.06.2021, яка отримана відповідачем 02.07.2021.

Натомість, в матеріалах справи відсутні докази, що позивач керуючись приписами п.16 розділу ІІІ Інструкції №672 протягом п`яти робочих днів після повернення зі службового відрядження, в яке він був відряджений згідно наказу №1679 від 25.11.2020 року, надав відповідачу звіт про використання коштів.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що позивач не виконав положення Інструкції №672, а тому відповідач правомірно відмовив позивачу щодо відшкодування витрат на відрядження. Відтак, підстави для стягнення на користь позивача з відповідача витрат на відрядження в сумі 7620 грн. відсутні, зворотні доводи скаржника свого підтвердження не знайшли.

В свою чергу, оскільки у відшкодуванні витрат на відрядження відповідач відмовив правомірно, колегія суддів відхиляє доводи скаржника про те, що мала місце затримка виплати при звільненні позивача всіх сум, що йому належать, а також, що відповідач зобов`язаний сплатити позивачу його середній заробіток за весь час затримки повного розрахунку на день винесення судового рішення.

Підсумовуючи, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права.

Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 06 березня 2023 року у справі № 340/4629/21 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки передбачені ст.ст.328,329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко