Справа № 120/1399/23
Суддя: Губська Людмила Вікторівна
Дата ухвалення: 2023-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 120/1399/23 Головуючий у І інстанції - Богоніс М.Б.,
Суддя-доповідач - Губська Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

суддів: Епель О.В., Карпушової О.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 21 березня 2023 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Голови Сьомого апеляційного адміністративного суду про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, в якому просить визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо розгляду її скарг від 27.10.2021 та 25.11.2022 та зобов`язати розглянути її скарги у встановленому законом порядку.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 21 березня 2023 року позовну заяву повернуто позивачу на підставі п. 1 ч. 4 ст. 169 КАСУ.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивачка подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

Свої вимоги обґрунтовує порушенням судом першої інстанції норм процесуального права. Апелянт зазначає, що при вирішенні питання про відкриття провадження у справі суд не може надати оцінку достатності або недостатності всіх обставин, наявності або відсутності доказів. Зауважує, що зазначені питання вирішуються на інших стадіях адміністративного процесу. Зазначає, що відповідність наданих нею документів оригіналу може бути також установлена після відкриття провадження у справі. Наполягає, що нею до позовної заяви не додавалась будь-яка довіреність.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до ч. 2 ст. 312 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи рішення про повернення позовної заяви суд першої інстанції виходив з того, що у заяві від 16.03.2023 позивачкою висловлено незгоду із підставами залишення позовної заяви без руху, тобто суд дійшов висновку, що жодного із недоліків позовної заяви, про які зазначено в ухвалі від 21.02.2023, позивачкою не було усунуто.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст.ст. 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Так, відповідно до матеріалів справи, ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 21.02.2023 позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху та зобов`язано надати суду:

- уточненого тексту позовної заяви із зазначеною у ній інформацією про представника, обсяг якої передбачений пунктом 2 ч. 5 ст. 160 КАС України та подання до суду оригіналу або належним чином засвідченої копії довіреності від 28.09.2021 якою ОСОБА_1 уповноважує ОСОБА_2 на представництво своїх інтересів;

- доказів надіслання та отримання Сьомим апеляційним адміністративним судом скарг позивачки від 27.10.2021 та 25.11.2021 (25.11.2022);

- засвідчених у встановленому порядку копій документів, що долучені до матеріалів позовної заяви в двох примірниках (для суду та для надіслання відповідачу);

16.03.2023 від позивачки до суду першої інстанції надійшла заява щодо виконання ухвали Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21.02.2023.

Судом апеляційної інстанції установлено, що позовна заява ОСОБА_1 містить вимоги про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо нерозгляду її скарг та зобов`язання відповідача розглянути ці її скарги.

На підтвердження обставин, на яких ґрунтуються її вимоги, позивачкою до позовної заяви згідно з описом додатків додані дві скарги від 27.10.2021 та від 25.11.2022.

Вказуючи на невідповідність поданої заяви вимогам ч. 5 ст. 160 КАС України, суд першої інстанції виходив з того, що позивачкою не додані докази надіслання та отримання Сьомим апеляційним адміністративним судом скарг від 27.10.2021 та від 25.11.2022.

Колегія суддів враховує, що згідно ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Втім, відповідно до ч. 3 ст. 9 КАС України кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому, зміст принципу офіційного з`ясування всіх обставин у справі зобов`язує адміністративний суд до активної ролі у судовому засіданні.

Так, згідно ч. 4 ст. 9 КАС України суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Згідно з вимогами п. 3 ч. 2 ст. 173 КАС України визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів є завданням підготовчого провадження, якому передує відкриття провадження у справі.

На стадії прийняття позовної заяви та перевірки її на відповідність вимогам ст.ст. 160, 161 КАС України суд позбавлений можливості надати оцінку тим чи іншим доказам, з`ясувати їх достатність для вирішення справи, їх належність та допустимість.

Верховним Судом у постанові від 27.07.2022 у справі № 320/7112/21 зазначено, що встановлення наявності чи відсутності порушеного права позивача на стадії прийняття позовної заяви та відкриття провадження у справі не завжди є очевидним і не може розцінюватись як належна підстава для повернення позовної заяви з цих підстав.

Колегія суддів зауважує, що позивачка на виконання вимог ч. 4 ст. 161 КАС України при поданні позовної заяви надала суду докази на підтвердження обставин, на яких ґрунтуються її позовні вимоги, обсяг яких вважала достатнім.

За вказаних обставин, позиція суду першої інстанції щодо наявності підстав для залишення позовної заяви без руху з підстав ненадання позивачем доказів та, відповідно, повернення позовної заяви позивачці з підстав неусунення недоліків позовної заяви у вказаній частині, є помилковою.

Суд апеляційної інстанції також не погоджується із висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для повернення позовної заяви з тих мотивів, що додані до позовної заяви документи не засвідчені належним чином з урахуванням положень ДСТУ 4163-2003, оскільки останні надавались суду в оригіналі. Крім того, позивачка є авторкою зазначених скарг.

Що стосується посилань суду першої інстанції на невідповідність підписів на позовній заяві, заяві про усунення недоліків зразку підпису, який перевірено та посвідчено Старостою Степанівського Старостинського округу Зашкарук С.Ф. у довіреності від 28.09.2021 колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Законодавчі вимоги щодо форми і змісту позовної заяви визначені ст. 160 КАС України, а ст.161 КАС України визначено документи, що додаються до позовної заяви.

Згідно ч. 2 ст. 160 КАС України позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

В силу вимог ч.ч. 1, 2 ст. 59 КАС України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені, зокрема довіреністю фізичної або юридичної особи. Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою.

Отже, закон наділяє правом звернення до суду особи або самостійно, або через представника. При цьому, якщо позов подається представником, то, по-перше, інформація про представника повинна бути зазначена у позовній заяві згідно ч. 6 ст. 160 КАС України, а по-друге, до позовної заяви мають бути надані належні докази на підтвердження повноважень такого представника.

У частині 10 статті 44 КАС України вказано, якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника). Тобто, особистий підпис учасника справи на поданій ним до суду заяві є обов`язковим реквізитом такої заяви (позовної заяви), який надає їй юридичної сили та вказує на власне волевиявлення відповідної особи, яка звертається до суду, на вчинення певної процесуальної дії.

Як зазначено в ухвалі Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21.02.2023 «…позовну заяву підписано від імені позивачки ( ОСОБА_1 ). У тексті позову немає жодної інформацій яка б вказувала на те, що його підписано представником. Однак до позовної заяви долучено незасвідчену фотокопію довіреності від 28.09.2021 (чинна до 28.09.2023) відповідно до якої ОСОБА_1 уповноважує ОСОБА_2 бути її представником у тому числі й у судах.

Ознайомившись із підписом проставленим на позовній заяві та підписом ОСОБА_1 на довіреності від 28.09.2021 очевидними є відмінності їх графічних ознак, що вказує на приналежність підписів різним особам. Виявлена невідповідність підпису позивачки є очевидною та не потребує будь-яких спеціальних знань, з огляду на що суд доходить переконання про те, що позовна заява не підписувалася особисто ОСОБА_1 , а підписана від її імені іншою особою.

Долучена до матеріалів позову фотокопія довіреності від 28.09.2021 може вказувати на оформлення та подання до суду позовної заяви від імені ОСОБА_1 ОСОБА_2 .

З метою перевірки цієї обставини судом оглянуто виконані ОСОБА_2 підписи на документах у інших справах за його участю (у статусі позивача чи представника) які перебували в провадженні Вінницького окружного адміністративного суду (№ 120/6436/22, № 120/8458/22, № 120/9097/22, 120/10893/22, 120/324/23, 120/1044/23, 120/1400/23).

За результатом проведеного аналізу встановлено, що підпис на позовній заяві ОСОБА_1 належить ОСОБА_2 »

Однак, досліджуючи позовну заяву позивачки, колегія суддів встановила, що до неї не було додано фотокопії довіреності від 28.09.2021 року (відсутня в переліку додатків).

Таким чином, колегія суддів вважає передчасним висновок суду першої інстанції відносно того, що підпис на позовній заяві ОСОБА_1 не є її особистим підписом, оскільки суд був позбавлений встановити даний факт саме з позовної заяви.

Варто зауважити, що ст. 160 КАС України передбачає можливість суду залишити позовну заяву без руху, якщо вона не відповідає її вимогам та надати позивачу можливість усунути недоліки.

Також, ст. 111 КАС України, передбачає можливість проведення попереднього судового засідання з метою з`ясування всіх обставин, необхідних для підготовки справи до судового розгляду та вжиття заходів для всебічного та об`єктивного розгляду і вирішення справи.

Проте, суд першої інстанції, повертаючи позовну заяву, формально підійшов до вирішення питання, не дав можливості позивачу довести своє право на звернення до суду з даною позовною заявою, а також встановити, чи підписана позовна заява з дотриманням вимог КАС України, чим завадив позивачу у доступі до суду.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні питання про повернення позовної заяви було порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала має бути скасована з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 312 КАС України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 312, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 21 березня 2023 року - скасувати.

Адміністративну справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню.

Головуючий-суддя: Л.В. Губська

Судді: О.В. Епель

О.В. Карпушова