Справа № 698/469/22
Суддя: Лазаренко В. В.
Дата ухвалення: 2023-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 698/469/22
Провадження №2-а/698/1/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2023 р. Катеринопільський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого - судді Лазаренка В.В.,

за участю секретаря судового засідання Гончар Т.О.,

представника позивача адвоката Кремінець М.М.,

представника відповідача ГУНП у Черкаській області Колєснік Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Головного управління Національної поліції у Черкаській області про скасування постанови серія БАВ № 596634 від 29.05.2022 року про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача адвокат Кремінець М.М. звернувся до Катеринопільського районного суду Черкаської області з позовною заявою до Звенигородського РВП ГУНП України в Черкаській області,в якій просив скасуватипостанову серія БАВ № 596634 від 29.05.2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 8 ст. 121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 8500 гривень.

В обґрунтування позовної заяви зазначив, що постановою серія БАВ № 596634 від 29.05.2022 року, винесену працівником Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області сержантом поліції Онайком І.Ю., позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 8 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн.. Підставою притягнення позивача до адміністративної відповідальності стало те, що 29.05.2022 року він керував тимчасово ввезеним транспортним засобом особистого користування «OPELZAFIRA» д.р.н. НОМЕР_1 , щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме порушено строки його тимчасового ввезення на митну територію України, оскільки згідно єдиної автоматизованої системи державної митної служби України цей транспортний засіб ввезено 26.09.2018 року.

Вважає, що обставини та підстави винесення відповідачем оскаржуваної постанови не відповідають дійсності, оскільки 29.05.2022 року ОСОБА_1 керував транспортним засобом «OPELZAFIRA» д.р.н. НОМЕР_1 , який переданий Збройним Силам України для виконання службових обов`язків і використання в захисті України від збройної агресії Російської Федерації. Під час зупинки транспортного засобу працівниками поліції ОСОБА_1 пояснив підстави керування цим транспортним засобом, однак працівники поліції не взяли до уваги його пояснення. Вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутня подія та склад адміністративного правопорушення, а працівник поліції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи і його висновок не відповідає фактичним обставинам справи.

Ухвалою суду від 29.06.2022 року позовну заяву залишено без руху, позивачу встановлений строк для усунення недоліків 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвалою суду від 28.07.2022 року прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у адміністративній справі, призначено підготовче судове засідання на 19.09.2022 року.

Ухвалою суду від 30.11.2022 року клопотання представника позивача про заміну неналежного відповідача у даній адміністративній справі повернуто заявнику без розгляду.

Ухвалою суду від 31.01.2023 року замінено первісного відповідача Звенигородське РВП ГУНП у Черкаській області в адміністративній справі № 698/469/22 на належного відповідача Департамент патрульної поліції .

28.02.2023 року від представника Департаменту патрульної поліції Лебідь А.І. до суду надійшло клопотання про заміну неналежного відповідача у справі Департамент патрульної поліції на належного відповідача Головне управління Національної поліції в Черкаській області. Клопотання обґрунтоване тим, що інспектор, який виніс постанову серії БАВ № 596634 від 29.05.2022 року відносно ОСОБА_1 є службовою особою в підпорядкуванні Головного управління Національної поліції в Черкаській області, який у відповідності до ст. 13 Закону України «Про національну поліцію» є структурним підрозділом Національної поліції.

Ухвалою суду від 15.03.2023 року закрито підготовче провадження та призначено адміністративну справу до судового розгляду на 03.04.2023 року.

Ухвалою суду від 03.04.2023 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача Головне управління Національної поліції в Черкаській області та постановлено розгляд адміністративноїсправи розпочати спочатку.

03.05.2023 року від Головного управління Національної поліції в Черкаській області до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача Колєснік Н.А. просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що позовні вимоги є необґрунтованими, оскільки він 29.05.2022 року о 10 год. 35 хв. на автодорозі Катеринопіль Єрки, керував транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження встановлені МК України, а саме позивачем порушено строки тимчасового ввезення цього транспортного засобу на митну територію України строком до 1 року, оскільки згідно єдиної автоматизованої системи Державної митної служби України, цей транспортний засіб ввезено на територію України 26.09.2018 року особою ОСОБА_2 . Крім того, транспортний засіб було передано у користування, володіння, розпорядження позивачу який не ввозив його на митну територію України, а ГУНП в Черкаській області, як суб`єкт владних повноважень під час винесення постанови діяло виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений КУпАП. Зазначає, що при винесенні оскаржуваної постанови, позивач надав усні пояснення, зазначивши, що автомобіль «OPELZAFIRA» д.р.н. НОМЕР_1 купив особисто, а також неодноразово наголошував, що вказаний транспортний засіб належить саме йому, та не Збройним Силам України.

Представник позивача адвокат Кремінець М.М. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити адміністративний позов з підстав, наведених у позовній заяві.

Представник відповідача ГУНП у Черкаській області Колєснік Н.А. у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову з підстав, викладених у відзиві.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява та відзив на позовну заяву, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 29.05.2022 року інспектором Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області Онайком І.Ю. винесено постанову серії БАВ № 596634 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,згідно якої позивача визнано винним у скоєнні адміністративногоправопорушення, передбаченого ч. 8 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500 грн..

Відповідно до змісту зазначеної постанови 29.05.2022 року о 10 год. 35 хв. на автодорозі Катеринопіль Єрки, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «OPELZAFIRA» д.н.з. НОМЕР_1 , щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: 1) порушено строки його тимчасового ввезення на митну територію України строком до 1 року (згідно єдиної автоматизованої системи Державної митної служби України, транспортний засіб ввезено 26.09.2018 року гр. ОСОБА_2 особа, яка ввозила транспортний засіб на митну територію України та вказана в системі ЄФІС), 2) транспортний засіб використовувався гр. ОСОБА_1 , який не ввозив його на митну територію України, чим порушив вимоги ст. 380 Митного кодексу України та ст. 16.31 Закону України «Про дорожній рух».

Згідно відомостей, викладених за даними Диспетчера ЗМК та Пасажирського пункту пропуску транспортний засіб «OPELZAFIRA» (VIN: НОМЕР_2 , д.р.н. НОМЕР_1 ), 26.09.2018 року о 12 год. 47 хв. ввезено через пункт пропуску UA500330 та поміщено у митний режим тимчасове ввезення до 1 року, каналу «зелений коридор» громадянкою Молдови NEGHINAALA з метою особистого користування.

Із копії витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_3 від 07.04.2022 року за № 81 встановлено, що солдат ОСОБА_1 був призваний на військову службу осіб рядового складу під час проведення загальної мобілізації в особливий період та призначений на посаду водія 2 механізованого відділення 3 механізованого взводу 3 механізованої роти 1 механізованого батальйону ВОС 7061003 відповідно до Указу Президента «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 року.

Позивач заперечує обставини вчинення ним адміністративного правопорушення, викладеного в оскаржуваній постанові про накладення адміністративного стягнення, а також як на підставу протиправності винесеної постанови, посилається на недотримання інспектором Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області Онайком І.Ю. процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

У ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За правилами ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст. 15 КУпАП військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами. При порушенні правил дорожнього руху водіями транспортних засобів Збройних Сил України або інших утворених відповідно до законів України військових формувань та Державної спеціальної служби транспорту - військовослужбовцями строкової служби, а також вчиненні ними військових адміністративних правопорушень, передбачених главою 13-Б цього Кодексу, штраф як адміністративне стягнення до них не застосовується. У випадках, зазначених у цій статті, органи (посадові особи), яким надано право накладати адміністративні стягнення, передають матеріали про правопорушення відповідним органам для вирішення питання про притягнення винних до дисциплінарної відповідальності.

За загальними правилами ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

За змістом ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За визначенням, наведеним у пункті 1 статті 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання доказів.

На виконання положень статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Приписами абзацу 6статті 16 Закону України «Про дорожній рух» визначено обов`язок водія не допускати випадків керування транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту.

Основні вимоги щодо ввезення на територію України транспортних засобів встановлені ст. 31 Закону України «Про дорожній рух», за змістом якої транспортні засоби, їх складові частини і комплектуючі вироби, що ввозяться на територію України, підлягають перевірці на відповідність обов`язковим вимогам або повинні мати сертифікат, виданий уповноваженим на це Секретаріатом ЄЕК ООН Адміністративним органом по сертифікації дорожніх транспортних засобів.

Тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб.

Такі транспортні засоби не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, бути розкомплектовані чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам.

Транспортні засоби, зареєстровані відповідними органами іноземних держав, які ввезені на територію України та перебувають під митним контролем, підлягають вивезенню або поміщенню в інший митний режим у строки, визначені законодавством з питань державної митної справи.

Особливості тимчасового ввезення громадянами транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України встановленіст. 380 МК України.

За змістом ч. 5 ст. 380 МК України тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб.

Відповідно до вимог ч. 8 статті 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені МК України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту, - тягне за собою накладення штрафу на водія в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Аналіз зазначених вище норм права дає підстави для висновку, що протиправною дією, яка є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 8 ст. 121 КУпАП, є керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені МК України, що в свою чергу повинно доводитися шляхом надання доказів.

Разом з тим, відповідно до Положення про військово-транспортний обов`язок визначено можливість передання такого транспортного засобу для потреб ЗСУ.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього рухуйого учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично - дорожній мережі.

За змістом ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, зокрема, передбачені ч. 8 ст. 121 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пунктом 4 розділу І Інструкції № 1395 визначено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема ч. 8 ст. 121 КУпАП.

За змістом пункту 6 розділу І Інструкції № 1395 при порушенні правил дорожнього руху водіями транспортних засобів Збройних Сил України або інших утворених відповідно до законів України військових формувань та Державної спеціальної служби транспорту - військовослужбовцями строкової служби штраф як адміністративне стягнення до них не застосовується. У цих випадках поліцейські передають матеріали про правопорушення відповідним органам для вирішення питання про притягнення винних до дисциплінарної відповідальності.

Згідно з вимогами пунктів 2, 4, 9, 10 розділу III Інструкції № 1395, постанова по справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ч. 8 ст. 121 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, користується правами, визначеними у статті 268 КУпАП. Розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка. Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог пунктів 1, 3, 5, 6 розділу IV Інструкції № 1395, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. По справі про адміністративне правопорушення виноситься, зокрема, постано ва про накладення адміністративного стягнення. Постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи (стаття 285 КУпАП). Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається поштою рекомендованим листом особі, стосовно якої її винесено. Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні, або після повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема ч. 8 ст. 121 КУпАП.

Крім того, у ст. 268 КУпАП визначені права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Так, за правилами ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право, зокрема, знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Тобто, у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Як вказує представник позивача, під час винесення оскаржуваної постанови відповідач не виконав вимоги щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, не дотримався процедури розгляду справи та фактично не надав позивачу можливості скористатися правами, передбаченими ч. 1 ст. 268 КУпАП. Такі доводи представника позивача жодним чином не спростовані відповідачем та повністю узгоджуються з матеріалами справи та оглянутим у судовому засіданні відеозаписом, наданим працівниками поліції.

Із змісту відеозапису вбачається, що працівниками поліції в порушення вимог пунктів 4, 9, 10 розділу III Інструкції № 1395 не були роз`яснені позивачу права, передбачені ст. 63 КУпАП та ст. 268 КУпАП, а також не були роз`яснені порядок та строк оскарження постанови про адміністративне правопорушення, що також прямо передбачено приписами КУпАП. Разом з тим, поліцейський, що розглядає справу, обов`язково має роз`яснити особі, яка бере участь у розгляді справи, її права, адже водій, відносно якого розглядається справа має певні права, такі як: знайомитися з матеріалами справи, надавати пояснення по суті правопорушення, подавати докази, заявляти клопотання і головне користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Оскаржувана постанова також не містить жодних відомостей щодо роз`яснення прав особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, а відповідно і підпису останнього щодо ознайомлення з його правами.

Разом з тим, одним із прав, гарантованих статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, є право на захист/юридичну допомогу, таке право становить одну з основоположних засад справедливого розгляду.

Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що беручи до уваги особливу вразливість особи на початкових етапах провадження, коли він потрапляє в стресову ситуацію, забезпечення доступу до захисника на ранніх етапах є процесуальною гарантією права не свідчити проти себе та основною гарантією недопущення порушення його прав.

Представник позивача в ході судового розгляду повідомив про те, що до постановлення оскаржуваної постанови розгляду справи по суті не було, працівники поліції одразу винесли постанову, тим самим порушивши право позивача на захист.

Вказані доводи представника позивача повністю підтверджуються відеозаписом та іншими матеріалами справи. Крім того, з відеозапису вбачається, що розгляд справи проведено формально, на місці зупинки, без врахування пояснень водія ОСОБА_1 щодо проходження служби в Збройних Силах України та використання транспортного засобу, вже після розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 8 ст. 121 КУпАП, працівник поліції, підійшовши до ОСОБА_1 повідомив про суть правопорушення та запропонував останньому поставити свій підпис, на що він відмовився.

Верховний Суд у постанові від 18.02.2020 року у справі №524/9827/16а зазначив, що ненадання водію можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги є підставою для скасування постанови.

Наведене свідчить, що під час винесення оскаржуваної постанови були порушені норми чинного законодавства, які гарантують особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, право на об`єктивний та справедливий розгляд справи.

За правилами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановленихстаттею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Суд вважає за необхідне зазначити, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положення по відношенню до суб`єкта владних повноважень.

Відповідачем не надано суду доказів на підтвердження своєї позиції, викладеної у постанові про накладення адміністративного стягнення у відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 72 КАС України, а також будь-яких доказів на підтвердження дотримання процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оцінюючи дії відповідача на відповідність вищевказаним критеріям, суд приходить до висновку, що при прийнятті оскаржуваної постанови в справі про адміністративне правопорушення посадовою особою не було дотримано встановленого законом порядку її винесення, а тому вона підлягає скасуванню у судовому порядку з підстав порушення процедури розгляду адміністративного матеріалу.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені статтею 286 КАС України.

За правилами п. 2 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

З огляду на викладене та враховуючи, що відповідачем не доведена правомірність винесення оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, тому вважає за необхідне постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі БАВ № 596634 від 29.05.2022 року відносно ОСОБА_1 за ч. 8 ст. 121 КУпАП скасувати. Враховуючи, що підставою скасування оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення є порушення відповідачем процедури розгляду справи, наявність або відсутність вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, судом не встановлювались, у зв`язку з чим суд не надає оцінку доводам сторін, наданих ними по суті правопорушення. Враховуючи викладене, з урахуванням встановлених КАС України завдань адміністративного судочинства, суд дійшов висновку про необхідність надіслання справи про адміністративне правопорушення у відношенні позивача на новий розгляд до компетентного органу, а саме - до Головного управління Національної поліції у Черкаській області.

Крім того, визначаючись зі складом учасників справи, суд приходить до висновку, що Департамент патрульної поліції є неналежним відповідачем у цій справі, оскільки інспектор Звенигородського РВП ГУНП України в Черкаській області Онайко І.Ю., дії якого оскаржено до суду є службовою особою Головного управління Національної поліції в Черкаській області.

Керуючись ст.ст.2, 5, 7, 8, 9, 72-78, 241-246, 286, 293 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Черкаській області про скасування постанови серія БАВ № 596634 від 29.05.2022 року про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову серія БАВ № 596634 від 29.05.2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 8 ст. 121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 8500 гривень.

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 8 ст. 121 КУпАП направити на новий розгляд до Головного управління Національної поліції у Черкаській області.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Лазаренко