Справа № 280/2255/23
Суддя: Чернова Жанна Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

15 червня 2023 року Справа № 280/2255/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чернової Ж.М. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області (далі відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач 2), в якій позивач просить суд:

визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області від 10.03.2023 №45 щодо відмови позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області у встановленому чинним законодавством порядку та спосіб зарахувати до пільгового стажу позивача, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, періоди його роботи з 01.01.1992 по 22.09.1999, та з 23.09.1999 по 27.05.2002 та призначити пенсію за віком, починаючи з 02.03.2023.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою та відповідним пакетом документів, необхідних для оформлення та призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1. Проте, позивачу було відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю пільгового стажу. Позивач вважає, що оскільки його трудового книжка містить всі необхідні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, тому підтвердження спеціального трудового стажу уточнюючими довідками є зайвим. Також, вважає, що додані позивачем довідки підтверджують те, що посада майстра будівельно-монтажних робіт, як робітники зайняті на ремонті, профілактиці та обслуговуванні технологічного обладнання передбачена Списком №1. Вказує, що відстуність документів не може нівелювати відомості трудової книжки, оформленої належним чином, та позбавляти особу права на належне пенсійне забезпечення з урахуванням набутого трудового стажу. Просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою суду від 17.04.2023 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику учасників справи.

Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень зазначено, що ГУ ПФУ в Запорізькій області здійснювало лише прийом заяви позивача про призначення пенсії згідно з вимогами п.п. 1.1, 4.1, 4.2 Порядку № 22-1. Вважає, що позовні вимоги про зобов`язання вчинити певні дії та стягнення судових витрат не можуть бути звернуті до ГУ ПФУ в Запорізькій області. Зазначено, що у зв`язку з тим, що у трудовій книжці позивача не зазначені відомості про умови праці, а саме про зайнятість в шкідливих та важких умовах праці повний робочий день, тому для підтвердження спеціального трудового стажу необхідна уточнююча довідка підприємства. До пільгового стажу роботи не зараховано періоди роботи з 01.01.1992 по 22.09.1999 та з 23.09.1999 по 27.05.2002 роки згідно пільгових довідок №229/к від 28.12.2012 та № 230/к від 28.12.2013, оскільки довідки не відповідають вимогам додатку 5 Порядку підтвердження наявного трудового стажу (повинна бути підписана керівником, начальником відділу кадрів та головним бухгалтером). В переліку посад, яким підтверджено право на пенсію на пільгових умовах за результатами атестації робочих місць, номер та дата наказу про результати проведення атестацій робочих місць № 81а/к від 27.05.1996, не зазначені. В пільговій довідці № 229/к від 28.12.2012 зазначено невірне посилання на розділ VIII А , затвердженого постановою КМУ № 162 від 11.03.1994. Окрім того, посада майстра будівельно-монтажних робіт, підрозділ 1070500а-17531 розділу «VII А», затвердженого постановою КМУ № 162 від 11.03.1994, не передбачена. Отже, у ГУ ПФУ в Тернопільській області були відсутні підстави для зарахування до пільгового стажу позивача спірних періодів роботи з 01.01.1992 по 22.09.1999 та з 23.09.1999 по 27.05.2002. Оскільки позивач станом на дату звернення з питання призначення пенсії за віком на пільгових умовах в порядку, визначеному Законом № 1058, не мав підтвердженого необхідними документами у встановленому порядку пільгового стажу проти, то ГУ ПФУ в Тернопільській області не мало підстав для призначення цього виду пенсії. Таким чином, виходячи з вищезазначеного, дії відповідача 1 не суперечать чинному законодавству України. Просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Враховуючи приписи частини 5 статті 262 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (частина 5 статті 250 КАС України).

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, оцінивши повідомлені обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття рішення у справі.

З матеріалів адміністративної справи судом установлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся 02 березня 2023 року до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області за призначенням пенсії за віокм на пільгових умовах відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV.

Відповідно до постанови правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 №25-1 «Про затвердження змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрованого в Мін`юсті 16.03.2021 за № 359/35961, з 01.04.2021 органами Пенсійного фонду застосовується принцип екстериторіальності при опрацюванні заяв про призначення (перерахунки) пенсій, що передбачає опрацювання заяв про призначення (перерахунки) пенсій бек-офісами територіальних органів Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяву та де проживає пенсіонер.

Заяву від 02 березня 2023 року, засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ органу, що призначає пенсію Головне управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області від 10.03.2023 №45 відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV у зв`язку з відсутністю пільгового стажу.

Відповідно до рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області від 10.03.2023 №45 вік заявника 53 роки. Страховий стаж становить 37 років 00 місяців 04 дні. Пільговий стаж відсутній.

За результатами розгляду документів, доданих до заяви до страхового стажу зараховано всі періоди трудової діяльності.

До пільгового стажу не зараховано періоди роботи з 01.01.1992 по 22.09.1999 та з 23.09.1999 по 27.05.2002 згідно пільгових довідок № 229/к від 28.12.2012 та № 230/к від 28.12.2013, оскільки довідки не відповідають вимогам додатку 5 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів від 12.08.1993 №637 (повинна бути підписана керівником, начальником відділу кадрів та головним бухгалтером).

В переліку посад, яким підтверджено право на пенсію на пільгових умовах за результатами атестації робочих місць, номер та дата наказу про результати проведення атестацій робочих місць № 81а/к від 27.05.1996, не зазначено.

В пільговій довідці № 229/к від 28.12.2012 зазначене невірне посилання на розділ «VIII А» Постанови КМУ № 162 від 11.03.1994. Окрім того, посада майстра будівельно-монтажних робіт підрозділ 1070500а-17531 розділу «VII 5А» Постанови КМУ № 162 від 11.03.1994 не передбачена.

Не погодившись з відмовою у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Судом досліджено копію трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_1 від 27.07.1988, довідку від 02.06.2006 №35, довідку від 25.11.2002 №24, довідку від 28.12.2012 №229/к, довідку від 28.12.2013 №230/к, наказ від 27.05.1996 №81а/к.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Статтею 46 Конституції України гарантоване право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються зокрема Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV (далі Закон №1058).

Відповідно до частин 1, 2 статті 114 Закону №1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

На пільгових умовах пенсія за віком призначається: 1) працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до статті 62 Закону України Про пенсійне забезпечення №1788-XII від 05.11.1991 (далі Закон № 1788) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У пунктах 1, 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок №637) зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з пунктом 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Згідно із відомостями трудової книжки НОМЕР_1 від 27.07.1988, (записи № 2-8) ОСОБА_1 :

19.07.1988 прийнятий електрогазозварником третього разряду (наказ №112к від 19.07.1988);

12.04.1989 присвоєно четвертий розряд електрогазозварника ручної зварки (наказ №48а від 17.04.1989);

18.04.1990 присвоєно п`ятий розряд електрогазозварника ручної зварки (наказ №36 від 18.04.1990);

01.03.1991 присвоєно шостий розряд електрогазозварника ручної зварки (наказ №27к від 12.03.1991);

на підставі рішення Орджонікідзевського райвиконкому м. Запоріжжя від 23.12.1993 ЗСУ «Металургмонтаж» №205 перейменоване у ТОВ «Металург-монтаж» №205 ЛТД»;

23.09.1999 переведений на посаду майстра будівельних робіт ділянки №5 (наказ №189 від 23.09.1999);

31.07.2002 звільнений по переведенню ДП ТОВ «Металург-монтаж-205» п.5 ст.36 КЗпП України (наказ №102а/к від 01.08.2002).

Відповідно до довідки уточнюючої особливий характер роботи або умов праці, необхідні для нарахування пільгової пенсії від 02.06.2006 №35 ОСОБА_1 працював у Запорізькій спеціалізованій установі «Металургмонтаж-205» та був постійно зайнятий повний робочий день з 19.07.1988 по 22.09.1999 в якості електрогазозварника ручної зварки з ремонту обладнання у шкідливо-діючих цехах ПО «Кремнійполімер», що передбачено Списком №1 розділом VIII-A підрозділ 1 код 1080А010 поз.33. Довідка видана на підставі особистої справи, ЕКТС, штатного розкладу, технологічного процесу, платіжних відомостей, результатів атестації робочих місць наказ директора №81а/к від 27.05.1996 зареєстрований в Держекспертизі умов праці Запорізької області 03.12.1996 №6-00162-12, листа ГУ праці та соцзахисту населення №213 від 29.11.2004 про продовження наказу про атестацію робочих місць від 27.05.1996 №81а/к строком на один рік по 27.05.2002 та наказу №59 від 06.09.2004 за результатами атестації робочих місць №96 від 04.11.2004, постанови КМУ №36 від 16.01.2003. Довідка підписана директором підприємства та старшим інспектором по кадрам.

Згідно з довідкою уточнюючою особливий характер роботи або умов праці, необхідні для нарахування пільгової пенсії від 25.11.2002 №24 ОСОБА_1 працював повний робочий день з 19.07.1988 по 22.09.1999 в якості електрогазозварника ручної зварки з ремонту обладнання у шкідливо-діючих цехах ПО «Кремнійполімер», що передбачено Списком №1 розділом VIII-A підрозділ 1 код 1080А010 у Запорізькій спеціалізованій установі «Металургмонтаж-205». Довідка підписана директором підприємства та старшим інспектором по кадрам.

Відповідно до довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 28.12.2012 №229/к ОСОБА_1 працював повний робочий день з 23.09.1999 по 27.05.2002 на Запорізькому спеціалізованому управлінні «Металургмонтаж-205» виконував роботи з ремонту технологічного обладнання в шкідливих цехах за професією, посадою майстра будівельно-монтажних робіт, як робітники, зайняті на ремонті, профілактиці і обслуговування технологічного обладнання, що передбачено Списком №1 розділом VIII-A підрозділ 1070500а-17531 код КП 1080А010 підстава постанова КМУ №10 від 26.01.1991. Постанова КМУ №162 від 11.03.1994 за період з 23.09.1999 по 27.05.2002. Підстава: особиста справа, накази, табель робочого часу, тех. процес, штатний розклад. Результати атестації робочих місць наказ директора №81а/к від 27.05.1996, зареєстрован в держекспертизі умов праці Зап. обл. 03.12.1996 №6-00162-12, лист Головного управління праці та захисту населення №213 від 29.11.2004 про продовження наказу про атестацію роб. Місць від 27.05.1996 №81а/к строком на 1 рік по 27.05.2002. Довідка підписана директором та головним бухгалтером.

Згідно з довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 28.12.2013 №230/к ОСОБА_1 працював повний робочий день на Запорізькому спеціалізованому управлінні «Металургмонтаж-205» і за період з 01.01.1992 по 22.09.1999 виконував роботи з ремонту технологічного обладнання в шкідливих цехах за професією, посадою електрогазозварника ручної зварки, як робітники, зайняті на ремонті, профілактиці і обслуговування технологічного обладнання, що передбачено Списком №1 розділом VII, 5а підрозділ 1070500а-17531 код КП 1080А010 підстава постанова КМУ №10 від 26.01.1991. Постанова КМУ №162 від 11.03.1994 за період з 01.01.1992 по 22.09.1999. Підстава: особиста справа, накази, табель робочого часу, тех. процес, штатний розклад. Результати атестації робочих місць наказ директора №81а/к від 27.05.1996, зареєстрован в держекспертизі умов праці Зап. обл. 03.12.1996 №6-00162-12, лист Головного управління праці та захисту населення №213 від 29.11.2004 про продовження наказу про атестацію роб. Місць від 27.05.1996 №81а/к строком на 1 рік по 27.05.2002. Довідка підписана директором та головним бухгалтером.

В матеріалах справи наявна копія наказу № 81а/к від 27.05.1996 про результати атестації робочих місць за умовами праці для визначення права працівників на пільгове пенсійне забезпечення.

В матеріалах справи наявна копія листа Головного управління праці та захисту населення від 10.11.2004 №06/1-95, в якому повідомлено про те, що державна експертиза умов праці Головного управління праці та соціального захисту населення облдержадміністрації вважає за можливе використання результатів санітарно-гігієнічних досліджень факторів виробничого середовища та трудового процесу, отриманих під час попередньої атестації робочих місць за умовами праці (наказ про результати атестації від 27.05.96 № 81а/к) до 27.05.2002 для надання працівникам підприємства пільг і компенсацій, передбачених чинним законодавством за роботу із шкідливими та важкими умовами праці.

Як установлено судом із спірного рішення Головним управлінням Пенсійного фонду України у Тернопільській області підтверджується наявний у позивача страховий стаж (37 років 00 місяців 04 дні).

При цьому, позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю пільгового стажу.

Так, відповідно до рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області від 10.03.2023 №45 до пільгового стажу не зараховано періоди роботи з 01.01.1992 по 22.09.1999 та з 23.09.1999 по 27.05.2002 згідно пільгових довідок № 229/к від 28.12.2012 та № 230/к від 28.12.2013, оскільки довідки не відповідають вимогам додатку 5 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів від 12.08.1993 №637 (повинна бути підписана керівником, начальником відділу кадрів та головним бухгалтером).

В переліку посад, яким підтверджено право на пенсію на пільгових умовах за результатами атестації робочих місць, номер та дата наказу про результати проведення атестацій робочих місць № 81а/к від 27.05.1996, не зазначено.

В пільговій довідці № 229/к від 28.12.2012 зазначене невірне посилання на розділ «VIII А» Постанови КМУ № 162 від 11.03.1994. Окрім того, посада майстра будівельно-монтажних робіт підрозділ 1070500а-17531 розділу «VII 5А» Постанови КМУ № 162 від 11.03.1994 не передбачена.

Надаючи оцінку доводам відповідача суд зазначає наступне.

Суд зазначає, що відповідно до статті 62 Закону № 1788 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Зазначене кореспондується із Пунктом 1 Порядку №637, відповідно до якого основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно з приписами Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29.07.1993, до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів.

Пунктом 20 Порядку №637 передбачено, що уточнюючі довідки підприємств або організацій для підтвердження спеціального трудового стажу, приймаються у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років.

Суд зазначає, що трудова книжка позивача містить належні записи, що засвідчують період його роботи.

Відповідно до висновків Верховного Суду у постановах від 13.06.2019 у справі №195/443/17 та від 22.05.2018 у справі №683/977/17 право на зарахування до стажу для призначення особі пільгової пенсії підтверджується, зокрема, відомостями трудової книжки.

Суд також враховує правові висновки Верховного Суду у постановах від 20.02.2018 у справі №234/13910/17 та від 07.03.2018 у справі №233/2084/17, відповідно до яких надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Щодо доводів відповідачів про неможливість врахування періодів роботи з 01.01.1992 по 22.09.1999 та з 23.09.1999 по 27.05.2002 до пільгового стажу позивача, суд зазначає наступне.

Так, дійсно, додатком №5 до пункту 20 Порядку №637 визначено зразок довідки про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, згідно з яким підписантами такої довідки є керівник підприємства, головний бухгалтер, начальник відділу кадрів.

Водночас підписання наданих позивачем довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 28.12.2012 №229/к, довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 28.12.2013 №230/к директором та головним бухгалтером жодним чином не може свідчити про недостовірність викладених в ній обставин та інформації. Відтак, вказані відповідачами обставини не дають підстав для відмови у зарахуванні спірного стажу роботи до пільгового стажу позивача за Списком №1. При цьому, у зазначених довідках вказано, що позивач працював на вказаній посаді повний робочий день.

Суд наголошує, що відомості щодо періодів роботи позивача, зазначені у трудовій книжці, відповідачами під сумнів не ставляться.

Також не спростовано й факт зайнятості позивача на посаді, що передбачена Списком №1, а лише вказано на певні недоліки в заповненні уточнюючих довідок, що не має вплив на визначення періодів роботи позивача на такій посаді, та інших відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах за Списком №1.

Приймаючи оскаржуване рішення, відповідач не врахував, що не всі недоліки у складанні довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначені пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки, визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів (підписів) у таких документах.

Отже, матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що надані уточнюючі довідки містить неправдиві або недостовірні відомості, а тому зазначені відповідачем недоліки не можуть бути самостійною підставою для відмови у зарахуванні означених періодів роботи позивача до його пільгового стажу, що враховується для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 30.09.2019 у справі №638/18467/15-а зазначив, що формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

З матеріалів справи судом установлено, що наказом № 81а/к від 27.05.1996 Про результати атестації робочих місць за умовами праці для визначення права працівників на пільгове пенсійне забезпечення по ТОВ «Металургмонтаж» №205 ЛТД затверджено Перелік робочих місць, виробництв, робіт, професій та посад працівникам, яких підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення згідно Списку №1 та №2.

Відсутність посилання чи неточних записів у документах, виданих підприємством, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пільгової пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві. Зазначені обставини є такими, що позивач не може їх самостійно усунути, виправити, вплинути на їх зміст чи в інший спосіб підтвердити періоди роботи, а отже, не можуть впливати на реалізацію права позивача на призначення пенсії.

Аналогічні правові висновки містяться у постановах Верховного Суду від 22.05.2018 у справі № 683/977/17, від 08.05.2018 у справі № 672/455/17.

Крім того, відповідно до листа Головного управління праці та захисту населення від 10.11.2004 №06/1-95, державна експертиза умов праці Головного управління праці та соціального захисту населення облдержадміністрації вважає за можливе використання результатів санітарно-гігієнічних досліджень факторів виробничого середовища та трудового процесу, отриманих під час попередньої атестації робочих місць за умовами праці (наказ про результати атестації від 27.05.96 № 81а/к) до 27.05.2002 для надання працівникам підприємства пільг і компенсацій, передбачених чинним законодавством за роботу із шкідливими та важкими умовами праці.

Таким чином, суд вбачає що наявними матеріалами справи підтверджується наявність пільгового стажу роботи позивача за роботами за Списком №1 у вищевказані періоди, у зв`язку із чим позивач має достатній пільговий стаж за роботами по Списку №1, як одну із умов, що надає право для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, який у відповідності до вимог Закону №1058 має складати не менше 10 років на визначених роботах.

Відтак, з огляду на подання позивачем до Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області трудової книжки із належними записами у ній, а також довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 28.12.2012 №229/к, довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 28.12.2013 №230/к, що підтверджують роботу позивача з 01.01.1992 по 22.09.1999 та з 23.09.1999 по 27.05.2002, відповідач мав надати оцінку її відомостям за зазначений період в контексті наявності права на зарахування зазначеного періоду до пільгового стажу позивача.

Відповідно до ст. 44 Закону України Про загальнообов`язкове пенсійне страхування органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Згідно зі ст. 101 Закону України Про пенсійне забезпечення органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

При цьому відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 49 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування виплата пенсії за рішенням територіальних органів ПФУ або за рішенням суду припиняється, якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості.

Зловживанням з боку пенсіонера в розумінні ч. 1 ст. 103 Закону України Про пенсійне забезпечення є, зокрема, подання ним документів з явно неправильними відомостями.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що право особи на призначення пільгової пенсії згідно зі ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування №1058 має бути підтверджене як пенсіонером (особистими документами), так і підприємством, на якому особа працювала зі шкідливими і важкими умовами праці. Також і відповідальність за надання недостовірних пенсійних документів покладена на підприємство (організацію) та пенсіонера.

Крім того, відповідачу слід врахувати, що у випадку якщо поданих позивачем документів про призначення пенсії було не достатньо, то орган пенсійного фонду мав усі правові підстави для того, щоб самостійно витребувати документи, необхідні для перевірки трудового стажу позивача, провести перевірку, зустрічну перевірку для з`ясування спірних обставини, запропонувати позивачеві надати інформації щодо двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Така позиція суду узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 21.02.2018 (справа №687/975/17), відповідно до яких на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Суд наголошує, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 21.02.2018 у справі №687/975/17.

Суд вважає, що формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Подібна позиція була висловлена Верховним Судом у постановах від 25.04.2019 року у справі №593/283/17 та від 30.09.2019 року у справі № 638/18467/15-а.

Також суд наголошує, що згідно із частиною першою статті 101 Закону №1788-XII органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі, самі по собі не можуть бути підставою для відмови у призначенні пенсії.

Відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (далі - Порядок №22-1) органом, що приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії є відповідні управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, а також у місті та районі.

Порядком №22-1 установлено, що орган, який призначає пенсію, надає допомогу особам, щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії шляхом: доведення до відому заявника переліку відсутніх документів які йому слід подати; або шляхом витребування від підприємств, установ та організацій в тому рахунку і від (архівних установ, контролюючих органів) подання додаткових документів, яких не вистачає.

Такий підхід узгоджується із частиною першою статті 3 Конституції України, відповідно до якої саме людина, визнається в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до цієї Конституційної норми, діяльність органів державної влади, зокрема Пенсійного фонду України, повинна бути спрямована на сприяння у реалізації прав людини, а не на обмеження таких прав із формальних підстав.

Водночас суд наголошує, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Лише у випадку якщо записи у трудовій книжці не відповідають вимогам чинного на момент їх внесення законодавства, то орган пенсійного фонду повинен вживати заходи з метою перевірки відповідних відомостей, а не покладати тягар негативних наслідків із необґрунтованих підстав на позивача.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для відмови у зарахуванні спірних періодів роботи позивача, оскільки вони підтверджені належними та допустимими доказами.

Таким чином, доводи відповідача, наведені у відзиві не спростовують висновків суду під час розгляду даної справи.

Враховуючи установлені, в ході розгляду даної справи, оскільки факт роботи позивача на посадах, що дає право на пенсію на пільгових умовах у період з 01.01.1992 по 22.09.1999 та з 23.09.1999 по 27.05.2002 підтверджується належними доказами, суд дійшов висновку, що вказаний період роботи позивача підлягає включенню до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за списком №1, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та як наслідок про протиправність дій відповідача щодо відмови позивачу у призначені пенсії за віком на пільгових умовах, без урахування пільгового стажу, у зв`язку із чим оскаржуване рішення від 10.03.2023 №45 належить визнати протиправним та скасувати.

Що стосується обраного позивачем способу захисту порушеного права, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 245 КАС України визначено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункт 4).

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зважаючи на обставини справи, суд вважає, що ефективним способом захисту порушеного права позивача буде визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області від 10.03.2023 №45 про відмову у призначенні пенсії та зобов`язання відповідача зарахувати стажу роботи позивача, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за списком №1, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" період роботи з 01.01.1992 по 22.09.1999 та з 23.09.1999 по 27.05.2002, у зв`язку із чим призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", починаючи з дня звернення за призначенням пенсії, а саме - з 02.03.2023.

Суд зазначає, що вимога про зобов`язання призначити пенсію за віком на пільгових умовах не є втручанням у дискреційні повноваження відповідача, з огляду на наступне.

Так, згідно з Рекомендацією №R (80) 2 комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятою Комітетом Міністрів Ради Європи 11 травня 1980 року на 316-й нараді заступників міністрів, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Згідно з пунктом 1.6 Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 24.04.2017 №1395/5, дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта. Він не може ухилятися від реалізації своєї компетенції, але і не має права виходити за її межі.

Тобто дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.

Отже, у разі відсутності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта владних повноважень прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органах влади.

Інших підстав для відмови у призначенні пенсії відповідачами висловлено не було.

В свою чергу, відповідно до пункту 4.10 Порядку №22-1, після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії. Нарахована сума пенсії включається в документи для виплати пенсії не пізніше одного місяця з дня прийняття рішення про призначення, перерахунок, переведення з одного виду пенсії на інший та про поновлення виплати пенсії.

Тобто, в даному випадку повноваження щодо призначення позивачу пенсії були делеговані Головному управлінню Пенсійного фонду України у Тернопільській області, проте обов`язок виплати пенсії, у випадку її призначення залишається у територіального органу Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонера, тобто у Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

За таких обставин, виплата пенсії повинна проводитись Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області після отримання від Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області рішення про призначення пенсії та матеріалів пенсійної справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, беручи до уваги всі надані сторонами докази в їх сукупності, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1 ст.132 КАС України).

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1 ст.143 КАС України).

Відповідно до частини першої статті 143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 1073,60 грн, відтак зазначена сума підлягає стягненню на її користь за рахунок бюджетних асигнувань територіального органу Пенсійного фонду України який прийняв протиправне рішення - ГУ ПФУ у Тернопільській області.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області (46001, м.Тернопіль, майдан Волі, буд.3, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м.Запоріжжя, пр.Соборний, 158-Б, ), про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області про відмову у призначенні пенсії №45 від 10.03.2023.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 , що дає право на отримання пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди роботи з 01.01.1992 по 22.09.1999 та з 23.09.1999 по 27.05.2002, у зв`язку з чим призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1, починаючи з дня звернення за призначенням пенсії, а саме - з 02.03.2023.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору у розмірі 1073,60 грн (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ж.М. Чернова