Справа № 300/5319/22
Суддя: Заверуха Олег Богданович
Дата ухвалення: 2023-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2023 рокуЛьвівСправа № 300/5319/22 пров. № А/857/3734/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Заверухи О.Б.,

суддів Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27 січня 2023 року за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій,

суддя (судді) в суді першої інстанції - Григорук О.Б.,

час ухвалення рішення - не зазначено,

місце ухвалення рішення - м. Івано-Франківськ,

дата складання повного тексту рішення - не зазначено,

В С Т А Н О В И В:

21 грудня 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, в якому просила: визнати протиправними дії щодо відмови здійснити перерахунок та виплату її пенсії з 10 листопада 2022 року на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 08 грудня 2021 року № 9/1/4359 про розмір грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року; зобов`язати здійснити з 10 листопада 2022 року перерахунок її пенсії на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 08 грудня 2021 року № 9/1/4359 про розмір грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року, виплатити відповідну суму різниці та в подальшому виплачувати пенсію в оновленому розмірі.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та отримує пенсію за вислугу років, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ). Вказує, що до 02 лютого 2021 року отримувала пенсію за вислугу років, а з 02 лютого 2021 року по 09 листопада 2022 року - пенсію у зв`язку з втратою годувальника за померлого чоловіка ОСОБА_2 . Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11 липня 2022 року у справі № 300/665/22, яке набрало законної сили за результатом перегляду судом апеляційної інстанції, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 08 грудня 2021 року № 9/1/4359 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 із зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, починаючи з 01 квітня 2019 року по 02 лютого 2021 року з урахуванням раніше виплачених сум. Вказує, що відповідно до протоколу за пенсійною справою - (Міноборони) їй з 10 листопада 2022 року за її заявою призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону № 2262-XII. Зазначає, що зверталась до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою від 23 листопада 2022 року про проведення перерахунку та виплати пенсії за вислугу років з 10 листопада 2022 року з урахуванням виплачених сум пенсії на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 08 грудня 2021 року № 9/1/4359 про розмір грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року. Проте, за результатом розгляду вказаної заяви Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повідомило про відсутність законних підстав та відповідних повноважень для врахування оновленої довідки та проведення перерахунку її пенсії. Вважає, що відповідач при призначенні пенсії за вислугу років з 10 листопада 2022 року протиправно не врахував довідку ІНФОРМАЦІЯ_1 від 08 грудня 2021 року № 9/1/4359 про розмір грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року, що порушує її право на належний розмір пенсійного забезпечення.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27 січня 2023 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 з 10.11.2022 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 08.12.2021 № 9/1/4359 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 10.11.2022 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , з врахуванням виплачених сум пенсії, із врахуванням основних і щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії згідно довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 08.12.2021 № 9/1/4359 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11 липня 2022 року у справі № 300/665/22 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 08 грудня 2021 року № 9/1/4359 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 із зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, починаючи з 01 квітня 2019 року по 02 лютого 2021 року з урахуванням раніше виплачених сум. Водночас, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відсутні обставини щодо зміни нормативно-правового регулювання, яке б вплинуло на обчислення пенсії позивача за вислугу років починаючи з 10 листопада 2022 року щодо врахування основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, що входять до складу грошового забезпечення позивача, згідно довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 08 грудня 2021 року № 9/1/4359. За таких обставин, пенсія позивача за вислугу років з 10 листопада 2022 року підлягає обчисленню із врахуванням основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, що входять до складу грошового забезпечення позивача, згідно довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 08 грудня 2021 року № 9/1/4359 про розмір грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року. Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, то відсутні підстави для задоволення позовної вимоги про зобов`язання відповідача в подальшому виплачувати позивачу пенсію в оновленому розмірі, як передчасної.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, зазначає, що у листопаді 2022 року на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду в справі № 300/665/22 області проведено перерахунок пенсії позивача. Вказує, що оскільки відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 08 грудня 2021 року № 9/1/4359 вже було проведено перерахунок, та станом на 10 листопада 2022 року не було прийнято жодних рішень Кабінету Міністрів України щодо проведення перерахунку пенсій пенсіонерам-військовослужбовцям, тому законних підстав для перерахунку пенсії позивача немає.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про те, що вона має право на перерахунок пенсії на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 08 грудня 2021 року № 9/1/4359, оскільки рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11 липня 2022 року у справі № 300/665/22 встановлено, що у неї виникло право на перерахунок пенсії із врахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення з 05 березня 2019 року відповідно до статті 51 Закону № 2262-ХІІ.

Суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження) (п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу з наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог не оскаржене, тому відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України в апеляційному порядку не переглядається.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону № 2262-XII.

Відповідно до протоколу за пенсійною справою - (Міноборони) від 10 листопада 2022 року позивач з 10 листопада 2022 року отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону № 2262-XII, з урахуванням посадового окладу в розмірі 2910,00 грн., окладу за військовим званням в розмірі 1020,00 грн., надбавки за вислугу років 45% в розмірі 1768,50 грн (а.с.66)

До 02 лютого 2021 року позивач отримувала пенсію за вислугу років, відповідно до Закону № 2262-ХІІ, а з 02 лютого 2021 року по 09 листопада 2022 року - пенсію у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_2 відповідно до Закону № 2262-XII.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11 липня 2022 року у справі № 300/665/22, яке набрало законної сили за результатом перегляду судом апеляційної інстанції, визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо проведення з 01 квітня 2019 року по 02 лютого 2021 року перерахунку пенсії ОСОБА_1 із врахуванням довідки про розмір грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року із зазначенням відомостей щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, визначених згідно довідки від 08 грудня 2021 року № 9/1/4359, наданої ІНФОРМАЦІЯ_1. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 08 грудня 2021 року № 9/1/4359 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 із зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, починаючи з 01 квітня 2019 року по 02 лютого 2021 року з урахуванням раніше виплачених сум.

23 листопада 2022 року позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою про проведення перерахунку та виплати пенсії за вислугу років з 10 листопада 2022 року, з урахуванням виплачених сум пенсії, на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 08 грудня 2021 року № 9/1/4359 про розмір грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року, відповідно до якої грошове забезпечення ОСОБА_1 складається з: посадового окладу в розмірі 2910,00 грн, окладу за військовим званням в розмірі 1020,00 грн, надбавки за вислугу років 45% в розмірі 1768,50 грн, надбавки за таємність 50% в розмірі 1455,00 грн, НОПС (ОВЗ+ПО+% вислуга) 65% в розмірі 3704,03 грн, премії 116% в розмірі 3375,60 грн, які встановлені за відповідною (аналогічною) посадою станом на 05 березня 2019 року (а.с.24-28).

За результатом розгляду вказаної заяви Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області відповіддю від 28 листопада 2022 року №4 642-4572/С-02/8-0900/22 повідомило, що у Головного управління відсутні законні підстави та відповідні повноваження для врахування оновленої довідки та проведення перерахунку пенсії позивачу. Вказано, що після визнання протиправним та скасування пунктів 1-2 Постанови № 103 інших рішень Уряду про умови та порядок проведення перерахунку пенсій не приймалось (а.с.29-30).

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати пенсії позивачу з 10 листопада 2022 року на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 08 грудня 2021 року № 9/1/4359 про розмір грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року, а також зобов`язання відповідача здійснити з 10 листопада 2022 року перерахунок та виплату пенсії за вислугу років позивачу, з врахуванням виплачених сум пенсії, із врахуванням основних і щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії згідно довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 08 грудня 2021 року № 9/1/4359 про розмір грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ).

Закон № 2262-ХІІ визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом. Зазначеним Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Статтею 1 Закону № 2262-XII врегульовано види пенсійного забезпечення.

Так, згідно зі статтею 1 Закону № 2262-XII особи з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції та на службі на посадах начальницького складу в Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Бюро економічної безпеки України, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Військовослужбовці, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, які стали особами з інвалідністю за умов, передбачених цим Законом, набувають право на пенсію по інвалідності.

Члени сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти, мають право на пенсію в разі втрати годувальника.

Відповідно до статті 7 Закону № 2262-XII військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором. У разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», призначається одна пенсія за її вибором. При цьому різниця між розміром пенсії, на який особа має право відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», і розміром пенсії із солідарної системи відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка визначається в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, фінансується за рахунок коштів державного бюджету.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, регулює Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затверджений постановою правління Пенсійного фонду України 30 січня 2007 року № 3-1 (далі - Порядок № 3-1).

Відповідно до пункту 4 Порядку № 3-1 заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії подається до органу, що призначає пенсію, заявником за місцем проживання, а при необхідності - його законним представником за місцем його проживання.

Згідно із пунктом 4.3 Порядку №3-1 за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається рішення у строк не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Із матеріалів справи слідує, що до 02 лютого 2021 року позивач отримувала пенсію за вислугу років, а з 02 лютого 2021 року по 09 листопада 2022 року - пенсію у зв`язку з втратою годувальника - чоловіка ОСОБА_2 ..

Відповідно до протоколу за пенсійною справою - (Міноборони) від 10 листопада 2022 року позивачу з 10 листопада 2022 року призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону №2262-XII (а.с.66).

Отже, позивачу за її вибором з 10 листопада 2022 року призначено інший вид пенсійного забезпечення відповідно до Закону №2262-XII - пенсію за вислугу років, ніж той, що позивач отримувала до 10 листопада 2022 року - пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до частини 3 статті 43 Закону № 2262-XII пенсії особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, оклади та/чи доплати за військове (спеціальне) звання, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку (доплату) за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11 липня 2022 року у справі № 300/665/22, яке набрало законної сили за результатом перегляду судом апеляційної інстанції, визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо проведення з 01 квітня 2019 року по 02 лютого 2021 року перерахунку пенсії ОСОБА_1 із врахуванням довідки про розмір грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року із зазначенням відомостей щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, визначених згідно довідки від 08 грудня 2021 року №9/1/4359, наданої ІНФОРМАЦІЯ_1. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 08 грудня 2021 року №9/1/4359 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 із зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, починаючи з 01 квітня 2019 року по 02 лютого 2021 року з урахуванням раніше виплачених сум (а.с.46-50).

Однак, відповідач з 10 листопада 2022 року призначив позивачу пенсію за вислугу років відповідно до Закону №2262-XII з урахуванням посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, при цьому, без врахування основних і щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, право на врахування яких встановлене рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11 липня 2022 року у справі № 300/665/22, яке набрало законної сили.

Відповідно до частини 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

При цьому, судами першої та апеляційної інстанції не встановлено, а відповідачем не доведено наявності обставини щодо зміни нормативно-правового регулювання, яке б вплинуло на обчислення пенсії позивача за вислугу років починаючи з 10 листопада 2022 року щодо врахування основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, що входять до складу грошового забезпечення позивача, згідно довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 08 грудня 2021 року № 9/1/4359.

Згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані.

Громадяни мають бути впевненими у своїх законних очікуваннях, а також в тому, що набуте ними на підставі чинного законодавства право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано. Тобто, набуте право не може бути скасоване чи звужене (правові позиції Конституційного Суду України в рішеннях від 22 вересня 2005 року №5-рп/2005, від 29 червня 2010 року № 17-рп/2010, від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010, від 11 жовтня 2011 року №10-рп/2011).

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України, розуміння сутності соціальних гарантій не може бути звужено.

Таким чином, обгрунтованим є висновок суду першої інстанції про те, що пенсія позивача за вислугу років з 10 листопада 2022 року підлягає обчисленню із врахуванням основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, що входять до складу грошового забезпечення позивача, згідно довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 08 грудня 2021 року № 9/1/4359 про розмір грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 шляхом визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати пенсії позивачу з 10 листопада 2022 року на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 08 грудня 2021 року №9/1/4359 про розмір грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року та зобов`язання відповідача здійснити з 10 листопада 2022 року перерахунок та виплату пенсії за вислугу років позивачу, з врахуванням виплачених сум пенсії, із врахуванням основних і щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії згідно довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 08 грудня 2021 року №9/1/4359 про розмір грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року.

Колегія суддів також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Також згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ч. 1 ст. 321, ст. 322, ст. 325 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27 січня 2023 року у справі № 300/5319/22 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя О. Б. Заверуха
судді О. М. Гінда
В. В. Ніколін
Повне судове рішення складено 13 червня 2023 року.