Справа № 520/10760/23
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2023-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Харків

14.06.2023 р. справа №520/10760/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Сліденко А.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без призначення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін справу за позовом

ОСОБА_1 (далі за текстом - позивач, заявник)
до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі за текстом - відповідач, владний суб`єкт, орган публічної адміністрації)
провизнання дій протиправними та спонукання до перерахунку пенсії, -

встановив:

Позивач у порядку адміністративного судочинства заявив вимоги про: 1) визнання протиправними дій Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо застосування усередненого показника середньої заробітної плати за 2023 рік у розмірі 7.405,03грн; 2) зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області зробити обчислення пенсії ОСОБА_1 , виходячи з розміру усередненого показника середньої заробітної плати за 2020 - 2022 роки - 12.444,64 грн.; 3) зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити донарахування та виплату недораховані суми пенсії за 24 місяці; 4) стягнення 5.000,00грн. витрат на професійну правничу допомогу

Аргументуючи ці вимоги зазначив, що унаслідок вчинення органом публічної адміністрації протиправного управлінського волевиявлення не отримує пенсію у належному розмірі.

Належним чином сповіщений відповідач правом на подання письмового відзиву не скористався.

Суд, повно виконавши процесуальний обов`язок із збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, з`ясувавши обставини фактичної дійсності, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Установлені судом обставини спору полягають у наступному.

Заявник народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Харківській області як отримувач пенсії за віком з 03.04.2019 р. і продовжує працювати.

Розмір пенсії заявника первинно був обчислений із використанням показника страхового стажу - 38р. 03м. 21дн., показника коефіцієнту стажу - 0,38250, показника індивідуального коефіцієнту заробітної плати - 1,16535), показника середньої заробітної плати за 2016-2018 роки у розмірі 6.188,89 грн.

У 2021 році пенсію заявника було перераховано у порядку ч.4 ст.42 Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", і обчислено із заробітної плати за періоди роботи з 01.07.2000 по 31.03.2002, з 01.08.2003 по 31.12.2005, з 01.04.2006 по 30.09.2006, з 01.11.2006 по 31.12.2008, з 01.02.2009 по 30.04.2009, з 01.07.2009 по 28.02.2018, з 01.04.2018 по 30.04.2019 (індивідуальний коефіцієнт заробітної плати для обчислення пенсії 1,28157), показника страхового стажу по 30.06.2021 - 40 р. 05 м. 01 д. (коефіцієнт страхового стажу 0,40417).

У лютому 2023 р. заявник звернувся до відповідача щодо перерахунку пенсії з використанням показника середньої заробітної плати за 2020 - 2022 роки - 12.444,64 грн.

За зверненням заявника Управлінням було вчинено відмову, оформлену листом від 29.03.2023р. №2000-0202-8/2106 та умотивовану перерахунком пенсії заявника з 01.03.2023 р. в автоматизованому режимі у порядку п.4 постанови КМУ від 16.02.2022р. №118, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу.) в Україні, з якої сплачено страхові внески - 7.405грн. 03 коп. (3764,40* 1,17* 1,11*1,11*1,14* 1,197 (коефіцієнт збільшення згідно п.1 Постанови №168), унаслідок чого була призначена доплата у 135,00грн.

Розмір обчисленої Управлінням пенсії заявника з 01.03.2023 становить: основний розмір пенсії (7405,03*1,28157*0,40417) - 3835,60 грн; доплата за понаднормативний стаж 10 років (1497,00 (для працюючих) * 10%) -149,70 грн; відсоток підвищення за відстрочку - 20%; Підвищення ст.29 ч.3 (3835,60*20%) - 767,12 грн; всього до виплати: 4.752,42 грн.

Стверджуючи про протиправність дій суб`єкта владних повноважень з приводу незастосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, за 2020, 2021 та 2022 роки, заявник звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд вважає, що до відносин, які склались на підставі установлених обставин спору, підлягають застосуванню наступні норми права.

Частина 2 ст. 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

З 01.01.2004р. таким законом є, насамперед, Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", який був прийнятий на зміну положенням Закону України Про пенсійне забезпечення.

Отже, оскільки і Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", і Закон України Про пенсійне забезпечення регулюють одні і ті ж правовідносини, то пріоритет у застосуванні мають норми Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" як однопредметного та рівносильного акту права, прийнятого пізніше у часі, а норми Закону України Про пенсійне забезпечення підлягають субсидіарному (додатковому) застосуванню у разі неурегульованості певного питання у приписах Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням дії норм Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

Згідно з ст.2 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за цим Законом призначаються: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Таким чином, призначення пенсії за вислугу років було передбачено саме нормами Закону України "Про пенсійне забезпечення".

За змістом ст.27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсії за віком визначається залежно від середньомісячного заробітку та коефіцієнту страхового стажу, тобто параметрів, арифметичне значення яких обчислюється за нормами ст.ст.24, 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Так, у розумінні ч.1 ст.24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Отже, з 01.01.2004р. обов`язковими кваліфікуючими умовами для включення періоду трудової діяльності громадянина до страхового стажу є одночасна сукупність таких обставин як: 1) провадження діяльності, котра є об`єктом загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; 2) реальність щомісячної оплати страхових внесків (тобто єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною ч.2 ст.24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

До набрання чинності нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" правила обчислення стажу роботи громадянина у цілях пенсійного забезпечення визначались, зокрема, ст.56 Закону України "Про пенсійне забезпечення", ч.1 якої містила положення про те, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

При цьому, ч.3 ст.56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" окреслювались спеціальні випадки включення до стажу роботи періодів іншої діяльності громадянина.

За приписами ст.62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, до 31.12.2003р. страховий стаж громадянина має складатись виключно з проміжків часу ведення трудової діяльності або часу належності до кола осіб, спеціально окреслених ч.3 ст.56 Закону України "Про пенсійне забезпечення", підтверджених записами у трудовій книжці або іншими об`єктивними даними за Порядком №637 та безвідносно до події оплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до ч.1 статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Згідно з п. 4-3 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсії, призначенні до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.

Частиною 2 ст.40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Отже, у випадку призначення пенсії на підставі Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" при обчисленні пенсії враховується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Відповідно до ч. 4 ст.42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.

За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

Органи Пенсійного фонду щороку з 1 квітня без додаткового звернення особи проводять перерахунок пенсії тим особам, які на 1 березня року, в якому здійснюється перерахунок, набули право на проведення перерахунку, передбаченого абзацами першим - третім цієї частини, на найбільш вигідних умовах. Порядок такого перерахунку пенсії встановлюється правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Зі змісту ч. 4 ст.42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" чітко та однозначно слідує, що у випадку продовження пенсіонером праці на протязі не менше 24 місяців страхового стажу після призначення пенсії (або після попереднього перерахунку пенсії) може бути проведений новий перерахунок пенсії, але із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія (тобто у даному випадку показник середньої заробітної плати (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії має залишатись незмінним, позаяк обов`язковою кваліфікуючою умовою застосування саме указаного показника є подія звернення людини за призначенням пенсії).

Згідно із п.3 Порядку проведення перерахунку пенсії без додаткового звернення особи відповідно до частини четвертої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (затверджений Постановою правління ПФУ від 18.05.2018 року №10-1) перерахунок пенсії проводиться пенсіонеру, який після призначення (перерахунку) пенсії: 1) продовжував працювати та має не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої (якого) призначено (попередньо перераховано) пенсію або із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону, за даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії; 2) продовжував працювати і має менш як 24 місяці страхового стажу. Перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки з дня звернення за призначенням (попереднім перерахунком) пенсії. Перерахунок проводиться з урахуванням страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) та із заробітної плати (доходу), з якої (якого) призначено (попередньо перераховано) пенсію.

У силу правових висновків постанови Верховного Суду від 18.11.2020р. по справі №522/1916/17 та постанови Верховного Суду від 21.10.2021р. по справі №2-а-2430/11 за змістом частини другої статті 40 та частини четвертої статті 42 Закону № 1058-IV передбачений у формулі визначення заробітної плати для обчислення пенсії (Зп = Зс х (Ск: К)) показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії (Зс), який використовується при призначенні пенсії, є величиною незмінною і не підлягає коригуванню при перерахунку пенсії з урахуванням страхового стажу, набутого після її призначення.

Тому, під час здійснення такого перерахунку, у формулі визначення заробітної плати для обчислення пенсії можуть змінюватися лише показники суми коефіцієнтів заробітної плати за кожний місяць (Ск) та кількості місяців страхового стажу, за які розраховано коефіцієнти заробітної плати застрахованої особи (К). Отже, перерахунок пенсії на підставі частини четвертої статті 42 Закону № 1058-IV здійснюється із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, та розраховується за формулою, наведеною в частині другій статті 40 цього Закону. При такому перерахунку зазначений показник середньої заробітної плати залишається незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії.

Судом встановлено, що позивач з 03.04.2019 р. перебуває на пенсійному обліку та отримує пенсію за віком, яку призначену на загальних підставах.

Подія спливу 24 місяців від календарної дати призначення заявнику пенсії - 03.04.2019р. припала на - 03.04.2021р.

20.08.2021р. заявник звернувся до Управління з приводу перерахунку пенсії у порядку ч. 4 ст.42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

За цим зверненням адміністративним органом було вчинено управлінське волевиявлення з приводу перерахунку пенсії заявника з 01.07.2021р.

Відтак, наступний майбутній перерахунок пенсії заявника у порядку ч. 4 ст.42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" не може бути легально проведений органом публічної адміністрації раніше від настання календарної дати - 01.07.2023р., позаяк згідно з абз.3 ч.4 ст.42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у разі якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менш як 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу після її призначення (попереднього перерахунку) та заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Норми Порядку проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (затверджений постановою КМУ від 20.02.2019р. №124), постанови КМУ від 01.04.2020р. №251, постанови КМУ від 22.02.2021р. №127, постанови КМУ від 16.02.2022р. №118, постанови КМУ від 24.02.2023р. №168 цього правила не змінюють.

Зміст наведених норм права виключає існування підстав для задоволення вимог позову за епізодом зобов`язання зробити обчислення пенсії ОСОБА_1 , виходячи з розміру усередненого показника середньої заробітної плати за 2020 - 2022 роки - 12.444,64 грн.

Окремою підставою для відмови у позові за цим епізодом є те, що заявник у спірних правовідносинах подав чергове звернення про перерахунок пенсії у порядку ч. 4 ст.42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у лютому 2023р., тобто до настання календарної дати - 01.07.2023р., а саме ця обставина одночасно та одномоментно і об`єктивно унеможливлює як вчинення суб`єктом владних повноважень бажаного заявником управлінського волевиявлення, так і беззаперечно та неспростовно доводить відсутність у заявника порушеного права, позаяк право на перерахунок пенсії у ч. 4 ст.42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" може виникнути у заявника виключно після 01.07.2023р.

Під час призначення заявнику пенсії Управлінням був використаний показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (тобто за 2016-2018р.р.) у сумі - 6.188,89грн.

Під час вчинення суб"єктом владних повноважень управлінського волевиявлення в автоматичному режимі з приводу перерахунку пенсії заявника з 01.03.2023р. у порядку постанови КМУ від 24.02.2023р. №168 був використаний показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески у - 7.405,03грн.

Оскільки в даному випадку відбувся перерахунок пенсії заявника у межах одного і того ж закону, за яким пенсія була призначена первісно (а саме: Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування") і позивач продовжує отримувати той самий вид пенсії з моменту її призначення, підстави для застосування під перерахунку пенсії позивачки показника середньої заробітної плати по Україні за 2020-2022 роки відсутні.

Розглядаючи спір за епізодом позову про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити донарахування та виплату недораховані суми пенсії за 24 місяці суд відзначає, що відповідно до ч.2 ст.98 Закону України від 05.11.1991р. №1788-ХІІ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії у зв`язку з введенням у дію цього Закону (про стаж роботи, заробіток, сімейний стан та інші), то пенсія знову перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців перед поданням додаткових документів і не раніше ніж з дня введення в дію цього Закону.

Проте, у спірних правовідносинах відсутня подія подання заявником у складі звернення від 06.05.2023р. будь-яких додаткових документів.

Існування відносно суспільних правовідносин за участю заявника національного закону України, який би містив норму про виплату пенсію у випадку перерахунку (у тому числі і в порядку ч.4 ст.42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування") за 24 місяці у зворотньому відліку судом не виявлено, а заявником у тексті позову не наведено.

Продовжуючи розгляд справи, суд відзначає, що критерії законності управлінського волевиявлення (як у формі рішення, так і у формі діяння) владного суб`єкта викладені законодавцем у приписах ч.2 ст.2 КАС України, а у силу ч.2 ст.77 КАС України обов`язок доведення факту дотримання цих критеріїв покладений на владного суб`єкта шляхом подання до суду доказів та наведення у процесуальних документах доводів як відповідності закону вчиненого волевиявлення, так і помилковості аргументів іншого учасника справи.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Визначаючись з приводу реально вчиненого суб`єктом владних повноважень у спірних правовідносинах управлінського волевиявлення, суд зазначає, що за загальним правилом з огляду на положення п.18 ч.1 ст.19, п.19 ч.1 ст.4 КАС України, п.1 ч.2 ст.24, п.2 ч.2 ст.24, ч.3 ч.2 ст.24 Митного кодексу України під рішенням суб`єкта владних повноважень слід розуміти - письмовий акт, під дією суб`єкта владних повноважень слід розуміти - вчинок з приводу реалізації управлінського повноваження, під бездіяльністю суб`єкта владних повноважень слід розуміти - ухилення від виконання обов`язку, під відмовою суб`єкта владних повноважень слід розуміти оформлене офіційним письмовим документом - листом відхилення прохання/звернення приватної особи.

У спірних правовідносинах відповідачем було реалізовано управлінську функцію в частині обчислення пенсії у спосіб вчинення оформленої письмовим листом відмови, а не у спосіб вчинення дії у розумінні вчинку адміністративного органу.

Між тим, у межах даного спору заявник не сформулював вимог про визнання протиравною відмови ГУ ПФУ в Харківській області, оформленої листом від 29.03.2023р. №2000-0202-8/2106

Реально вчинене у спірних правовідносинах управлінське волевиявлення суб`єкта владних повноважень з приводу перерахунку пенсії заявника за власною ініціативою з 01.03.2023р. у порядку постанови КМУ від 24.02.2023р. №168 із використанням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески у - 7.405,03грн. приписам ч.4 ст.42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" не суперечить і заявниокм у межах даного спору не оскаржено.

Оцінивши добуті по справі докази в їх сукупності за правилами ст.ст.72-77, 90, 211 КАС України, суд доходить до переконання про те, що у спірних правовідносинах відсутні підстави для перерахунку пенсії заявника за поданим у лютому 2023р. зверненням у порядку ч.4 ст.42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2020, 2021, 2022 роки.

Відтак, слід дійти до висновку про відсутність у спірних правовідносинах події вчинення суб`єктом владних повноважень відносно заявника протиправного управлінського волевиявлення з приводу відмови у здійсненні вказаного перерахунку.

З огляду на викладені вище міркування заявлені у позові вимоги підлягають залишенню без задоволення.

При розв`язанні спору, суд зважаючи на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом Конвенція; рішення від 21.01.1999р. у справі Гарсія Руїз проти Іспанії, від 22.02.2007р. у справі Красуля проти Росії, від 05.05.2011р. у справі Ільяді проти Росії, від 28.10.2010р. у справі Трофимчук проти України, від 09.12.1994р. у справі Хіро Балані проти Іспанії, від 01.07.2003р. у справі Суомінен проти Фінляндії, від 07.06.2008р. у справі Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії); вичерпно реалізував існуючі правові механізми з`ясування об`єктивної істини; надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору; дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору; із достатньою поза розумним сумнівом повнотою виклав власні мотиви тлумачення змісту належних норм права, оцінки фактичних обставин спору та аргументів сторін.

Розподіл судових витрат належить провести за правилами ст.ст. 139, 143 КАС України та Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст.ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 6-9, ст.ст. 72-77, 211, 241-243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Позов - залишити без задоволення.

Роз`яснити, що рішення підлягає оскарженню згідно з ч.1 ст.295 КАС України (протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення); набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України.

Суддя А.В. Сліденко