Справа № 200/2198/23
Суддя: Загацька Т.В.
Дата ухвалення: 2023-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2023 року Справа№200/2198/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Загацької Т.В., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління пенсійного фонду України в м.Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

У травні 2023 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві (далі відповідач), у якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві від 05.05.2023 №95 про відмову у призначенні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві призначити щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 23.02.2023;

- допустити негайне виконання судового рішення у межах суми стягнення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за один місяць.

Позовні вимоги мотивовані протиправним рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 05.05.2023 №95 про відмову у призначенні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в частині зарахування стажу судді (стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання судді у відставці), а саме протиправного не зарахування у повному обсязі стажу роботи позивача відповідно до рішення Вищої ради правосуддя, а тому позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Ухвалою суду від 24.05.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) в порядку статті 262 КАС України, а також встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву.

07.06.2023 представником відповідача подано відзив на позовну заяву, у якому вказав, що позивачка звернулась до Управління із заявою від 27.04.2023 №2800 щодо призначення грошового утримання судді у відставці відповідно до частини 2 статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VІІІ від 02.06.2016. Вказує, що згідно наданих документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу страховий стаж на дату звернення становить 27 років 10 місяців 10 днів, в тому числі спеціальний стаж на посаді судді становить 17 років. До страхового стажу та спеціального стажу зараховано усі періоди. Зазначає, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в м.Києві розглянуто вищезазначену заяву та винесено рішення №95 від 05.05.2023 про відмову у призначені пенсії.Враховуючи вищевикладене позивачу відмовлено в призначенні грошового утримання судді у відставці відповідно до частини 2 статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у зв`язку із відсутністю спеціального стажу на посаді судді.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши інші докази в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

Позивач - ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) громадянка України відповідно до ID паспорта № НОМЕР_2 .

Указом Президента України № 1429 від 07.10.2005, та відповідно до наказу №595к від 20.10.2005 року позивача було призначено на посаду судді Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області.

Позивач звернулась до Вищої ради правосуддя із заявою про звільнення з посади судді Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області у відставку.

Рішенням Вищої ради правосуддя України від 16.02.2023 №54/0/15-23 позивача звільнено з посади судді Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області у зв`язку з поданням заяви про відставку. У рішенні, зокрема, вказано, що за результатом вивчення доданих до заяви документів щодо визначення наявності у позивача відповідного стажу для звільнення у відставку, встановлено, що до стажу роботи позивача на посаді судді 17 років 3 місяці та стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), наявність якого відповідно до вимог закону надавала право для призначення на посаду судді, - 3 роки. У рішенні мається висновок про те, що станом на дату ухвалення рішення загальний стаж роботи судді ОСОБА_1 , який дає їй право на відставку, становить 20 років 3 місяці.

Позивач із заявою від 27.04.2023 № 2800 звернулась до Головного управління пенсійного фонду України в м. Києві про призначення грошового утримання судді у відставці відповідно до частини 2 статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016. До заяви про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, зокрема, було надано паспорт, РНОКПП, довідку про реєстрацію місця проживання, біографічну довідку, Рішення Вищої ради правосуддя,трудову книжку, довідку про банківський рахунок та заробітну плату, наказ про відрахування зі штату суддів, розрахунок стажу судді, який дає право на відставку таотримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, довідку ТУДСА.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві розглянуто вищезазначену заяву та винесено рішення №95 від 05.05.2023 про відмову у призначені пенсії. Позивачу відмовлено в призначенні грошового утримання судді у відставці відповідно до частини 2 статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у зв`язку із відсутністю спеціального стажу на посаді судді. У рішенні вказано, що згідно наданих документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу страховий стаж на дату звернення становить 27 років 10 місяців 10 днів, в тому числі спеціальний стаж на посаді судді становить 17 років.

Вважаючи рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві №95 від 05.05.2023 протиправним, позивач звернувся до суду.

До матеріалів справи також додано:

- трудову книжку серії НОМЕР_3 від 23 грудня 1994 року;

- копію наказу від 22.02.2023 №4-ІІ «про відрахування зі штату суду судді ОСОБА_1 »;

- довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного утримання судді у відставці №265/23 від 27.02.2023, з якої вбачається, що позивачу враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, складає 110 985,60 грн. (посадовий оклад 69366,00 та доплата за вислугу років 60% - 41619,60);

- розрахунок стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці №02-33/1/2023 від 22.02.2023, в якому вказано, що позивача працювала на посаді помічника голови Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області з 28.09.2001 по 20.10.2005 (04 роки 00 місяців 22 дня) та суддею Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області з 21.10.2005 по 22.02.2023 (17 років 04 місяці 01 день).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 4 частини шостої статті 126 Конституції України однією з підстав звільнення судді є подання заяви про відставку або про звільнення з посади за власним бажанням.

Рішення про звільнення судді з посади ухвалює Вища рада правосуддя у порядку, встановленому Законом України «Про Вищу раду правосуддя».

За правилами частини першої статті 116 Закону України від 2 червня 2016 року №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон №1402) суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається відповідно до статті 137 цього Закону, має право подати у відставку.

Відповідно до абзацу четвертого пункту 34 Розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402 за суддями, призначеними чи обраними на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігається визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Зазначена норма пов`язує визначення законодавства, яке регулює питання обчислення стажу роботи на посаді судді, із часом призначення чи обрання суддею.

Суд встановив, що на час призначення позивача суддею, питання визначення стажу, який дає право на відставку судді, регулювалося частиною четвертою статті 43 Закону України «Про статус суддів» № 2862-ХІІ (далі - Закон № 2862) та Постановою Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 року № 865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» (що діяла на час призначення судді на посаду; далі - Постанова № 865), які встановлювали виключний перелік посад, робота на яких підлягала зарахуванню до стажу, що дає право на відставку судді.

Водночас, суд звертає увагу, що відповідно до статті 137 Закону № 1402 (у редакції, яка діє з 5 серпня 2018 року) до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Системний аналіз вказаної норми у її взаємозв`язку з абзацом четвертим пункту 34 Розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402 дає підстави вважати, що у зв`язку з набранням чинності Законом України «Про Вищий антикорупційний суд» № 2447-VIII (далі-Закон №2447), яким внесено зміни до статті 137 Закону № 1402, суддям додатково до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку підлягає зарахуванню стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Водночас, частиною першою статті 7 Закону № 2862, яка була чинною на час обрання позивача на посаду судді, визначалось, що суддею міг бути громадянин України, який мав стаж роботи в галузі права не менш як три роки.

З огляду на зазначене, право на зарахування стажу роботи в галузі права три роки мають судді, яких було призначено на посаду судді вперше згідно з вимогами, встановленими Законом № 2862 на день їх обрання.

З урахуванням викладеного, позивач має право на зарахування до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку, додатково трьох років роботи в галузі права.

Таку ж правову позицію викладено у судових рішеннях Верховного Суду у справах №9901/2/19; № 9901/805/18.

Отже, судом встановлено наявність підстав для призначення позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Згідно з частиною 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Суд зазначає, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень не довів належними та достатніми доказами правомірності своїх дій за спірним предметом спору, відповідно судом встановлено порушення права позивача на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Щодо вимог позивача призначити спірне щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці з 23.02.2023 суд зазначає, що така вимога є похідною та підлягає задоволенню судом, з урахуванням положення до пункту 2 розділу 1 Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 № 3-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.03.2008 № 200/14891 (далі Порядок, у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 09.02.2023 № 7-2) заява про призначення (перерахунок) щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці подається до управлінь Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також об`єднаних управлінь через уповноважену особу суду за останнім місцем роботи.

Пунктом 3 розділу 1 Порядку встановлено, що щомісячне довічне грошове утримання призначається з дня, наступного за днем звільнення судді з посади у відставку або звільнення / припинення повноважень судді Конституційного Суду України (далі - звільнення судді з посади), якщо звернення за призначенням щомісячного довічного грошового утримання відбулося не пізніше трьох місяців з дня звільнення судді з посади.

Днем звернення за призначенням щомісячного довічного грошового утримання вважається день прийняття органом, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, заяви про призначення щомісячного довічного грошового утримання та документів, перелік яких наведено в розділі II цього Порядку (п. 4 розділу 1 Порядку).

Згідно пункту 2 розділу 2 Порядку до заяви про призначення щомісячного довічного утримання додаються, зокрема, копія рішення Вищої ради правосуддя про звільнення судді з посади; розрахунок стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (додаток 4).

Як наслідок, призначення спірного довічного грошового утримання судді у відставці позивача має відбутись з 23.03.2023, з дня, наступного за днем звільнення судді з посади у відставку.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Частиною четвертою статті 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Враховуючи вищезазначене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Стосовно клопотання позивача про звернення до негайного виконання рішення суду в частині виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які виконуються негайно, визначений нормами статті 371 КАС України.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 371 КАС України суд, який ухвалив рішення, за заявою учасників справи або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в рішенні звернути до негайного виконання рішення у разі стягнення всієї суми боргу при присудженні платежів, визначених пунктами 1 і 2 частини першої цієї статті.

Ураховуючи те, що судом зобов`язано відповідача вчинити певні дії (здійснити призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці), то підстави для негайного виконання рішення суду відсутні.

Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, дві вимоги немайнового характеру, які пов`язанні між собою, тому судові витрати у вигляді судового збору, які оплачені позивачем в сумі 858,88 грн., підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - суб`єкта владних повноважень (ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України).

При обчисленні розміру судового збору судом враховані положення ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Решта судового збору в сумі 1288,32 грн. такому стягненню не підлягає, оскільки вона зайве сплачена за подання даного позову в електронній формі.

Разом з тим такий судовий збір може бути повернутий позивачу з бюджету за його заявою (ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір»).

Керуючись статтями 32, 139, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління пенсійного фонду України в м.Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві від 05.05.2023 № 95 про відмову у призначенні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві призначити щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з 23.02.2023.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління пенсійного фонду України в м.Києві на користь ОСОБА_1 здійснені нею документально підтверджені судові витрати в розмірі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) грн. 88 (вісімдесят вісім) коп.

Повне судове рішення складено 14.06.2023.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя Т.В.Загацька