Справа № 240/20793/21
Суддя: Липа Володимир Анатолійович
Дата ухвалення: 2023-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2023 року м. Житомир справа № 240/20793/21

категорія 109040000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Липи В.А., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Романівської державної нотаріальної контори про визнання протиправною відмову та скасування обтяження,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Романівської державної нотаріальної контори Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), у якому просить:

- визнати протиправною відмову Романівської державної нотаріальної контори від 25.06.2021 за №84/01-16 про зняття заборони та скасувати обтяження: заборону на відчуження будинку розташованого в АДРЕСА_1 ; підстава обтяження: повідомлення №5 від 13.08.1982, Будбанк, реєстраційний номер обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 3082094; додаткові дані архівний номер 8В012Е2В25F22C36B4D, архівна дата 10.04.2001, дата виникнення 13.08.1982, номер реєстру 8.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 10.10.1993 позивач купила в ОСОБА_2 житловий будинок по АДРЕСА_1 . В червні 2021 року з метою підготовки для продажу будинку позивач звернулась до Романівської нотаріальної контори, де їй повідомили, що більше ніж за 10 років до його придбання, а саме 13.08.1982 на цей будинок накладена заборона (архівний запис) реєстраційний №3082095, зареєстрована 10.04.2006 Романівською державною нотаріальною конторою. Підстава обтяження: повідомлення №5 від 13.08.1982, Будбанк, реєстраційний номер обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 3082094; додаткові дані: архівний номер 8В012Е2В25F22C36B4D, архівна дата 10.04.2001, дата виникнення 13.08.1982, номер реєстру 8. Пояснення позивача про те, що станом на час купівлі цього будинку такої заборони не існувало нотаріальною конторою прийняті до уваги не були. 25.06.2021 листом за №84/01-16 позивачу відмовлено вилучити вищевказану заборону та запропоновано звернутись до суду.

Позивач вважає відмову відповідача протиправною, такою, що порушує її права та законні інтереси.

Ухвалою суду вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у судове засідання.

Романівською державною нотаріальною конторою на виконання вимог ухвали суду про відкриття провадження у справі, направлено до суду відзив на позовну заяву у якому відповідач просив розглядати справу без його участі. Також зазначено, що доказів та заперечень щодо позовних вимог нотаріус не має.

30.09.2021 у зв`язку з неявкою відповідача, розгляд справи відкладено на 19.10.2021.

19.10.2021 від позивача надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Зважаючи на відсутність перешкоди для розгляду справи у судовому засіданні та приймаючи до уваги відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд, без виходу до нарадчої кімнати, постановив ухвалу про подальший розгляд справи в письмовому провадженні, яку занесено секретарем судового засідання до протоколу судового засідання.

Згідно із ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Розглянувши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд дійшов наступних висновків.

ОСОБА_1 є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 .

Позивачу на праві приватної власності належить об`єкт житлової нерухомості - житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 64,9 кв.м.

Згідно договору купівлі продажу жилого будинку від 10.10.1993 попереднім власником даного будинку була ОСОБА_2 , яка володіла ним на підставі свідоцтва про спадщину за Законом, виданого Дзержинською нотаріальною конторою 30.01.1981. Згідно п.5 договору купівлі-продажу продавець ОСОБА_2 засвідчила, що вказаний будинок на даний час іншій особі не проданий, не подарований, не перебуває в заставі, в спорі та під забороною.

12.05.2021 року позивач дізналась від приватного нотаріуса Романівського районного нотаріального округу Прогонного Є.М., що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо ОСОБА_3 10.04.2006 державним реєстратором Романівської державної нотаріальної контори внесено запис про обтяження за №3082094.

Підставою для обтяження став архівний запис (повідомлення) 13.08.1982 Будбанку.

Обтяжувач згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно не визначений.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 13.07.2021 записів щодо юридичної особи - Будбанк в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не знайдено.

Відповідно до довідок виданих Романівською селищною радою, Житомирського району, Житомирської області 02.07.2021 ОСОБА_3 1926 року народження був одружений на ОСОБА_2 та проживав спільно в АДРЕСА_1 . В 1993 році ОСОБА_4 та ОСОБА_2 були виписані з постійного місця проживання в зв`язку з виїздом за кордон, зокрема до Німеччини на постійне місце проживання.

21.07.2021 позивачем направлено запит до ПАТ «Промінвестбанк» з проханням повідомити чи обліковується кредитна заборгованість перед ПАТ «Промінвестбанк» ОСОБА_3 , 1926 року народження, який до 1993 року проживав в АДРЕСА_2 .

30.07.2021 ПАТ «Промінвестбанк» була надана відповідь про те, що станом на даний час кредитна заборгованість ОСОБА_3 в банку не обліковується.

25.06.2021 Романівська державна нотаріальна контора листом за №84/01-16 позивачу відмовила вилучити вищевказану заборону на нерухоме майно ОСОБА_3 та запропоновано звернутись для вирішення даного питання до суду.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.

Правовідносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, врегульовані Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952-ІV від 01.07.2004 року (далі Закон №1952).

Згідно пункту 1 частини 1 статті 2 Закону №1952 державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 2 Закону №1952 Державний реєстр речових прав на нерухоме майно - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів таких прав.

Згідно частини 1 статті 5 Закону №1952 у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Згідно статті 6 Закону №1952 організаційну систему державної реєстрації прав становлять: 1) Міністерство юстиції України та його територіальні органи; 2) суб`єкти державної реєстрації прав: виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації; акредитовані суб`єкти; 3) державні реєстратори прав на нерухоме майно.

Частина 1 ст. 10 Закону №1952 передбачає, що державним реєстратором є: 1) громадянин України, який має вищу освіту за спеціальністю правознавство, відповідає кваліфікаційним вимогам, встановленим Міністерством юстиції України, та перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації прав; 2) нотаріус; 3) державний виконавець, приватний виконавець - у разі державної реєстрації обтяжень, накладених під час примусового виконання рішень відповідно до закону, а також у разі державної реєстрації припинення іпотеки у зв`язку з придбанням (передачею) за результатом прилюдних торгів (аукціонів) нерухомого майна, що є предметом іпотеки.

За приписами пунктів 1, 2, 3 частини третьої цієї статті державний реєстратор, зокрема:

- встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації;

- перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення;

- під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, а також відомості інших реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем, держателем (розпорядником, володільцем, адміністратором) яких є державні органи, шляхом безпосереднього доступу до них чи у порядку інформаційної взаємодії з Державним реєстром прав, у тому числі відомості, що містять персональні дані особи

Частиною 1 статті 18 Закону №1952 визначено, що державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: 1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; 4) перевірка документів та/або відомостей Державного реєстру прав, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); 6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав; 7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником; 8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви.

Відповідно до ст. 3 Закону №1952 загальними засадами державної реєстрації прав є, зокрема, гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження.

Згідно з п.1 ч.2 ст. 27 Закону №1952 Державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі судового рішення щодо набуття, зміни або припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили.

З аналізу наведених норм, судом встановлено, що прийняттю рішення державного реєстратора про обтяження нерухомого майна передує перевірка відомостей Державного реєстру прав, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень.

В Україні діє Єдиний державний реєстр судових рішень, відповідно до якого жодних судових рішень про обтяження майна ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , в тому числі щодо об`єкта житлової нерухомості - житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 64,9 кв.м., немає.

За пошуком в Єдиному державному реєстрі судових рішень стосовно обтяження майна ОСОБА_1 незалежно від дати прийняття судового рішення та найменування суду, не виявлено судових рішень, якими обтяжувалось майно ОСОБА_1 .

При прийнятті рішення суд враховує лист Романівської державної нотаріальної контори №84/01-16, згідно якого Будбанк ліквідований, правонаступники у нього відсутні, отримати інформацію про наявність або відсутність заборгованості щодо ОСОБА_3 немає можливості. На даний час відсутні будь-які документи, що можуть мати інформацію про підстави накладення заборони на відчуження майна позивачки та необхідність її продовження, про наявність непогашеної позики. Не існує й ініціатора, відповідно до запису нотаріальної контори, заборони.

Відтак, суд приходить до висновку про порушення державним реєстратором Романівської державної нотаріальної контори вимог Закону №1952 при прийнятті рішення індексний номер: 3082094 від 10.04.2006, не здійснено належну перевірку відомостей стосовно наявності підстав для обтяження нерухомого майна ОСОБА_1 .

Отже, на даний час юридичної особи, за повідомленням якої була накладена заборона на відчуження нерухомого майна немає, тому порушені права позивача підлягають відновленню шляхом визнання протиправними дії Романівської державної нотаріальної контори щодо державної реєстрації обтяження у вигляді заборони відчуження на нерухоме майно - житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 64,9 кв.м., належний ОСОБА_1 .

Як наслідок підлягає задоволенню вимога про скасування державної реєстрації обтяження у вигляді заборони відчуження на нерухоме майно - житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 64,9 кв.м., належний ОСОБА_1 .

Згідно п. п. 5.1. п. 5 глави 15 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення кредитора про погашення позики; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Оскільки, на даний час у позивача ОСОБА_1 немає невиконаних майнових зобов`язань перед Будбанком тому, існування заборони на житловий будинок у за адресою: АДРЕСА_1 , є безпідставною та такою, що порушує охоронювані законом майнові права позивача на спадкування цього майна, а тому встановлене обтяження підлягає припиненню.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.11.2018 у справі №490/5986/17-ц вказано на те, що при визначенні юрисдикційності спору з державним реєстратором чи щодо оскарження його дій критерієм розмежування юрисдикційності спору є предмет оскарження.

При цьому, якщо позивач оскаржує дії державного реєстратора з приводу розгляду його заяви з підстав протиправності відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, і цей спір не стосується речових прав чи обмежень на нерухоме майно третіх осіб, то такий спір є публічно-правовим. В даному випадку предметом оскарження є обмеження на нерухоме майно позивача, а тому вказаний спір належить до розгляду адміністративним судом.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до приписів статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною першою статті 77 КАС України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З урахуванням встановлених обставин справи, враховуючи наведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 до Романівської державної нотаріальної контори про визнання протиправною відмову та скасування обтяження підлягає задоволенню.

Зважаючи на те, що позивачем при поданні позову сплачено судовий збір у сумі 908,00 грн, наведена сума відповідно до положень ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України підлягає стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 72-77, 139, 241-246, 255, 263, 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Романівської державної нотаріальної контори Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (вул. Кооперативна, 17, Романів, Житомирська область, 13001) про визнання протиправною відмову та скасування обтяження - задовольнити.

Визнати протиправною відмову Романівської державної нотаріальної контори Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 25.06.2021 за №84/01-16 про зняття заборони на відчуження житлового будинку розташованого в АДРЕСА_1 .

Скасувати (обтяження) заборону (архівний запис) на відчуження житлового будинку розташованого в АДРЕСА_1 , накладену Романівською державною нотаріальною конторою 10.04.2006; реєстраційний номер обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 3082094; здійснену на підставі повідомлення Будбанк №5 від 13.08.1982; архівний номер:3299978ZITOMIR25, архівна дата: 10.04.2001, дата виникнення: 13.08.1982, № реєстра 8, внутр.№ 8В012Е2В25F22C336B4D.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Романівської державної нотаріальної контори Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) суму судового збору в розмірі 908,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.А. Липа