Справа № 120/2759/22-а
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2023-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

12 червня 2023 р. Справа № 120/2759/22-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дончика Віталія Володимировича, розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Третього відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Департамент патрульної поліції Управління безпеки дорожнього руху Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови

в с т а н о в и в :

02.03.2022 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Третього відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про визнання протиправною та скасування постанови.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що 07.02.2022 року відповідачем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №68524790 з примусового виконання постанови №1АВ 03135616 від 27.10.2021 року, якою на нього накладено адміністративне стягнення у розмірі 3400 грн. На переконання позивача, постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 07.02.2022 року є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки стягувачем пропущено строк пред`явлення виконавчого документу до виконання, у зв`язку із чим, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Ухвалою від 09.03.2022 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Цією ж ухвалою залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Департамент патрульної поліції Управління безпеки дорожнього руху Національної поліції України.

17.03.2022 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечує щодо задоволення позовних вимог. Зокрема вказав, що стягувачем не пропущено строк пред`явлення виконавчого документу до виконання, а тому постанова про відкриття виконавчого провадження №68524790 з примусового виконання постанови №1АВ 03135616 від 27.10.2021 року є правомірною та скасуванню не підлягає.

Ухвалою суду від 23.03.2022 року в порядку забезпечення адміністративного позову зупинено стягнення на підставі постанови Департаменту патрульної поліції №1АВ 03135616 від 27.10.2021 року, до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі №120/2759/22-а.

Ухвалою суду від 23.03.2023 року зупинено провадження у справі до припинення (скасування) воєнного стану.

Ухвалою суду від 11.05.2023 року поновлено провадження у справі, витребувано у Департаменту патрульної поліції Управління безпеки дорожнього руху Національної поліції України та зобов`язано надати суду інформацію про вручення/отримання ОСОБА_1 постанови №1АВ 03135616 від 27.10.2021 року.

05.06.2023 року на виконання вимог ухвали суду від 11.05.2023 року надійшли витребовувані документи.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив, що постановою №1АВ 03135616 від 27.10.2021 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 4 статті 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн.

07.02.2022 року державним виконавцем Третього відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №68524790 з примусового виконання постанови №1АВ 03135616 від 27.10.2021 року, якою на позивача накладено адміністративне стягнення у розмірі 3400 грн.

На переконання позивача, постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 07.02.2022 року є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки стягувачем пропущено строк пред`явлення виконавчого документу до виконання, у зв`язку із чим звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

За приписами частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України від 02.06.2016 року №1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом (пункт 6 частини 1 статті 3 Закону №1404-VIII).

За приписами частини 1 статті 4 цього ж Закону, у виконавчому документі зазначаються, в тому числі, дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ, резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень, дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню), строк пред`явлення рішення до виконання.

Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 4 Закону №1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

За правилами частин 1, 2 статті 12 Закону №1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Відповідно до частини 2 статті 291 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення, або під час її виконання у випадках, передбачених частиною першою статті 300-1 цього Кодексу.

За загальними правилами відповідно до статті 299 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з частиною 1 статті 300 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення виконується уповноваженим на те органом у порядку, встановленому цим Кодексом та іншими законами України.

Статтею 300-1 КУпАП встановлено, що у разі сплати відповідальною особою, зазначеною у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або громадянином (резидентом) України, який ввіз на територію України транспортний засіб, зареєстрований за межами України, 50 відсотків розміру штрафу протягом 10 банківських днів з дня набрання законної сили постановою про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), така постанова вважається виконаною. Постанова про накладення адміністративного стягнення за порушення зупинки, стоянки та паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), також вважається виконаною у разі сплати штрафу за повідомленням про притягнення до адміністративної відповідальності, залишеним уповноваженою посадовою особою на місці вчинення правопорушення на лобовому склі транспортного засобу, у тому числі шляхом сплати 50 відсотків розміру штрафу протягом 10 банківських днів з дня вчинення відповідного правопорушення.

У разі несплати штрафу особами, зазначеними у частині першій цієї статті, протягом 30 днів з дня набрання законної сили постановою про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сферах безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів така постанова підлягає примусовому виконанню.

У разі оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу за правопорушення у сферах безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів перебіг строків, визначених цією статтею, зупиняється до розгляду скарги.

Відповідно до статті 303 КУпАП не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 цього Кодексу перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Законами України може бути встановлено й інші, більш тривалі строки для виконання постанов по справах про окремі види адміністративних правопорушень.

Судом встановлено, що 07.02.2022 року державним виконавцем Третього відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №68524790 з примусового виконання постанови №1АВ 03135616 від 27.10.2021 року, якою на позивача накладено адміністративне стягнення у розмірі 3400 грн.

На переконання позивача, постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 07.02.2022 року є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки стягувачем пропущено строк пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Тобто, визначальним в межах даної адміністративної справи є встановлення обставин, визначених частиною 2 статті 291 КУпАП (набрання законної сили постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху).

Як вбачається із матеріалів справи, постанова №1АВ 03135616 від 27.10.2021 року направлена ОСОБА_1 10.11.2021 року рекомендованим листом з повідомленням про вручення, однак останній повернутий за закінченням терміну зберігання 29.12.2021 року.

Отже, враховуючи приписи частини 2 статті 291 КУпАП, постанова №1АВ 03135616 від 27.10.2021 року набрала законної сили 29.12.2021 року.

Як вже зазначено судом, за правилами частин 1, 2 статті 12 Закону №1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Тобто, в даному випадку, строк пред`явлення постанови №1АВ 03135616 від 27.10.2021 року - до 29.03.2022 року.

Позивач, посилаючись на те, що частина 1 статті 303 КУпАП є спеціальною нормою і яка встановлює строк звернення постанови про накладення адміністративного стягнення до виконання три місяці з дня винесення, не враховує, що частина друга цієї статті передбачає встановлення й інших, більш тривалих строків для виконання постанов по справах про окремі види адміністративних правопорушень.

Тобто, наведена позивачем норма частини 1 статті 303 КУпАП встановлює загальний строк давності виконання постанов про накладення адміністративних стягнень.

Разом з тим, статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлений окремий порядок виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, тому з огляду на положення частини 2 статті 303 КУпАП, до спірних правовідносин не може бути застосовано правила ч.1 статті 303 КУпАП.

Таким чином, суд доходить висновку, що постанову №1АВ 03135616 від 27.10.2021 року, яка набрала законної сили 29.12.2021 року, пред`явлено до примусового виконання в межах законодавчо встановленого строку, визначеного частиною 1 статті 12 Закону №1404-VIII.

Посилання позивача на те, що постанову пред`явлено до виконання із порушенням строку у зв`язку з тим, що в самій постанові зазначений строк її пред`явлення до виконання до 27.12.2021 року, є помилковим, оскільки чинним законодавством встановлений інший строк примусового виконання, а саме: три місяці, який, згідно приписів статті 12 Закону №1404-VIII, рахується від дати набрання таким документом законної сили.

Крім цього, суд зауважує, що відповідно до пункту 2 частини 4 статті 4 Закону №1404-VIII підставою для повернення виконавчого документа стягувачу визначено пропуск встановленого законом (а не зазначеного у виконавчому документі) строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Таким чином, строк пред`явлення виконавчого документу до виконання встановлений законом і не може бути змінений особою, яка приймає рішення про накладення адміністративного стягнення, тому, зазначення у виконавчому документі іншого строку не є підставою для настання певних правових наслідків, зокрема, повернення такого документу стягувачу.

Виходячи з наведених правових норм в їх сукупності, суд зазначає, що відсутні підстави для повернення виконавчого документу, яким в даному випадку є постанова №1АВ 03135616 від 27.10.2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, з підстав закінчення строку пред`явлення його до виконання.

Інших обґрунтованих доводів, які свідчили б про протиправність постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження №68524790 від 07.02.2022 року з примусового виконання постанови №1АВ 03135616 від 27.10.2021 року, у матеріалах справи відсутні.

Зважаючи на встановлені фактичні обставини під час розгляду справи та беручи до уваги норми чинного законодавства, якими врегульовані спірні правовідносини, суд доходить висновку про правомірність постанови державного виконавця від 07.02.2022 року про відкриття виконавчого провадження №68524790.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Враховуючи положення статті 139 КАС України, питання про розподіл судових витрат судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

в и р і ш и в :

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Дончик Віталій Володимирович