Справа № 300/3207/23
Суддя: Микитюк Р.В.
Дата ухвалення: 2023-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про відмову у забезпеченні позову
"14" червня 2023 р. Справа № 300/3207/23
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Микитюк Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву про забезпечення позову по адміністративній справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Відділу державного нагляду (контролю) в Івано-Франківській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов про застосування адміністративно-господарського штрафу №№349884, 349885 від 18.05.2023,
В С Т А Н О В И В:
Представник фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , 02.06.2023 звернулася до суду з адміністративним позовом до Відділу державного нагляду (контролю) в Івано-Франківській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов про застосування адміністративно-господарського штрафу №№349884, 349885 від 18.05.2023.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07.06.2023 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Представником позивача 12.06.2023 до суду подано заяву про забезпечення позову.
Заява про забезпечення позову мотивована тим, що подання позову позивачем про визнання протиправними та скасування постанов про застосування адміністративно-господарського штрафу №№349884, 349885 від 18.05.2023 не зупиняє їх дію, а тому відповідач може направити дані постанови для примусового виконання до органів державної виконавчої служби.
Враховуючи наведене, просить суд забезпечити позов шляхом зупинення виконання постанов про застосування адміністративно-господарського штрафу №№349884, 349885 від 18.05.2023 та забороною Відділу державного нагляду (контролю) в Івано-Франківській області Державної служби України з безпеки на транспорті направляти постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №№349884, 349885 від 18.05.2023 до примусового виконання до органів ДВС.
Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд зазначає таке.
Статтею 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.
Частиною 1 статті 150 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Згідно з частиною 1 статті 153 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову подається:
1) до подання позовної заяви - до суду, до якого має бути подано позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом;
2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом;
3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.
Відповідно до частини 2 статті 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Згідно з частиною 1 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено:
зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;
забороною відповідачу вчиняти певні дії;
забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;
зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Частиною 2 статті 151 КАС України визначено, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Таким чином, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.
Спосіб забезпечення позову має бути безпосередньо пов`язаним з предметом спору, співмірним суті порушеного права та водночас запобігати порушенню прав інших осіб, тобто в основі має бути принцип збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу.
Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Суди не вправі вживати такі заходи до забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.
Статтею 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачено, що постанова про застосування адміністративно-господарських штрафів є виконавчим документом. Адміністративно-господарські штрафи стягуються відповідно до закону центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), і зараховуються до загального фонду Державного бюджету України, крім 50 відсотків адміністративно-господарських штрафів, передбачених абзацами чотирнадцятим - сімнадцятим частини першої статті 60 цього Закону, та плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю, що зараховуються до державного дорожнього фонду, створеного у складі спеціального фонду Державного бюджету України.
Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України від 02.06.2016 №1404-VIII "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".
Згідно з частиною 1 статті 12 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
Позивачем не надано суду доказів на підтвердження того, що на цей час постанови Відділу державного нагляду (контролю) в Івано-Франківській області Державної служби з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу №№349884, 349885 від 18.05.2023 подані відповідачем до примусового виконання до органу державної виконавчої служби та доказів винесення державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження з виконання вказаних постанов, не надано доказів вчинення державним виконавцем заходів, спрямованих на примусове виконання оскаржуваних у справі постанов.
Наведені представником позивача у заяві про забезпечення позову аргументи, зокрема, ймовірне звернення до примусового виконання оскаржуваних постанов, на цій стадії судового процесу не дають підстави вважати, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких позивач звернувся.
Представником позивача не доведено існування обставин, визначених у статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, які є обов`язковими для постановлення ухвали про забезпечення позову.
Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі постанов Відділу державного нагляду (контролю) в Івано-Франківській області Державної служби з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу №№349884, 349885 від 18.05.2023 до розгляду справи з оскарження постанов по суті.
Враховуючи наведене, керуючись статтями 150 - 154, 241, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,
У Х В А Л И В:
у задоволенні заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом зупинення виконання постанов про застосування адміністративно-господарського штрафу №№349884, 349885 від 18.05.2023 та забороною Відділу державного нагляду (контролю) в Івано-Франківській області Державної служби України з безпеки на транспорті направляти постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №№349884, 349885 від 18.05.2023 до примусового виконання до примусового виконання до органів ДВС- відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення судового рішення шляхом подання апеляційної скарги в порядку, визначеному частиною восьмою статті 18, частинами сьомою-восьмою статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя /підпис/ Микитюк Р.В.