Справа № 160/5999/23
Суддя: Неклеса Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 червня 2023 року Справа № 160/5999/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Неклеси О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної установи «Центр пробації», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Міністерство юстиції України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дій,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) до Державної установи «Центр пробації» (далі відповідач, Центр пробації), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Міністерство юстиції України, в якій позивач просить суд:
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що у період з 2015 року по 28.02.2023 р. вона проходила службу в органах Державної кримінально-виконавчої служби України на посаді (останній) старшого інспектора в званні майора внутрішньої служби Нікопольського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області. Відповідачем протиправно, на думку позивача, з 24.02.2022 р. по вересень 2022 року не виплачувалась їй додаткова винагорода відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» №168 від 28.02.2022 р. При звільненні їй також не було виплачено вказану винагороду. На звернення позивача про нарахування та виплату всіх сум, належних їй при звільненні, зокрема, додаткової винагороди, починаючи з 24.02.2022 р., відповідач повідомив, що станом на день звільнення з нею було проведено повний розрахунок, відмовив у виплаті додаткової винагороди, посилаючись на відсутність підстав для її нарахування і виплати позивачеві. Позивач вважає такі дії Державної установи «Центр пробації» протиправними, у зв`язку з чим вона звернулася за захистом власних прав та інтересів до суду з цим позовом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.04.2023 р. відкрито провадження у справі за позовом, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Також 17.04.2023 р. до суду від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.04.2023 р. у задоволенні клопотання Державної установи «Центр пробації» Міністерства юстиції України про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної установи «Центр пробації» Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Міністерство юстиції України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дій,- відмовлено.
25.04.2023 р. до суду надійшли від Міністерства юстиції України пояснення по справі, в яких третя особа заперечила проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та зазначила, що відповідно до Положення про Державну установу «Центр пробації», затвердженого наказом Міністерства юстиції України №4245/5 від 08.12.2020 р., Державна установа «Центр пробації» (далі - Центр пробації) є неприбутковою державною установою, створеною для забезпечення виконання завдань Державної кримінально-виконавчої служби України з питань пробації і безпосереднього спрямування та координації діяльності уповноважених органів з питань пробації, що належить до сфери управління Мін`юсту. Повноваження персоналу органів пробації, у тому числі повноваження начальника Нікопольського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області Турчаненко Ю.Л., не пов`язані із забезпеченням безпеки суб`єктів пробації, захисту чи охорони режимних об`єктів та об`єктів критичної інфраструктури, участю в оперативних заходах, несенням варти, у тому числі в нічний час, несенням служби у наряді та інших заходах, спрямованих на забезпечення безпеки в умовах воєнного стану. Згідно з паспортом бюджетної програми на 2022 рік за кодом програмної класифікації видатків та кредитів Державного бюджету (далі КПКВК) 3601020 «Виконання покарань установами і органами Державної кримінально-виконавчої служби України», затвердженим наказом Міністерства юстиції України №320/5 від 02.02.2022 р., одним із завдань цієї бюджетної програми є «Утримання та соціальний захист персоналу органів, установ виконання покарань, слідчих ізоляторів та інших установ, а також членів їх сімей, пенсіонерів та ветеранів Державної кримінально-виконавчої служби України» (пункт 5 розділу 8 паспорта), а одним з напрямів використання бюджетних коштів «Утримання та соціальний захист персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України, забезпечення оперативно-службової діяльності» (пункт 1 розділу 9 паспорта). Разом з тим, утримання та соціальний захист персоналу підрозділів пробації один із напрямів використання бюджетних коштів згідно з паспортом бюджетної програми за КПКВК 3601030 «Забезпечення діяльності органів пробації», затвердженим наказом Міністерства юстиції України №320/5 від 02.02.2022 р. (пункт 1 розділу 9 паспорта). З огляду на зазначене вище, третя особа зауважує, що фінансово-економічні розрахунки до постанови Кабінету Міністрів України №350 від 22.03.2022 р. «Про внесення зміни до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. №168», якою була поширена дія Постанови №168 на осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, здійснювались за бюджетною програмою 3601020 «Виконання покарань установами і органами Державної кримінально-виконавчої служби України», а не за бюджетною програмою 3601030 «Забезпечення діяльності органів пробації». Згідно з пунктом 1 Постанови №168 від 28.02.2022 р. на період дії воєнного стану особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми «єПідтримка», передбачена додаткова винагорода в розмірі 30 тисяч гривень щомісяця, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 тисяч гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Перелік адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога застрахованим особам в рамках Програми «єПідтримка», затверджено розпорядженням Кабінету Міністрів України №204-р. від 06.03.2022 р. Дніпропетровську область включено до цього переліку 11.03.2022 р. на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України №213-р від 11.03.2022 р. Крім того, в поясненнях третьої особи зауважено, що ОСОБА_1 не залучалася до виконання завдань, передбачених Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходів і повноважень, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави, не несла службу у розумінні нормативно-правових актів, а виконувала свої службові обов`язки, пов`язані з реалізацією завдань та функцій пробації відповідно до Посадової інструкції, Положення про відділ №1. Беручи до уваги вищенаведене, на думку третьої особи, відсутні правові підстави для нарахування та виплати позивачеві додаткової винагороди відповідно до Постанови №168 за спірний період.
До суду надійшли клопотання Державної установи «Центр пробації» про залишення позовної заяви без розгляду від 17.04.2023 р. та заява Міністерства юстиції України про залишення позовної заяви без розгляду від 25.04.2023 р., в яких відповідач та третя особа просили суд залишити вищезазначену позовну заяву без розгляду у зв`язку з пропуском ОСОБА_1 місячного строку звернення до адміністративного суду з цим позовом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.06.2023 р. у задоволенні клопотання Державної установи «Центр пробації» та заяви Міністерства юстиції України про залишення без розгляду позовної заяви у адміністративній справі №160/5999/23 - відмовлено.
Також 25.04.2023 р. до суду надійшли клопотання третьої особи про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та про вихід зі спрощеного позовного провадження та розгляд справи №160/5999/23 в порядку загального позовного провадження, в задоволенні яких було відмовлено ухвалами суду від 13.06.2023 р.
Станом на час розгляду справи відповіді на відзив та заперечень до суду не надходило.
Відповідно до ч. 4 ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), подання заяв по суті справи є правом учасників справи.
Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч. 1 ст. 9 КАС України).
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) у період з 01.05.2015 р. по 28.02.2023 р. проходила службу в складі Державної кримінально-виконавчої служби України, що підтверджується відомостями трудової книжки позивача серії НОМЕР_2 від 17.06.2004 р.
Центр пробації утворений згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 13.09.2017 №655-р «Про утворення державної установи «Центр пробації» та наказу Міністерства юстиції України від 28.12.2017 р. №4322/5 «Про утворення Державної установи «Центр пробації». Наказом Міністерства юстиції України від 08.12.2020 № 4242/5 затверджено Положення про Державну установу «Центр пробації» (далі Положення), відповідно до якого Державна установа «Центр пробації» є неприбутковою державною установою, що створена для забезпечення виконання завдань Державної кримінально-виконавчої служби України з питань пробації і безпосереднього спрямування та координації діяльності уповноважених органів з питань пробації, що належить до сфери управління Мін`юсту.
Так, згідно з витягом з наказу Державної установи «Центр пробації» №61/к від 26.06.2018 р. капітана внутрішньої служби ОСОБА_1 , яка направлена для подальшого проходження служби з Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, призначено на посаду старшого інспектора відділу по філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області по Нікопольського міськрайонного відділу.
Наказом Державної установи «Центр пробації» № 657/ОД-21 від 04.08.2021 р. (витяг) змінено назву уповноваженого органу з питань пробації по філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області, а саме: Нікопольський міськрайонний відділ на Нікопольський районний відділ №1.
Згідно із наявними у матеріалах справи копіями витягів з наказів Державної установи «Центр пробації» Турчаненко Ю.Л. перебувала:
- у щорічній основній оплачуваній відпустці у період з 30.05.2022 р. по 19.06.2022 р., з виплатою допомоги для оздоровлення, тривалістю 21 добу (наказ №305/в від 16.05.2022 р.);
- у додатковій оплачуваній відпустці у період з 20.05.2022 р. по 29.05.2022 р., тривалістю 10 діб (наказ №305/в від 16.05.2022 р.).
Також позивач перебувала на лікарняному у періоди:
Наказом Державної установи «Центр пробації» №161/к від 20.02.2023 р. майора внутрішньої служби ОСОБА_1 , старшого інспектора Нікопольського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області звільнено 28.02.2023 р. на підставі пункту 5 статті 23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» та пункту 4 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів).
Згідно із цим наказом позивачу наказано виплатити:
- одноразову грошову допомогу у зв`язку зі звільненням у розмір 50 % місячного грошового забезпечення за 07 календарних років служби;
- грошову компенсацію за невикористані 02 календарних дні чергової відпустки за 2023 рік;
- грошову компенсацію за невикористані 10 календарних днів відпустки як жінці, яка працює і має двох дітей віком до 15 років за 2023 рік;
- премію за січень 2023 року в розмірі 10 % та лютий 2023 року в розмірі 10 % за фактично відпрацьований час.
Одночасно із цим учасниками справи не заперечується, що за період з 24.02.2022 р. по вересень 2022 року додаткова винагорода відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 р. протягом вказаного періоду й на момент звільнення позивачу не нараховувалась та не виплачувалась.
У відповідь на вказане звернення Державною установою «Центр пробації» направлено позивачу лист №85/Т-88/Ян-23 від 16.03.2023 р., в якому ОСОБА_1 повідомлено про відсутність підстав для нарахування та виплати їй додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 р.
Вважаючи відмову відповідача в нарахуванні та виплаті їй додаткової винагороди за вищезазначений період протиправною, ОСОБА_1 звернулася за захистом власних прав та інтересів з цим позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
Закон України «Про правовий режим воєнного стану» №389-VIII від 12.05.2015 р. визначає зміст правового режиму воєнного стану, порядок його введення та скасування, правові засади діяльності органів державної влади, військового командування, військових адміністрацій, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій в умовах воєнного стану, гарантії прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Умовами статті 2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» передбачено. що Правовою основою введення воєнного стану є Конституція України, цей Закон та указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України.
Статтею 1 Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022 р., затвердженого Законом України №2102-IX від 24.02.2022 р., в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.
У подальшому строк дії воєнного стану в Україні продовжувався указами Президента України №133/2022 від 14.03.2022 р., №259/2022 від 18.04.2022 р., №341/2022 від 17.05.2022 р., №573/2022 від 12.08.2022 р., №757/2022 від 07.11.2022 р. та №58/2023 від 06.02.2023 р., яким строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.
На виконання Указів Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 та «Про загальну мобілізацію» №69/2022 від 24.02.2022 р. Кабінетом Міністрів України прийнято постанову «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за №168 від 28.02.2022 р. (далі Постанова №168).
Згідно з пунктом 1 Постанови №168, яка набрала чинності 28.02.2022 р., у першій редакції установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
У подальшому до зазначеної постанови вносились зміни.
Так, постановою Кабінету Міністрів України №217 від 07.03.2022 р. в абзаці першому пункту 1 Постанови № 168 виключено слова «(крім військовослужбовців строкової служби)».
Постановою Кабінету Міністрів України №350 від 22.03.2022 р., яка набрала чинності 24.03.2022 р. та застосовується з 24.02.2022 р., доповнено абзац 1 пункту 1 Постанови №168 після слів «та поліцейським» словами «, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми «єПідтримка»,».
Постановою Кабінету Міністрів України №400 від 01.04.2022 р. внесено зміни до пункту 1 Постанови №168 щодо виплати додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень.
Розпорядженням Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога застрахованим особам в рамках Програми «єПідтримка» за №204-р від 06.03.2022 р. затверджено перелік адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми «єПідтримка» згідно з додатком.
Розпорядженням Кабінету Міністрів України №213-р від 11.03.2022 р. внесено зміни у додаток до розпорядження Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 о. №204, доповнивши його позицією «Дніпропетровська область».
Постановою Кабінету Міністрів України №754 від 01.07.2022 р., яка набрала чинності 08.07.2022 р. та застосовується з 01.06.2022 р., внесено такі зміни до пункту 1 Постанови №168 в абзаці першому: слова «які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми «єПідтримка» замінити словами «які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні)»; після слова «щомісячно» доповнити словами «(крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць)».
Державна установа «Центр пробації» листом №744/8/Ян-22 від 30.03.2022 р. звернулася до Міністерства юстиції України щодо надання роз`яснень про те, чи поширюється дія постанови Кабінету Міністрів України №350 від 22.03.2022 р., якою внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 р., на осіб рядового та начальницького складу Державної установи «Центр пробації».
Статтею 1 Закону України «Про пробацію» №160-VIII від 05.02.2015 р. визначено, що орган пробації - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері пробації; персонал органу пробації - працівники, які відповідно до повноважень, визначених цим Законом та іншими законами України, виконують завдання пробації.
Відповідно до ст. 18 Закону України «Про пробацію», орган пробації у межах своїх повноважень організовує: забезпечення суду досудовими доповідями про обвинувачених; здійснення нагляду за засудженими; виконання покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, громадських робіт, виправних робіт; реалізацію пробаційних програм стосовно осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням; соціально-виховну роботу із засудженими; підготовку до звільнення засуджених, які відбувають покарання у виді обмеження волі та позбавлення волі на певний строк.
Згідно з ч. 1 ст. 19 Закону України «Про пробацію», права, обов`язки, відповідальність, правовий та соціальний захист персоналу органу пробації визначаються Законом України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» та цим Законом.
Державну установу «Центр пробації» утворено згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України №655-р від 13.09.2017 р. та наказом Міністерства юстиції України №4322/5 від 28.12.2017 р.
Відповідно до Положення про Державну установу «Центр пробації», затвердженого наказом Міністерства юстиції України №4242/5 від 08.12.2020 р., Центр пробації є неприбутковою державною установою, що створена для забезпечення виконання завдань Державної кримінально-виконавчої служби України з питань пробації і безпосереднього спрямування та координації уповноважених органів з питань пробації, що належить до сфери управління Мін`юсту.
Згідно із приписами п. 1 і п. 5 розділу 1 Положення про Нікопольський районний відділ №1 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області, затвердженого наказом Державної установи «Центр пробації» №758/08-21 від 07.09.2021 р., Нікопольський районний відділ №1 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області є уповноваженим органом з питань пробації, який безпосередньо забезпечує виконання у межах адміністративно-територіальної одиниці певних видів адміністративних стягнень та кримінальних покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та пробації. До складу персоналу входять працівники, які працюють за трудовим договором, та особи начальницького складу, що були переведені з Державної кримінально-виконавчої служби України.
Згідно з посадовою інструкцією старшого інспектора Нікопольського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області, затвердженої начальником філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області за №261вн/21-22 від 04.01.2022 р., основною метою діяльності старшого інспектора Нікопольського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області є забезпечення виконання завдань, покладених на Нікопольський районний відділ №1, зокрема, щодо реалізації в межах компетенції державної політики у сфері виконання кримінальних покарань та пробації, реалізація заходів досудової, наглядової та пенітенціарної пробації, пробаційних програм, організація взаємодії з державними та громадськими організаціями, забезпечення контролю за дотриманням прав людини і громадянина при виконанні покарань, не пов`язаних з позбавленням волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» №2713-IV від 23.06.2005 р., Державна кримінально-виконавча служба України відповідно до закону здійснює правозастосовні та правоохоронні функції і складається з центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, його територіальних органів управління, кримінально-виконавчої інспекції, установ виконання покарань, слідчих ізоляторів, воєнізованих формувань, навчальних закладів, закладів охорони здоров`я, підприємств установ виконання покарань, інших підприємств, установ і організацій, створених для забезпечення виконання завдань Державної кримінально-виконавчої служби України.
Згідно з ч. 1 і ч. 2 ст. 14 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України», до персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України належать особи рядового і начальницького складу (далі - особи рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби), спеціалісти, які не мають спеціальних звань, та інші працівники, які працюють за трудовими договорами в Державній кримінально-виконавчій службі України (далі - працівники кримінально-виконавчої служби).
Служба в Державній кримінально-виконавчій службі України є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України. Час проходження служби в Державній кримінально-виконавчій службі України зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби відповідно до закону.
Як зазначено вище, Державна установа «Центр пробації» є державною установою, що створена для забезпечення виконання завдань Державної кримінально-виконавчої служби України з питань пробації і безпосереднього спрямування та координації уповноважених органів з питань пробації, що належить до сфери управління Мін`юсту.
ОСОБА_1 , як особа начальницького складу, що переведена з Державної кримінально-виконавчої служби України, входила до складу персоналу Нікопольського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області, який є уповноваженим органом з питань пробації.
Як свідчать встановлені обставини справи, позивач, у спірний період, проходила службу у званні майор внутрішньої служби. Доказів несення служби (чергування, наряди тощо), встановлення графіків несення служби, наявність положення про несення служби працівниками організації, де проходила службу позивач, матеріали справи не містять. Графік роботи позивача визначений колективним договором та складає п`ятиденний робочий тиждень з двома вихідними.
До аналогічних висновків дійшов Третій апеляційний адміністративний суд у постанові від 18.05.2023 р по справі №160/27/23.
За таких обставин, судом не встановлено наявності підстав, передбачених постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 р. для виплати позивачу Державною установою «Центр пробації» Міністерства юстиції України за спірний період додаткової винагороди, виплата якої передбачена особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною 1 статті 6 КАС України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За вищенаведених обставин суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими, у зв`язку з чим у задоволенні поданої ОСОБА_1 позовної заяви слід відмовити.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, що оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» та при зверненні до суду ним не були понесені судові витрати, відсутні підстави для стягнення судових витрат.
Керуючись статтями 2, 5, 72, 77, 241, 243-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено та підписано 13.06.2023 р.

Суддя О.М. Неклеса