Справа № 200/11438/21
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2023-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2023 року справа №200/11438/21

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Компанієць І.Д., суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційні скарги Головного управління Державної міграційної служби України у Донецькій області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08 листопада 2021 року у справі №200/11438/21 (головуючий І інстанції Троянова О.В.) за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Головного управління Державної міграційної служби України у Донецькій області, Бахмутського міського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з позовом, в якому просили:

- визнати протиправними дії Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій щодо відмови в здійсненні повноважень з оформлення та видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без присвоєння унікального номеру запису у реєстрі (скорочено - УНЗР), без застосування безконтактного електронного носія персональних даних, без застосування засобів Єдиного державного демографічного реєстру та передачі персональних та біометричних даних до нього, а також відмови в здійсненні повноважень з зазначенням особливої відмітки у паспорті громадянина України для виїзду за кордон - відомостей про неповнолітню дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з внесенням (сьома, восьма і дев`ята сторінки) на підставі відповідних документів даних про дітей, групу крові і резус-фактор, відповідно до Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ, яким затверджено Положення про паспорт громадянина України, постанови Верховної Ради України № 719-V від 23.02.2007, яким затверджено Положення про паспорт громадянина України для виїзду для кордон;

- зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Донецькій області здійснити повноваження з оформлення та видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , без присвоєння унікального номеру запису у реєстрі (скорочено - УНЗР), без застосування безконтактного електронного носія персональних даних, без застосування засобів Єдиного державного демографічного реєстру та передачі персональних та біометричних даних до нього, здійснити повноваження з зазначенням особливої відмітки у паспорті громадянина України для виїзду за кордон - відомостей про неповнолітню дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з внесенням (сьома, восьма і дев`ята сторінки) на підставі відповідних документів даних про дітей, групу крові і резус-фактор, відповідно до постанови Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ, яким затверджено Положення про паспорт громадянина України, постанови Верховної Ради України № 719-V від 23.02.2007, яким затверджено Положення про паспорт громадянина України для виїзду для кордон;

- визнати протиправними дії Бахмутського міського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області щодо відмови в оформленні та видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , без присвоєння унікального номеру запису у реєстрі (скорочено - УНЗР), без застосування безконтактного електронного носія персональних даних, без застосування засобів Єдиного державного демографічного реєстру та передачі персональних та біометричних даних до нього, відмови зазначити особливу відмітку у паспорті громадянина України для виїзду за кордон - відомостей про неповнолітню дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з внесенням (сьома, восьма і дев`ята сторінки) на підставі відповідних документів даних про дітей, групу крові і резус-фактор відповідно до постанови Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ, яким затверджено Положення про паспорт громадянина України, постанови Верховної Ради України № 719-V від 23.02.2007, яким затверджено Положення про паспорт громадянина України для виїзду для кордон;

- зобов`язати Бахмутський міський відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області оформити та видати паспорт громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , без присвоєння унікального номеру запису у реєстрі (скорочено - УНЗР), без застосування безконтактного електронного носія персональних даних, без застосування засобів Єдиного державного демографічного реєстру та передачі персональних та біометричних даних до нього, зазначити особливу відмітку у паспорті громадянина України для виїзду за кордон - відомостей про неповнолітню дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з внесенням (сьома, восьма і дев`ята сторінки) на підставі відповідних документів даних про дітей, групу крові і резус-фактор відповідно до постанови Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ, яким затверджено Положення про паспорт громадянина України, постанови Верховної Ради України № 719-V від 23.02.2007, яким затверджено Положення про паспорт громадянина України для виїзду для кордон;

- визнати протиправними дії Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області щодо відмови в здійсненні повноважень з оформлення та видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , без присвоєння унікального номеру запису у реєстрі (скорочено - УНЗР), без застосування безконтактного електронного носія персональних даних, без застосування засобів Єдиного державного демографічного реєстру та передачі персональних та біометричних даних до нього, з зазначенням особливої відмітки у паспорті громадянина України для виїзду за кордон - відомостей про неповнолітню дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з внесенням (сьома, восьма і дев`ята сторінки) на підставі відповідних документів даних про дітей, групу крові і резус-фактор, відповідно до постанови Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ, яким затверджено Положення про паспорт громадянина України, постанови Верховної Ради України № 719-V від 23.02.2007, яким затверджено Положення про паспорт громадянина України для виїзду для кордон;

- зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Донецькій області здійснити повноваження з оформлення та видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , без присвоєння унікального номеру запису у реєстрі (скорочено - УНЗР), без застосування безконтактного електронного носія персональних даних, без застосування засобів Єдиного державного демографічного реєстру та передачі персональних та біометричних даних до нього, з зазначенням особливої відмітки у паспорті громадянина України для виїзду за кордон - відомостей про неповнолітню дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з внесенням (сьома, восьма і дев`ята сторінки) на підставі відповідних документів даних про дітей, групу крові і резус-фактор, відповідно до постанови Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ, яким затверджено Положення про паспорт громадянина України, постанови Верховної Ради України № 719-V від 23.02.2007, яким затверджено Положення про паспорт громадянина України для виїзду для кордон;

- визнати протиправними дії Бахмутського міського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області щодо відмови в оформленні та видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , без присвоєння унікального номеру запису у реєстрі (скорочено - УНЗР), без застосування безконтактного електронного носія персональних даних, без застосування засобів Єдиного державного демографічного реєстру та передачі персональних та біометричних даних до нього, зазначити особливу відмітку у паспорті громадянина України для виїзду за кордон - відомостей про неповнолітню дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з внесенням (сьома, восьма і дев`ята сторінки) відповідно до постанови Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ, яким затверджено Положення про паспорт громадянина України, постанови Верховної Ради України № 719-V від 23.02.2007, яким затверджено Положення про паспорт громадянина України для виїзду для кордон;

- зобов`язати Бахмутський міський відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області оформити та видати паспорт громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , без присвоєння унікального номеру запису у реєстрі (скорочено - УНЗР), без застосування безконтактного електронного носія персональних даних, без застосування засобів Єдиного державного демографічного реєстру та передачі персональних та біометричних даних до нього, зазначити особливу відмітку у паспорті громадянина України для виїзду за кордон - відомостей про неповнолітню дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з внесенням (сьома, восьма і дев`ята сторінки) на підставі відповідних документів даних про дітей, групу крові і резус-фактор, відповідно до постанови Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ, яким затверджено Положення про паспорт громадянина України, постанови Верховної Ради України № 719-V від 23.02.2007, яким затверджено Положення про паспорт громадянина України для виїзду для кордон;

- визнати протиправними дії Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області щодо відмови в здійсненні повноважень з оформлення та видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , без присвоєння унікального номеру запису у реєстрі (скорочено - УНЗР), без застосування безконтактного електронного носія персональних даних, без застосування засобів Єдиного державного демографічного реєстру та передачі персональних та біометричних даних до нього, відповідно до постанови Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ, яким затверджено Положення про паспорт громадянина України, постанови Верховної Ради України № 719-V від 23.02.2007, яким затверджено Положення про паспорт громадянина України для виїзду для кордон;

- зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Донецькій області здійснити повноваження з оформлення та видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , без присвоєння унікального номеру запису у реєстрі (скорочено - УНЗР), без застосування безконтактного електронного носія персональних даних, без застосування засобів Єдиного державного демографічного реєстру та передачі персональних та біометричних даних до нього, відповідно до постанови Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ, яким затверджено Положення про паспорт громадянина України, постанови Верховної Ради України № 719-V від 23.02.2007, яким затверджено Положення про паспорт громадянина України для виїзду для кордон;

- визнати протиправними дії Бахмутського міського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області щодо відмови в оформленні та видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , без присвоєння унікального номеру запису у реєстрі (скорочено - УНЗР), без застосування безконтактного електронного носія персональних даних, без застосування засобів Єдиного державного демографічного реєстру та передачі персональних та біометричних даних до нього, відповідно до постанови Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ, яким затверджено Положення про паспорт громадянина України, постанови Верховної Ради України № 719-V від 23.02.2007, яким затверджено Положення про паспорт громадянина України для виїзду для кордон;

- зобов`язати Бахмутський міський відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області оформити та видати паспорт громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , без присвоєння унікального номеру запису у реєстрі (скорочено - УНЗР), без застосування безконтактного електронного носія персональних даних, без застосування засобів Єдиного державного демографічного реєстру та передачі персональних та біометричних даних до нього, відповідно до постанови Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХП, яким затверджено Положення про паспорт громадянина України, постанови Верховної Ради України № 719-V від 23.02.2007, яким затверджено Положення про паспорт громадянина України для виїзду для кордон.

В обгрунтування позову зазначили, що звернулись з проханням щодо оформлення та видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон у вигляді паспортної книжечки, форма якої затверджена постановою Верховної Ради України № 719-V від 23.02.2007, без використання засобів Єдиного державного демографічного реєстру, без надання згоди на збір і обробку своїх персональних даних, та передачу будь-яких даних про себе до Єдиного державного демографічного реєстру.

Проте в оформленні та наданні таких паспортів позивачам було відмовлено.

Вважали, що органи Державної міграційної служби України порушують право позивачів на вільне пересування, у т.ч. право вільно залишати територію України.

З огляду на постанову Великої Палати Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у зразковій справі № 806/3265/17, дії відповідачів щодо відмови у оформленні та видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон є протиправними.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 08 листопада 2021 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною відмову Головного управління Державної міграційної служби України у Донецькій області у оформленні та видачі паспорту громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_1 без застосування безконтактного електронного носія персональних даних відповідно постанови Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ «Про затвердження положень про паспорт громадянина України та про паспорт громадянина України для виїзду за кордон» (в редакції від 23.02.2007 № 719-У).

Зобов`язано Головне управління Державної міграційної служби України в Донецькій області оформити та видати ОСОБА_1 паспорт громадянина України для виїзду за кордон без застосування безконтактного електронного носія персональних даних відповідно постанови Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ «Про затвердження положень про паспорт громадянина України та про паспорт громадянина України для виїзду за кордон» (в редакції від 23.02.2007 № 719-У) із зазначенням особливої відмітки в паспорті - відомостей про неповнолітню дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнано протиправною відмову Головного управління Державної міграційної служби України у Донецькій області у оформленні та видачі паспорту громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_2 без застосування безконтактного електронного носія персональних даних відповідно постанови Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ «Про затвердження положень про паспорт громадянина України та про паспорт громадянина України для виїзду за кордон» (в редакції від 23.02.2007 № 719-У).

Зобов`язано Головне управління Державної міграційної служби України в Донецькій області оформити та видати ОСОБА_2 паспорт громадянина України для виїзду за кордон без застосування безконтактного електронного носія персональних даних відповідно постанови Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ «Про затвердження положень про паспорт громадянина України та про паспорт громадянина України для виїзду за кордон» (в редакції від 23.02.2007 № 719-У) із зазначенням особливої відмітки в паспорті - відомостей про неповнолітню дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнано протиправною відмову Головного управління Державної міграційної служби України у Донецькій області у оформленні та видачі паспорту громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_3 без застосування безконтактного електронного носія персональних даних відповідно постанови Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ «Про затвердження положень про паспорт громадянина України та про паспорт громадянина України для виїзду за кордон» (в редакції від 23.02.2007 № 719-У).

Зобов`язано Головне управління Державної міграційної служби України в Донецькій області оформити та видати ОСОБА_3 паспорт громадянина України для виїзду за кордон без застосування безконтактного електронного носія персональних даних відповідно постанови Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ «Про затвердження положень про паспорт громадянина України та про паспорт громадянина України для виїзду за кордон» (в редакції від 23.02.2007 № 719-У).

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання судових витрат по справі.

Не погодившись з судовим рішенням відповідач - Головне управління Державної міграційної служби України у Донецькій області звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Обґрунтування апеляційної скарги відповідача.

Суд першої інстанції безпідставно застосував до спірних правовідносин постанову Великої Палати Верховного Суду у справі № 806/3265/17, оскільки обставини даної справи не відповідають типовим ознакам зразкової справи, що підтверджується висновком Верховного Суду в постанові від 24.06.2021 у справі № 0240/3048/18-а.

Крім того на час звернення позивачів з заявою про оформлення та видачу паспортів громадян України для виїзду за кордон діяло Положення, затверджене постановою КМУ від 07.05.2014 № 152, яке передбачало, що паспорт громадянина України для виїзду за кордон містить безконтактний електронний носій. Інших чинних нормативно-правових актів зі спірного питання на час звернення позивачів не існувало.

Отже, у ГУ ДМС України в Донецькій області були відсутні законні підстави для оформлення та видачі позивачам паспортів громадянин України для виїзду за кордон без безконтактного електронного носія.

Не погодившись з судовим рішенням в частині відмови в задоволенні позову позивачі звернулися з апеляційною скаргою, в якій посилалися на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просили скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти постанову, якою позов задовольнити у повному обсязі.

Обґрунтування апеляційної скарги позивачів.

Суд першої інстанції не звернув уваги, що позивачі зверталися до органів ДМС з заявою про оформлення та видачу паспортів не тільки без безконтактних електронних носіїв, а також без використання засобів Реєстру (надання згоди на обробку персональних даних, зняття біометричних даних тощо). Тобто суд не застосував норми матеріального права, які повинні бути застосовані при вирішенні спірних правовідносин.

Також суд першої інстанції помилково відмовив в задоволенні позовних вимог до ГУ ДМС України в Донецькій області, оскільки саме цей відповідач повинен здійснити повноваження щодо оформлення документа, що посвідчує особу позивачів самостійно, як юридична особа публічного права або через відповідний територіальний підрозділ. Відповідні повноваження передбачені п. 4.10, 7 Положення про ДМС України, затвердженим постановою КМУ № 360 від 20.08.2014.

Враховуючи режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи.

В огляду на зазначене та в зв`язку з тим, що судом першої інстанції справа розглянута в порядку спрощеного (письмового) провадження, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.

Фактичні обставини справи.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , громадянин України (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Артемівським МВ ГУ ДМС України в Донецькій області 17 грудня 2015 року). (а.с. 32)

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , громадянин України (паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Костянтинівським РВ УМВС України в Донецькій області 26 лютого 2004 року). (а.с. 38)

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , громадянин України (паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Бахмутським МВ ГУДМС України у Донецькій області 21 травня 2021 року), є донькою позивача 1 та позивача 2, що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_4 від 31 січня 2020 року. (а.с. 42-43)

Головне управління Державної міграційної служби у Донецькій області є юридичною особою (), виконує покладені на нього Державною міграційною службою України обов`язки, в тому числі, здійснення оформлення і видачі громадянам України документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство.

Бахмутський міський відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області є структурним підрозділом Головне управління Державної міграційної служби у Донецькій області.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , виданого Часовоярською міською радою 21 червня 2011 року, батьками ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_9 є ОСОБА_1 , ОСОБА_2 . (а.с. 46)

07 липня 2021 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 особисто як законними представниками ОСОБА_3 подано заяву до Головного управління Державної міграційної служби у Донецькій області та Бахмутського міського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області, про оформлення та видачу паспортів громадянин України для виїзду за кордон відповідно до постанови Верховної Ради України № 719-V від 23.02.2007, яким затверджено Положення про паспорт громадянина для виїзду за кордон.

В заяві позивачі також зазначили, що не надають згоди на збір та обробку персональних даних, передачу будь-яких даних про себе, у т.ч. персональної та біометричної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру.

Крім того, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просили в оформлених на них паспортах зазначити особливу відмітку - відомості про неповнолітню дитину - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

До заяви додано по дві фотокартки 3,5х4,5 см, квитанції про сплату державного мита у кількості 3 шт., копію свідоцтва про народження ОСОБА_4 (а.с. 19-21)

Листом Бахмутського міського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області № М-123/6/1420-21 від 07.07.2021 позивачів повідомлено, що відсутні законні підстави для оформлення та видачі паспортів громадянина України для виїзду за кордон без безконтактного електронного носія. Оформлення та видача документу, що посвідчує особу (незалежно від того, містить, або містить безконтактний електронний носій) не можливо без обробки персональних даних особи. Заява про видачу паспорту підтверджує волевиявлення фізичної особи щодо надання дозволу на обробку їх персональних даних. (а.с. 22-25)

Листом Головного управління Державної міграційної служби в Донецькій області № КО-156/6/1401-21/1401.2.5/13549-21 від 28.07.2021 позивачів повідомлено, що пунктом 1 Постанови № 152 визначено, що паспорт для виїзду за кордон виготовляється у формі книжечки, правий форзац якої містить безконтактний електронний носій. Зазначено, що в Постанові Верховної Ради України № 2503-ХІІ від 26.06.1992, а саме у пункті 5 Положення про паспорт громадянина України для виїзду за кордон, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 23 лютого 2007 року № 719-V прописано, що додаткова інформація про пред`явника паспорта, зміст якої визначається відповідно до законодавства може відтворюватись на безконтактному електронному носії, вмонтованому в паспорт. Крім того, оформлення, видача документу, що посвідчує особу неможливо без обробки персональних даних особи. Заява про видачу паспорту підтверджує волевиявлення фізичної особи щодо надання дозволу на обробку її персональних даних відповідно до сформульованої мети їх обробки. (а.с. 27-30)

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позов, застосував до спірних правовідносин висновки Великої Палати Верховного Суду в зразковій справі № 806/3267/17, які належить застосовувати в адміністративних справах щодо звернення осіб до суду з позовом до територіальних органів ДМС України з вимогами видати паспорт громадянина України у формі книжечки, у зв`язку з ненаданням особою згоди на обробку персональних даних, відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ.

Відмовляючи в задоволенні частини позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що Бахмутський МВ ГУ ДМС України в Донецькій області є структурним підрозділом ГУ ДМС України в Донецькій області. Оскільки саме ГУ ДМС України в Донецькій області зобов`язано оформити і видати позивачам паспорт громадянина України для виїзду за кордон без застосування безконтактного електронного носія персональних даних, тому зобов`язання Бахмутський МВ вчинити ті ж самі дії призведе до подвійного виконання судового рішення, що є порушенням принципів адміністративного судочинства, визначених статтею 2 КАС України.

Джерела права.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади створення та функціонування Єдиного державного демографічного реєстру та видачі документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, а також права та обов`язки осіб, на ім`я яких видані такі документи визначаються Законом України від 20.11.2012 № 5492-VI "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" (далі - Закон України № 5492-VI).

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо документів, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус, спрямованих на лібералізацію Європейським Союзом візового режиму для України» від 14.07.2016 № 1474-УІІІ внесено зміни до Закону України № 5492-VI, які набрали чинності з 1 жовтня 2016 року.

Постановою Кабінету Міністрів України № 784 від 18 жовтня 2017 року затверджено Порядок ведення Єдиного державного демографічного реєстру та надання з нього інформації, взаємодії між уповноваженими суб`єктами, а також здійснення ідентифікації та верифікації.

Пунктом 4 цього Порядку передбачено, що Реєстр складається з головного та резервного обчислювальних центрів і вузлів уповноважених суб`єктів. Уповноважені суб`єкти є розпорядниками відомчих інформаційних систем у межах, визначених Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус». Засобами Реєстру є технічні і програмні засоби відомчих інформаційних систем уповноважених суб`єктів, що застосовуються для внесення інформації до Реєстру та оформлення документів.

Згідно абзацу 1 частини першої статті 4 Закону № 5492 єдиний державний демографічний реєстр - це електронна інформаційно-телекомунікаційна система, призначена для зберігання, захисту, обробки, використання і поширення визначеної цим Законом інформації про особу та про документи, що оформлюються із застосуванням засобів Реєстру, із забезпеченням дотримання гарантованих Конституцією України свободи пересування і вільного вибору місця проживання, заборони втручання в особисте та сімейне життя, інших прав і свобод людини та громадянина.

Положеннями абзацу 3 частини першої статті 4 Закону № 5492 визначено, що єдиний державний демографічний реєстр ведеться з метою ідентифікації особи для оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсними та знищення передбачених цим Законом документів. Єдиний державний демографічний реєстр у межах, визначених законодавством про свободу пересування та вільний вибір місця проживання, використовується також для обліку інформації про реєстрацію місця проживання чи місця перебування.

Відповідно до пунктів 6,7 частини першої статті 5 Закону № 5492 для цілей цього Закону нижченаведені терміни вживаються в такому значенні: ідентифікація особи - встановлення особи шляхом порівняння наданих даних (параметрів), у тому числі біометричних, з наявною інформацією про особу в реєстрах, картотеках, базах даних тощо; ім`я особи - прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи.

Згідно пункту 1 частини першої статті 3 Закону № 5492 термін «безконтактний електронний носій» вживається у значенні, як імплантована у бланк документа безконтактна інтегральна схема для внесення персональних даних, параметрів, у тому числі біометричних, що дає змогу здійснювати комплекс заходів, пов`язаних з верифікацією особи, та може використовуватися як засіб електронного цифрового підпису у випадках, передбачених законом.

Як визначено пунктами 2,5,6 частини першої статті 3 Закону № 5492 біометричні дані - сукупність даних про особу, зібраних на основі фіксації її характеристик, що мають достатню стабільність та істотно відрізняються від аналогічних параметрів інших осіб (біометричні дані, параметри - відцифрований підпис особи, відцифрований образ обличчя особи, відцифровані відбитки пальців рук);

ідентифікувати - здійснювати комплекс заходів, що дає змогу виконувати пошук за принципом "один до багатьох", зіставляючи дані (параметри) особи, у тому числі біометричні, з інформацією Реєстру;

ідентифікація особи - встановлення особи шляхом порівняння наданих даних (параметрів), у тому числі біометричних, з наявною інформацією про особу в реєстрах, картотеках, базах даних тощо.

Відповідно до частини першої статті 10 Закону № 5492 внесення інформації до ЄДДР здійснюється уповноваженими суб`єктами за зверненням заявника, на підставі інформації державних органів реєстрації актів цивільного стану, органів реєстрації фізичних осіб, а також інформації органів виконавчої влади, інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування з дотриманням вимог Закону України «Про захист персональних даних».

У разі якщо інформація про особу вноситься до Реєстру вперше, проводиться ідентифікація особи, після завершення якої автоматично формується унікальний номер запису в ЄДДР та фіксуються час, дата та відомості про особу, яка оформила заяву-анкету (в електронній формі). Унікальний номер запису в ЄДДР є незмінним.

Одним із документів, які оформляються із застосуванням засобів ЄДДР, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

На підставі частини першої статті 13 Закону № 5492 документи, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру (далі - документи Реєстру), відповідно до їх функціонального призначення поділяються на: документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, зокрема, це паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

Частиною третьою статті 13 Закону № 5492 визначено, що паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, дипломатичний паспорт України, службовий паспорт України, посвідчення особи моряка, посвідчення члена екіпажу, посвідчення особи без громадянства для виїзду за кордон, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, проїзний документ біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, проїзний документ особи, якій надано додатковий захист, картка мігранта містять безконтактний електронний носій.

Відповідно до частини четвертої статті 13 Закону № 5492 особам гарантується право на відмову від внесення відцифрованих відбитків пальців рук до безконтактного електронного носія, що міститься у паспорті громадянина України. Таке право реалізується шляхом подання заяви відповідному уповноваженому суб`єкту про внесення або відмову від внесення відцифрованих відбитків пальців рук особи до безконтактного електронного носія.

За частинами першою-другою статті 14 Закону № 5492 форма кожного документа встановлюється цим Законом.

Документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклета.

На підставі частин першої, другої, п`ятої статті 15 Закону № 5492 встановлені вимоги до бланків документів та їх форми, а саме: бланки документів, які містять безконтактний електронний носій, виготовляються відповідно до вимог державних (національних) та міжнародних стандартів та з урахуванням рекомендацій Міжнародної організації цивільної авіації (ІСАО) і повинні мати ступінь захисту, що унеможливлює їх підроблення.

Бланки документів, якщо інше не визначено цим Законом, виготовляються за єдиними зразками та технічними описами, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Бланки документів, в які імплантовано безконтактний електронний носій для внесення персональних даних, біометричних даних, параметрів та іншої інформації про особу, повинні бути виконані багатокомпонентним захисним друком, містити символ електронного документа, інформацію про підприємство, на якому виготовлено бланк документа, зображення малого Державного Герба України.

Відповідно до частини першої статті 16 Закону № 5492 оформлення, видача, обмін документів, їх пересилання, вилучення, повернення державі та знищення відбуваються в порядку, встановленому законодавством, якщо інше не передбачено цим Законом.

На підставі частин четвертої та п`ятої статті 16 Закону № 5492 головний обчислювальний центр здійснює автоматизовану перевірку даних, отриманих з бази даних розпорядника Реєстру, формує набори даних та забезпечує виготовлення документів.

Нормами статті 7 Закону № 5492 визначено перелік інформації про особу, яка вноситься до Реєстру, в якій, крім зазначеного, передбачено, що у разі оформлення паспорта громадянина України до Реєстру за згодою особи вносяться також відцифровані відбитки пальців рук особи.

Вказана інформація є біометричними даними, параметрами, тобто сукупністю даних про особу, зібраних на основі фіксації її характеристик, що мають достатню стабільність та істотно відрізняються від аналогічних параметрів інших осіб.

Порядок оформлення, видачі, обміну якого регламентує Закон України «Про Єдиний держаний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» та прийнятими на його виконання Урядовими постановами, а саме:

постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон» № 152 від 07 травня 2014 року;

постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку ведення Єдиного державного демографічного реєстру та надання з нього інформації, взаємодії між уповноваженими суб`єктами, а також здійснення ідентифікації та верифікації» № 784 від 18 жовтня 2017 року;

постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку отримання, вилучення з Єдиного державного демографічного реєстру та знищення відцифрованих відбитків пальців рук особи» № 669 від 26 листопада 2014 року.

Закон України «Про Єдиний держаний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» встановлює вимоги щодо оформлення не тільки паспорта громадянина України для виїзду за кордон, а й інших документів, які посвідчують особу та підтверджують громадянство України, а також їх спеціальний статус.

Усі документи, які перелічено в частині першій статті 13 цього Закону, за винятком посвідчення особи на повернення в Україну, тимчасового посвідчення громадянина України та посвідчення водія, повинні містити безконтактний електронний носій, за фактом виготовлення якого до Реєстру підлягають внесенню відомості про особу та документ (серія, номер, дата персоналізації), щодо якого прийнято рішення про його оформлення.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон» № 152 від 07 травня 2014 року встановлено, що прийняття документів для оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, що не містить безконтактного електронного носія, зразок бланка якого затверджено цією постановою, з 20 грудня 2016 року припиняється. Паспорт громадянина України для виїзду за кордон, що не містить безконтактного електронного носія, оформлений та виданий на підставі документів, поданих до 20 грудня 2016 року, є чинним протягом строку, на який його було видано.

Пунктом 2 Порядку отримання, вилучення з Єдиного державного демографічного реєстру та знищення відцифрованих відбитків пальців рук особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 669 від 26 листопада 2014 року визначено, що у разі оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, дипломатичного паспорта України, службового паспорта України, посвідчення особи моряка, посвідчення члена екіпажу, посвідчення особи без громадянства для виїзду за кордон, посвідки на постійне проживання, посвідки на тимчасове проживання, посвідчення біженця, проїзного документа біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, проїзного документа особи, якій надано додатковий захист, картки мігранта отримуються відцифровані відбитки пальців рук і вносяться до Реєстру.

Відповідно до частин першої, другої, третьої, четвертої та сьомої статті 22 Закону № 5492 паспорт громадянина України для виїзду за кордон є документом, що посвідчує особу, підтверджує громадянство України особи, на яку він оформлений, і дає право цій особі на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Кожен громадянин України не може мати більше двох паспортів громадянина України для виїзду за кордон.

Кожен громадянин України має право на отримання паспорта громадянина України для виїзду за кордон у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Паспорт громадянина України для виїзду за кордон оформляється особам, які не досягли шістнадцятирічного віку, на чотири роки, а особам, які досягни шістнадцятирічного віку, - на 10 років.

Паспорт громадянина України для виїзду за кордон виготовляється у формі книжечки, правий форзац якої містить безконтактний електронний носій, та складається з м`якої обкладинки, 32 сторінок та сторінки даних.

До паспорта громадянина України для виїзду за кордон вноситься така інформація: 1) назва держави; 2) назва документа; 3) тип документа; 4) код держави; 5) номер документа; 6) ім`я особи; 7) громадянство; 8) дата народження; 9) унікальний номер запису в Реєстрі; 10) стать; 11) місце народження; 12) дата видачі документа; 13) уповноважений суб`єкт, що видав документ (код); 14) дата закінчення строку дії документа; 15) відцифрований образ обличчя особи; 16) відцифрований підпис особи; 17) дані про перебування на консульському обліку (за бажанням особи або її представника, представника закладу, який виконує функції опікуна чи піклувальника над особою).

Відповідно до статті 7 Закону № 5492 до Реєстру вноситься, визначена частиною 1 цієї статті, інформація про особу: 1) ім`я особи; 2) дата народження/смерті; 3) місце народження; 4) стать; 5) дата внесення інформації про особу до Реєстру; 6) відомості про батьків (усиновлювачів), опікунів, піклувальників та інших представників; 7) відомості про громадянство або його відсутність та підстави набуття громадянства України; 8) реквізити документів, виданих особі засобами Реєстру, а також документів, на підставі яких видані такі документи (тип, назва документа, серія, номер, дата видачі та уповноважений суб`єкт, що видав документ, строк дії документа); 9) реквізити документів, що підтверджують смерть особи або визнання особи померлою чи безвісно відсутньою; 10) відцифрований зразок підпису особи; 11) відцифрований образ обличчя особи; 12) відцифровані відбитки пальців рук особи (у разі оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, дипломатичного паспорта України, службового паспорта України, посвідчення особи моряка, посвідчення члена екіпажу, посвідчення особи без громадянства для виїзду за кордон, посвідки на постійне проживання, посвідки на тимчасове проживання, посвідчення біженця, проїзного документа біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, проїзного документа особи, якій надано додатковий захист, картки мігранта); 13) за згодою особи - відцифровані відбитки пальців рук особи (у разі оформлення паспорта громадянина України); 14) додаткова змінна інформація про народження дітей, про шлюб і розірвання шлюбу, про зміну імені, у разі наявності - інформація про податковий номер (реєстраційний номер облікової картки платників податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків) або повідомлення про відмову від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган), а також про місце роботи та посаду (у разі оформлення посвідчення члена екіпажу).

У разі відсутності інформації, передбаченої пунктами 3, 6, 9-14 частини першої цієї статті, вноситься відповідна відмітка.

Інформація в Реєстрі зберігається для визначених цим Законом цілей.

Порядок отримання, вилучення з Реєстру та знищення відцифрованих відбитків пальців рук встановлює Кабінет Міністрів України.

Відцифровані відбитки пальців рук особи після внесення до безконтактного електронного носія та видачі документа особі вилучаються з Реєстру та знищуються.

Шаблони відцифрованих відбитків пальців рук особи використовуються лише для цілей ідентифікації особи для оформлення, видачі, обміну передбачених цим Законом документів.

Передача шаблонів відцифрованих відбитків пальців рук особи забороняється.

Повноваження щодо отримання відцифрованих відбитків пальців рук та забезпечення їх захисту відповідно до законодавства покладається на уповноважених суб`єктів, передбачених пунктами 1, 2,4-7 частини першої статті 2 цього Закону.

Відцифровані відбитки пальців рук особи отримуються після досягнення нею дванадцятирічного віку.

При цьому, відповідно до статті 8 закону № 5492 внесена до Єдиного державного демографічного реєстру інформація є конфіденційною. Нерозголошення конфіденційної інформації гарантується державою. Збирання, зберігання, використання та захист інформації, що міститься у Реєстрі, здійснюються відповідно до закону.

Відповідно до пункту 24 Порядку № 152 працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС, закордонної дипломатичної установи, уповноваженого суб`єкта під час приймання документів від заявника перевіряє повноту поданих заявником документів, зазначених у пунктах 35 і 52 цього Порядку, відповідність їх оформлення вимогам законодавства.

У разі виявлення факту подання документів не в повному обсязі або подання документів, оформлення яких не відповідає вимогам законодавства, територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС, закордонна дипломатична установа, уповноважений суб`єкт інформують заявника про відмову в прийнятті документів із повідомленням підстав такої відмови. За бажанням заявника відмова надається в письмовому вигляді.

Статтею 35 Конституції України передбачено право на свободу світогляду і віросповідання, але також визначено, що церква і релігійні організації в Україні відокремлені від держави, а школа - від церкви; ніхто не може бути увільнений від своїх обов`язків перед державою або відмовитися від виконання законів за мотивами релігійних переконань.

Відповідно до частини першої статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Згідно статті 2 Закону України від 23.04.1991 № 987-XII "Про свободу совісті та релігійні організації" (далі - Закон України № 987-ХІІ) в Україні усі правовідносини, пов`язані із свободою совісті і діяльністю релігійних організацій, регулюються законодавством України. Законодавство України про свободу совісті та релігійні організації складається з цього Закону та інших законодавчих актів України, виданих відповідно до нього.

На підставі частини першої статті 3 Закону № 987 кожному громадянину в Україні гарантується право на свободу совісті. Це право включає свободу мати, приймати і змінювати релігію або переконання за своїм вибором і свободу одноособово чи разом з іншими сповідувати будь-яку релігію або не сповідувати ніякої, відправляти релігійні культи, відкрито виражати і вільно поширювати свої релігійні або атеїстичні переконання.

Статтею 4 Закону № 987 визначено, що громадяни України є рівними перед законом і мають рівні права в усіх галузях економічного, політичного, соціального і культурного життя незалежно від їх ставлення до релігії. В офіційних документах ставлення громадянина до релігії не вказується. Будь-яке пряме чи непряме обмеження прав, встановлення прямих чи непрямих переваг громадян залежно від їх ставлення до релігії, так само як і розпалювання пов`язаних з цим ворожнечі й ненависті чи ображання почуттів громадян, тягнуть за собою відповідальність, встановлену законом. Ніхто не може з мотивів своїх релігійних переконань ухилятися від виконання конституційних обов`язків. Заміна виконання одного обов`язку іншим з мотивів переконань допускається лише у випадках, передбачених законодавством України.

На підставі частин першої та другої статті 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Оцінка суду.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що запуск нових паспортів був однією з вимог Європейського Союзу до України на шляху до надання безвізового режиму. Головна перевага нового документу - це надвисокий рівень захисту від фальсифікацій та підробок. На відміну від паспортів старого зразка, до нього вбудовано безконтактний електронний носій з біометричними даними особи, які включають відцифрований підпис особи, відцифрований образ обличчя особи, відцифровані відбитки пальців рук (п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону № 5492-VI).

Відповідно до Постанови № 152 з 20 грудня 2016 року припиняється видача паспорту громадянина України для виїзду за кордон, що не містить безконтактного електронного носія, а оформлений та виданий на підставі документів, поданих до 20 грудня 2016 року, є чинним протягом строку, на який його було видано.

Тому, з 20.12.2016 органи та підрозділи Державної міграційної служби здійснюють прийом документів для оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон лише з безконтактним електронним носієм, зразок бланка якого затверджено вказаною постановою.

Слід зазначити, що відповідно до приписів статті 7 Закону № 5492 до Реєстру вноситься, визначена частиною 1 цієї статті, інформація про особу, зокрема, відцифрований образ обличчя особи; відцифрований підпис особи; відцифровані відбитки пальців рук особи (у разі оформлення, зокрема: паспорта громадянина України для виїзду за кордон).

При цьому передбачається, що внесення відцифрованих відбитків пальців рук особи може відбуватися за згодою особи тільки в разі оформлення паспорта громадянина України.

Отже, вищезазначеними нормами Закону № 5492 визначено обов`язковість внесення відповідних даних до Реєстру при оформленні особою паспорту громадянина України для виїзду за кордон і альтернативи щодо визначення підстав для невнесення таких даних до Реєстру Закон № 5492 не містить.

Враховуючи наведені норми законодавства, колегія суддів встановила, що у відповідачів були відсутні правові підстави для видачі позивачам паспортів громадянина України для виїзду за кордон, що не містять безконтактного електронного носія, оскільки прийняття документів та оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, що не містить безконтактного електронного носія з 20 грудня 2016 року припинено, а прийом документів для оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон здійснюється лише з безконтактним електронним носієм до якого вносяться відцифровані образ обличчя особи, підпис особи, відбитки пальців, а тому видати паспорт громадянина України для виїзду за кордон без безконтактного електронного носія, без зазначених відцифрованих даних не можливо.

При цьому, Закон України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» № 5492-VI є чинним, не визнаний не конституційним, а тому підлягає застосуванню до спірних праввовідносин.

Діючих альтернативних нормативних актів, які б визначали по іншому порядок видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон без безконтакного електронного носія, без надання відцифрованого образу обличчя особи, відцифрованого підпису особи, відцифрованих відбитків пальців рук не має.

Таку правову позицію в аналогічному спорі викладено Верховним Судом в постановах від 24 червня 2021 року у справі № 0240/3048/18-а, від 08 грудня 2022 року у справі справа № 380/6916/20.

При цьому до спірних правовідносин не можуть бути застосовані правової позиції Верховного Суду, викладені в постанові від 19.09.2018 у зразковій справі № 806/3265/17, оскільки вказана правова позиція стосується визнання протиправною відмову у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки (внутрішнього паспорту) відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ, однак не паспорта громадянина України для виїзду за кордон.

Паспорт громадянина України для виїзду за кордон відповідно до ч. 4 ст. 22 Закону України № 5492-VI є за формою іншим документом і виготовляється у формі книжечки, правий форзац якої містить безконтактний електронний носій, та складається з м`якої обкладинки, 32 сторінок та сторінки даних.

Таким чином, до спірних правовідносин правова позиція Верховного Суду викладена у постанові від 19.09.2018 у зразковій справі № 806/3265/17 застосуванню не підлягає.

Є безпідставними посилання позивачів на п. 3 ст. 6 Закону України «Про захист персональних даних» в редакції Закону до 20.12.2012, що «обсяг персональних даних визначається умовами згоди суб`єкта персональних даних або відповідно до закону», оскільки з 20.12.2012 ця норма зазначала змін і на час звернення позивачів з заявами про оформлення та видачу паспортів громадянина України для виїзду за кордон була виключена, отже вже не була чинною.

Між тим, на час звернення позивачів з заявами щодо оформлення паспортів в липні 2021 року частиною п`ятою статті 6 Закону України «Про захист персональних даних» було передбачено, що обробка персональних даних здійснюється для конкретних і законних цілей, визначених за згодою суб`єкта персональних даних, або у випадках, передбачених законами України у порядку, встановленому законодавством.

Тобто, така обробка передбачала альтернативу: або за згодою суб`єкта персональних даних, або у випадках, встановлених законами України.

Таким законом, який передбачає обробку персональних даних у цьому спорі є Закон № 5492 в порядку, встановленому Постановами КМУ № 784, № 152, № 669.

Суд не приймає доводи апелянтів-позивачів, що видача паспорту громадянина України для виїзду за кордон повинна відбуватися без використання засобів Реєстру (надання згоди на обробку персональних даних), оскільки спеціальним законом, а саме Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» № 5492, не передбачено підстав для не внесення або вилучення такої інформації при оформленні паспорта громадянина України для виїзду за кордон.

Щодо посилання позивачів на протиправність дій відповідачів щодо відмови зазначити особливу відмітку в паспорті громадянина України для виїзду за кордон, суд зазначає, що приписи ч. 2 ст. 7 Закону № 5492-VI, дійсно передбачають, що у разі відсутності інформації, передбаченої пунктами 3, 6, 9-14 частини першої цієї статті, вноситься відповідна відмітка, проте вказана правова норма не розповсюджується на позивачів.

Щодо доводів позивачів про релігійні переконання, втручання в приватне життя та звуження змісту і обсягу існуючих прав та свобод при відмові відповідачів оформити та видати позивачам паспорти громадян України для виїзду за кордон без безконтактного електронного носія, без використання засобів реєстру, суд зазначає наступне.

Статтею 3 Закону № 987 чітко визначено, у чому полягає право на свободу совісті, яке не може зменшувати прав державних органів чи то впливати на виконання ними дискреційних повноважень.

При цьому стаття 4 Закону № 987 та стаття 24 Конституції України визначають рівність прав всіх громадян перед законом та відсутність привілеїв чи обмежень через, зокрема, релігійні переконання.

Виходячи з аналізу вказаних норм, будь-яке встановлення прямих чи непрямих переваг громадянам залежно від їх ставлення до релігії є неприпустимим.

Також діюче законодавство щодо порядку видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон таких переваг, привілеїв чи обмежень за релігійними переконаннями не встановлює.

Таким чином, посилання позивачів на відмову від виконання законів за мотивами релігійних переконань є неприпустимим та не може бути враховано органами державної влади, їх посадовими особами, які зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже посилання позивачами на свої релігійні переконання не можуть слугувати підставою для того, щоб порушувати/не виконувати відповідачами вимоги Закону України № 5492-VI чи робити з нього винятки.

Щодо позовної вимоги оформити та видати позивачу паспорт громадянина України для виїзду за кордон на підставі Положення про паспорт громадянина України для виїзду за кордон, затвердженого постановою Верховної Ради України від 23 лютого 2007 року № 719-V варто зазначити, що відповідно до пункту 7 постанови зразок паспорта затверджується Кабінетом Міністрів України.

Проте фактично бланки таких паспортів станом на сьогоднішній день не виготовляються у зв`язку з втратою чинності постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження технічного опису та зразка бланка паспорта громадянина України для виїзду за кордон та внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України» від 26 червня 2007 року № 858, а також постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення від 31 березня 1995 року № 231.

З огляду на вищевикладене, підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 відсутні.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до положень частини першої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального або порушення норм процесуального права.

Суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального права, що обумовлює задоволення апеляційної скарги відповідача, скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям постанови про відмову в задоволенні позову.

З огляду на зазначене, апеляційна скарга позивачів задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08 листопада 2021 року у справі № 200/11438/21 - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08 листопада 2021 року у справі № 200/11438/21 - задовольнити.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08 листопада 2021 року у справі № 200/11438/21 - скасувати.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Головного управління Державної міграційної служби України у Донецькій області, Бахмутського міського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 15 червня 2023 року.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення в порядку, визначеному ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 15 червня 2023 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв