Справа № 947/11571/23
Суддя: Куриленко О. М.
Дата ухвалення: 2023-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-а/947/89/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2023 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого суді Куриленко О.М.

за участю секретаря - Солтановської Ю.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Хілініченка А.Х.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Інспектора роти № 4 батальйону № 2 полку Управління патрульної поліції в Одеській області лейтенантf поліції Незгодюк Дениса Анатолійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

10 квітня 2023 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, вимоги якого в подальшому було уточнено, та просив поновити строк на оскарження Постанови серії EAP № 6167618 від 14.11.2022 року; скасувати постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серії ЕАР № 6167618 від 14.1 і .2022, якою ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1190 грн.; провадження, у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП - закрити; стягнути з відповідачів понесені судові витрати.

В обґрунтування свого позову посилається на те, що постановою Інспектора роти № 4 батальйону № 2 полку Управління патрульної поліції в Одеській області лейтенанта поліції Незгодюк Д.А. серії ЕАР № 6167618 від 14.11.2023 року, його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 1 190 гривень за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Позивач вказує, що постанова була винесена безпідставно та з істотним порушенням його прав, не відповідає обставинам справи та вимогам закону, що і стало підставою для звернення до суду з вказаним адміністративним позовом.

Ухвалою судді від 13.04.2023 року подана заява була залишена без руху, позивачеві надано строк для усунення зазначених недоліків до 24.04.2023 року, однак, не пізніше п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

На виконання вимог даної ухвали, позивачем 21 квітня 2023 року надано до суду заяву, яка була отримана суддею 24.04.2023 року, про усунення недоліків, в якій представник позивача зазначив причини пропуску строку для звернення до суду з позовом.

Ухвалою суду від 01.05.2023 року було поновлено ОСОБА_1 строк для звернення з позовом до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, провадження по справі було відкрито та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження.

25 травня 2023 року стороною відповідача надано до суду відзив на позовну заяву, в якому представник просив залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 без задоволення.

29 травня 2023 року позивачем було надано до суду відповідь на відзив, в якій він не погоджується із доводами сторони відповідача.

08 червня 2023 року представником відповідача надано до суду заперечення да відповідь на відзив позивача.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовну заяву підтримав в повному обсязі, з підстав, викладених у позові, та просив задовольнити.

Представник відповідача Департаменту патрульної поліції в Одеській області Хілініченко Артем Хошанг у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову.

Оцінивши безпосередньо, всебічно, повно та об`єктивно досліджені у судовому засіданні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14 листопада 2022 року інспектором роти № 4 батальйону № 2 полку Управління патрульної поліції в Одеській області лейтенанта поліції Незгодюк Д.А. було винесено постанову серії ЕАР № 6167618 у справі про адміністративне правопорушення, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1 190 гривень за адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 121-3 КУпАП України.

Підставою для складання оскаржуваної постанови стало те, що 14 листопада 2022 року за адресою: м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, 142, транспортний засіб «МG НS», під керуванням ОСОБА_1 , який був не зареєстрований в органах МВС та на якому був закріплений номерний знак НОМЕР_1 , який не належав даному транспортному засобу, чим порушив п. 2.9.в Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 9.

Так, положенням ч. 1 ст.121-3КУпАП передбачена відповідальність за керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що неналежить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим,закритим іншими предметами (в тому числі прозорими),з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію,забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака,- тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п.2.9.«в» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженом уоргані МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: неналежить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що недає змоги чітко визначити символи номерно гознака з відстані 20м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Щодо поновлення строку на оскарження постанови суд зазначає наступне.

Як вбачається з постанови Київського районного суду м. Одеси від 08.12.2022 року (справа № 947/28379/22), згідно протоколу серії ААБ №361468 від 14.11.2022 року о 01:50 годин складеному інспектором роти № 4 взводу № 2 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області, 14.11.2022 року о 01:31 годині на вул. Миколаївська дорога, 142 в м. Одесі, ОСОБА_1 , керував автомобілем MG HS, порушив вимоги п. 2.5 «Правил дорожнього руху України» транспортний засіб був не зареєстрований, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законному порядку відмовився.

Постановою Київського районного суду м. Одеси від від 08.12.2022 року провадження у справі про притягання до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП закрито, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Звертаючись до суду з позовом, позивач вказував на те, що крім вказаного протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, працівниками патрульної поліції стосовно нього не складались буд-які документи щодо скоєння ним адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 212-3 КУпАП, а про існування оскаржуваної постанови йому стало відомо з постанови Першого Київського відділу ДВС про арешт коштів боржника.

Так, в матеріалах справи міститься скарга позивача на протиправні дії працівників ВАП Управління патрульної поліції в Одеській області з проханням направити копії матеріалів справи про адміністративне правопорушення та оскаржуваної постанови.

Як вбачається з відповіді Департаменту патрульної поліції УПП в Одеській області від 31.03.2023 року, позивачу було відмовлено у розгляді скарги, з підстав пропущення строку на оскарження постанови, до відповіді не було надано оскаржуваної постанови.

Поновлюючи строк на оскарження постанови, суд виходив з того, що у судовому засіданні знайшли своє підтвердження посилання позивача на те, що він отримав копію оскаржуваної постанови у Відділі ДВС, оскількі до позову було надано її копію (поганої якості), в якій відсутній підпис в графі про вручення постанови.

Крім того, суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів отримання позивачем копії оскаржуваної постанови поштою, а з трекеру відправлення вбачається, що воно було повернуто відправнику 21.12.2022 року.

Стосовно позовних вимог до відповідача Департаменту патрульної поліції суд зазначає наступне.

Так, транспортний засіб марки «MG HS», номерний знак НОМЕР_1 , є службовим транспортним засобом, є військовим майном, та зареєстрований за військовою частиною НОМЕР_2 , що підтверджується технічним талоном транспортного засобу Державної прикордонної служби України серії НОМЕР_3 .

Як вбачається з п. 5 оскаржуваної постанови, суть та обставини правопорушення інспектором зазначено, що водій керував транспортним засобом, який був не зареєстрований в органах МВС та керував з девжаним номером НОМЕР_1 , який не належить даному транспортному засобу.

Відповідно до п. 5 розділу III Порядку організації роботи, пов`язаної з відомчою реєстрацією транспортних засобів Державної прикордонної служби України, веденням їх обліку та зняттям з нього, затвердженого наказом МВС України 06 травня 2019 року № 339, інформація про зареєстровані ТЗ вноситься до бази даних уніфікованої електронно - облікової системи Держприкордонслужби.

Тобто покладення обов`язку з реєстрації вищезазначеного військового транспортного засобу марки «MG HS» та номерного знаку НОМЕР_1 на Позивача діючим нормативно-правовими актами України не передбачено, що не заперечується Відповідачем, та навіть зазначається у відзиві, що зазначену реєстрацію повинна була здійснити інша особа, в даному випадку юридична особа Адміністрація державної прикордонної служби України, так як цей транспортний засіб військового призначення.

В судовому засіданні було досліджено відеозаписи, з портативного відеореєстратора № 474932, з якого вбачається, що о 01 годині 35 хвилин Позивачем було надано документ на право керування транспортним засобом (посвідчення водія) та на вимогу інспектора о 2 годині 50 хвилин реєстраційний документ на транспортний засіб.

Відповідно до ч. 1. статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна. винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність. яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно зі статтею 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Тобто, виходячи з вищевикладеного, Позивач не вчиняв адміністративного правопорушення, так як в його діях відсутні обов`язкові елементи такі як протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність.

Відповідач посилається на те, що номерний знак НОМЕР_1 не зареєстрований за жодним транспортним засобом, та що це було встановлено відповідно через базу Інформаційно-телекомунікаційну систему «Інформаційний портал Національної поліції України».

Однак, оскаржувана постанова не містить жодних даних чи доказів які би це підтверджували.

Відповідач посилається на доповідну записку № 10654/41/13/06-23, яка підтверджує, що номерний знак НОМЕР_1 не зареєстрований за жодним транспортним засобом.

Суд звертає увагу на дату цієї доповідної записки, яка датована 11.05.2023 року. Тобто доказ що номерний знак НОМЕР_1 не зареєстрований за жодним транспортним засобом було зазначено тільки після більш як 6 місячного терміну після винесення оскаржуваної постанови.

Крім того, суд не може прийняти до уваги твердження представника відповідача щодо того, що номерні знаки НОМЕР_1 були передані на знищення та не могли бути встановлені на автомобілі, яким керував позивач, так як обставини їх видачі та встановлення на вказаний автомобіль не входять до предмету доказування у даній справі, враховуючи наявність оригіналу технічного талону на транспортний засіб МG марки НS 2.0, виданого 06 березня 2022 року.

Відповідно до статті 265-2 КУпАП у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачені статтею 121-3 працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стдянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, або транспортний засіб розміщений на місцях, призначених для зупинки, стоянки, безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, Призначених для зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, оснащених електричними двигунами (одним чи декількома), в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора. При тимчасовому затриманні транспортного засобу складається акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України. У разі фіксації обставин тимчасового затримання транспортного засобу в режимі фотозйомки (відеозапису) таке затримання відбувається без присутності понятих.

Транспортний засіб марки «MG HS», номерний знак НОМЕР_1 працівником уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху не затримувався, жодного акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу не складалося, що підтверджується відсутністю його в матеріалами справи, а також постановою Київського районного суду м. Одеси від 08.12.2022 року у справі № 947/28379/22.

Тобто, роблячи висновок з того, що інспектором не здійснювалося затримання транспортного засобу, можна дійти до висновку, що інспекторам було відомо про наявність технічного талону на вищезазначений транспортний засіб, та те, що він був зареєстрований.

Переглянувши в судовому засіданні надані стороною відповідача відеозаписи, судом достеменно встановлено, що Позивач на момент зупинки на виконання Правил дорожнього руху, як водій мав та пред`явив інспектору посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Держприкордонслужби) - технічний талон.

Позивач не зобов`язаний був здійснювати дії щодо реєстрації військового транспортного засобу марки «MG HS», номерний знак НОМЕР_1 , оскільки цей обов`язок покладений на СБДР Адміністрації Держприкордонслужби України.

Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, оскільки позивач на вимогу інспектора пред`явив посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб, обов`язок з реєстрації транспортного засобу на позивача діючим нормативно-правовими актами України не передбачено, інспектор не мав жодного належного доказу вини Позивача на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення не досліджував жодних документів наявних у Позивача та мав можливість та повноваження перенести розгляд справи для збирання доказової бази та з`ясування обставин справи, проте виніс оскаржувану постанову на місці без жодного доказу, провівши неповний, не об`єктивний, формальний розгляд справи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст.ст. 73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.ст. 75, 76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З врахуванням наведеного, суд вважає, що відповідачем не доведено перед судом вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

При розгляді справи суд також враховує те, що на даний час позивач є військовослужбовцем, використовує автомобіль «MG HS» за завданням військової частини.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказано мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

У відповідності з ч.ч. 1-3 ст. 286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі. Позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови). За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність скасування постанови серії ЕАР № 6167618 від 14.11.2022 року.

На підставі викладеного, ч. 1 ст. 121-3, ст.ст. 251, 252, 268, 276, 278, 279, 282 Кодексу України про адміністративне правопорушення, Конституції України, постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 та керуючись ст.ст. 2, 6, 7, 72-77, 241, 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Інспектора роти № 4 батальйону № 2 полку Управління патрульної поліції в Одеській області лейтенантf поліції Незгодюк Дениса Анатолійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, задовольнити.

Скасувати постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серії ЕАР № 6167618 від 14.11.2022 року, якою ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1190 грн.

Провадження, у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП - закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Куриленко О. М.