Справа № 480/2900/23
Суддя: Н.В. Савицька
Дата ухвалення: 2023-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про закриття провадження у справі
14 червня 2023 року Справа № 480/2900/23
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Савицької Н.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - командира добровольчого формування Лебединської міської територіальної громади №1, Добровольчого формування Лебединської міської територіальної громади №1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
- визнати протиправним та скасувати рішення Командира добровольчого формування Лебединської міської територіальної громади № 1 ОСОБА_2 про розірвання контракту добровольця територіальної оборони з ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Командира добровольчого формування Лебединської міської територіальної громади № 1 ОСОБА_2 поновити ОСОБА_1 на службу в складі добровольчого формування Лебединської міської територіальної громади № 1.
В обгрунтування позовних вимог зазначає, що 29 квітня 2022 року ОСОБА_1 (далі - Позивач) уклав контракт добровольця територіальної оборони з Командиром добровольчого формування Лебединської міської територіальної громади № 1 ОСОБА_2 . Після укладення контракту, Позивач разом з іншими добровольцями ніс службу на об`єкті « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».
У подальшому охорона об`єкту «Водозабор» була знята, а пост, рішенням командира добровольчого формування ОСОБА_2 , ліквідований. Позивач здав зброю і до служби не залучався.
У березні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до командира добровольчого формування ОСОБА_2 з питаннями про причину, по якій він не залучається до служби. ОСОБА_2 відповів, що контракт з ним розірваний з 29.10.2022, після чого зробив запис у екземплярі контракту ОСОБА_1 наступного змісту: «Контракт припинено з 29.10.2022 у зв`язку зі станом здоров`я».
Наполягає, що рішення про розірвання контракту добровольця територіальної оборони командир добровольчого формування Лебединської міської територіальної громади № 1 ОСОБА_2 прийняв у супереч Положенню про добровольчі формування територіальних громад, яке затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2021 року № 1449, а тому вважає таке рішення незаконним і таким, що підлягає скасуванню, а контракт - поновленню.
Ухвалою суду від 06.04.2023 заяву представника позивача про поновлення строку звернення до суду задоволено. Визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду із даним позовом. Прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.
Згідно відзиву, відповідач позов не визнає, з позовними вимогами не погоджується, зазнаючи, що добровольче формування Лебединської міської територіальної громади №1 не є юридичною особою, немає штату посад, немає кадрової та стройової частини. Всі добровольці в тому числі і командир добровольчого формування не отримують грошового та інших видів забезпечення. Відповідно до законодавства командир добровольчого формування є відповідальним за діяльність добровольчого формування. Командир визначає завдання членам добровольчого формування з урахуванням їх спроможностей та за потреби структуру добровольчого формування. Діяльність добровольчого формування провадиться під безпосереднім керівництвом і контролем командира військової частини Сил територіальної оборони Збройних Сил за територіальним принципом. Згідно п.23 «Положення про добровольчі формування територіальних громад» рішення про припинення контракту прийнято відповідно до Положення, а не всупереч як вказав позивач. Також позивач не надав ніяких доказів порушення умов контракту та Положення. Відтак, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необгрунтованими та безпідставними, а позовну заяву такою, яка задоволенню не підлягає.
Вивчивши матеріали позову, суд дійшов висновку про закриття провадження в адміністративній справі, з огляду на наступне.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Отже, поняття «суд, встановлений законом» зводиться не лише до правової основи самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.
Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України).
Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.
Пунктом 2 ч. 1 ст. 4 КАС України визначено, що адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір - спір, у якому:
хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або
хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або
хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи (пункт 2);
суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7).
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Отже, розгляду адміністративними судами підлягають спори, що мають в основі публічно-правовий характер, тобто випливають із владно-розпорядчих функцій або виконавчо-розпорядчої діяльності публічних органів.
Визначальною ж ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.
Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 звернувся з позовом до командира Добровольчого формування Лебединської міської територіальної громади №1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,
Суд зазначає, що зазначене добровольче формування Лебединської міської територіальної громади №1 створене у відповідності з Законом України «Про основи національного спротиву» № 1702-1Х 16 липня 2021 року та Постанови КМ України від 29 грудня 2021 року № 1449 «Про затвердження Положення про добровольчі формування територіальних громад» і є об`єднанням громадян, яке не має державно-владних повноважень та не здійснює владно-розпорядчих функцій, тобто, не є суб`єктом владних повноваженьу розумінні вимог КАС України.
За визначенням, яке містить у ст.1 Закону України «Про основи національного супротиву» добровольче формування територіальної громади - воєнізований підрозділ, сформований на добровільній основі з громадян України, які проживають у межах території відповідної територіальної громади, який призначений для участі у підготовці та виконанні завдань територіальної оборони.
Так, добровольче формування Лебединської міської територіальної громади №1 не є юридичною особою, немає штату посад, немає кадрової та стройової частини. Всі добровольці в тому числі і командир добровольчого формування не отримують грошового та інших видів забезпечення. Відповідно до законодавства командир добровольчого формування є відповідальним за діяльність добровольчого формування. Командир визначає завдання членам добровольчого формування з урахуванням їх спроможностей та за потреби структуру добровольчого формування. Діяльність добровольчого формування провадиться під безпосереднім керівництвом і контролем командира військової частини Сил територіальної оборони Збройних Сил за територіальним принципом.
Таким чином, у спірних правовідносинах добровольче формування Лебединської міської територіальної громади №1, як і його командир, не має, встановлених вимогами Кодексу адміністративного судочинства України, ознак суб`єкта владних повноважень.
Виходячи з наведених міркувань, суддя доходить до переконання про те, що даний спір в контексті заявлених позовних вимог, не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.
При цьому зміст поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства» підлягає тлумаченню у широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, а також і тих спорів, які взагалі не підлягають судовому розгляду.
Так, тлумачення поняття "спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства" наведено у правових позиціях Великої Палати Верховного Суду, викладених у постановах від 22.03.2018 у справі №800/559/17, від 03.04.2018 у справі № 9901/152/18 та від 30.05.2018 у справі №9901/497/18.
Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що поняття "спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства" необхідно розуміти в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, так і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Враховуючи суть спірних правовідносин, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі у зв`язку з тим, що вона не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Отже, поняття суду, встановленого законом зводиться не лише до правової основи самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.
З огляду на викладене вище, суд закриває провадження у справі.
Керуючись ст. ст. 238, 248, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
У Х В А Л И В:
Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - командира добровольчого формування Лебединської міської територіальної громади №1, Добровольчого формування Лебединської міської територіальної громади №1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - закрити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя Н.В. Савицька