Справа № 658/1708/21
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2023-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2023 р. Категорія: 112010200м. ОдесаСправа № 658/1708/21
Перша інстанція: суддя Морська Г.М.,

час і місце ухвалення: письмове провадження,

м. Херсон

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача - Семенюка Г.В.,

суддів - Домусчі С.Д., Шляхтицького О.І.,

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні П`ятого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України, Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановиВ:

Позивач, звернувся до суду з позовом до Пенсійного фонду України (далі-відповідач 1), в якому просить: - зобов`язати Пенсійний фонд України повернути конфісковану власність в повному обсязі До ст.41 Конституції України, ст.107 Стягнені кошти в 3 денний період часу в 120% Національного банку України з 01.01.1992 р. по сей час; - зобов`язати Пенсійний Фонд України перерахувати довічну пільгову пенсію, за списком №1 до ст.13 п. "а", ст.19 ч.2, необхідний стаж 20 років. До ЗУ "Про пенсійне забезпечення" з 01.01.1992 р. по сей час; стягнути безпідставно затриману соціальну виплату до ст.107 Законодавства України за кожен місяць, за кожен рік з 01.01.1992 р. по сей час; - виключно: за наданими соціальним послугами, без обмеження в 3 денний період часу 120% Національного Банку України; - притягнути до Кримінальної відповідальності : А) ОСОБА_2 до ст.ст.382 ч.2 , ст.358 КК України; Б) ОСОБА_3 за ст.ст.382 ч.2 ст.358 КК України; В) ОСОБА_4 за ст.ст.382 ч.2 ст.358 КК України; - зобов`язати Пенсійний Фонд України нарахувати та виплатити соціальну як Дитині війни ст. 6 Закону про захист "Дітей війни" в 30% від прожиткового мінімуму помісячно, щорічно з 2006 року по сей час за виключенням виплачених сум до ст.107 Законодавства України; - стягнути: - соціальну поміч в 3 денний період часу з 01.01.2006 по сей час.", мотивуючи його тим, що 30.05.1960 року працював в шахті по добутку вугілля та набув пільгового стажу 14 років 10 місяців та 1 день. Зазначає, що його пенсійне забезпечення є нижчим від розміру прожиткового мінімуму, оскільки відповідачем не виконується рішення суду від 21.03.2001 № 217. Крім того, відповідачем не нараховується в належному розмірі соціальна виплата як дитині війни. Тому, просив зобов`язати Пенсійний фонд України перерахувати довічну пільгову пенсію за Списком № 1 ст. 13 п. "а", ст. 19 ч. 2 ЗУ "Про пенсійне забезпечення". Необхідний стаж 20 років.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2021 року у позові відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нову постанову, якою задовольнити вимоги позивача у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_5 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Каховка та Каховському районі Херсонської області з 15.04.1991 року та отримував пенсію за віком на пільгових умовах за списком №1 відповідно до положень Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Рішенням Каховського міського суду Херсонської області від 21 березня 2001 року (справа № 217/2001) позов ОСОБА_1 було задоволено та зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення виконкому Каховської міської ради народних депутатів зробити перерахунок його пенсії з 01.01.1992 відповідно до частини другої статті 19 Закону України "Про пенсійне забезпечення", узявши за основу розмір стажу, після якого пенсія збільшується на один процент заробітку, - 20 років.

Відповідно до листа Управління Пенсійного фонду України в м. Каховці та Каховському районі Херсонської області від 01 лютого 2010 року вказане судове рішення пенсійним органом було виконано шляхом виплати позивачу у жовтні місяці 2001 року доплати в сумі 273,32 грн з 01.01.2001 з урахуванням раніше виплаченої пенсії.

У зв`язку з набранням чинності з 01 січня 2004 року Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", який є обов`язковим до виконання на всій території України та для всіх осіб, Каховським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонської області було проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням положень цього закону.

18 листопада 2011 року Каховським міськрайонним судом Херсонської області у справі № 2а-7713/11 позовом ОСОБА_1 про визнання протиправним рішення Пенсійного органу про перерахунок пенсії винесено постанову, яку ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 серпня 2012 року було залишено без змін, про зобов`язання здійснити ОСОБА_1 перерахунок призначеної пенсії згідно з Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Ухвалою Каховського міськрайонного суду від 15 жовтня 2012 року роз`яснено постанову Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 18 листопада 2011 року. Зазначено, що при проведені перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до вказаної постанови слід керуватися статтею 19 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

На виконання вказаної постанови Каховського міськрайонного суду розпорядженням управління № 111760 від 30 жовтня 2012 року ОСОБА_1 здійснено перерахунок пенсії, враховуючи норми законодавства, що діяли до набрання чинності Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", тобто згідно норм Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Пізніше, в 2015 році ОСОБА_1 також звертався до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просив, зокрема, визнати протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України у проведенні перерахунку пенсії за період з 01 січня 2013 року, зобов`язати відповідача перерахувати його пенсію відповідно до частини другої статті 19 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з відповідною індексацією.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2015 року (винесеною за наслідком розгляду вищевказаного позову) апеляційна скарга ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Каховці та Каховському районі Херсонської області була задоволена частково. Постанова Каховського міськрайсуду Херсонської області від 31 липня 2015 скасована, а Пенсійний орган зобов`язано провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", починаючи з 17 червня 2014 року. В решті позову, в тому числі і щодо зобов`язання відповідача перерахувати його пенсію відповідно до частини другої статті 19 Закону України "Про пенсійне забезпечення", було відмовлено.

Вважаючи, що посадовими особами пенсійного органу умисно не виконується рішення суду від 21 березня 2001 року щодо перерахунку пенсії, ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 18.09.2020 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06.04.2021 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії начальника управління Пенсійного фонду України в м. Каховка та Каховському районі Херсонської області щодо невиконання рішення суду від 21.03.2001 р. по справі №217 в частині обрахунку розміру стажу, після якого пенсія збільшується на 1% заробітку - 20 років починаючи з 17.06.2014 року.

Зобов`язано Головне Управління Пенсійного фонду України в Херсонській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) відповідно до положень ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з розрахунком розміру понаднормового стажу позивача 25 років починаючи з 17.06.2014 р. та провести виплату недоотриманої суми пенсії з урахуванням проведених виплат.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На виконання зазначеного рішення Головним управління Пенсійного фонду України в Херсонській області проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з розрахунку понаднормового стажу 25 років.

Незважаючи на викладене, позивач знову звернувся до з даним позовом, у якому просив перерахувати його пенсію на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення" та нарахувати доплату як дитині війни починаючи з 2006 року.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції виходив з того, що судом не встановлено неправомірності дій чи бездіяльності пенсійного органу щодо не проведення перерахунку чи нарахування певних видів доплат, відсутні підстави для задоволення позовних вимог і щодо нарахування пені з розрахунку 120% річних облікової ставки Національного банку України. Також, адміністративним судом не може розглядатися питання щодо притягнення посадових осіб відповідача до кримінальної відповідальності.

П`ятий апеляційний адміністративний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке:

Як убачається зі змісту позовної заяви, ОСОБА_1 вважає, що нарахування йому пенсії відбувається всупереч рішення Каховського міського суду Херсонської області від 21.03.2001 № 217, а зарахування стажу та виплата пенсії повинна здійснюватися відповідно до ст.13 п. "а", ст. 19 ч. 2 ЗУ "Про пенсійне забезпечення".

Питання проведення перерахунку позивачу пенсії саме на підставі ст.13 п. "а", ст.19 ч.2 ЗУ "Про пенсійне забезпечення" було неодноразово предметом дослідження у адміністративних справах.

Відповідно до п. а) ч.1 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (в редакції від 17.02.2000 року) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Статтею 19 цього Закону встановлено, що пенсії за віком призначаються у розмірі 55 процентів заробітку (стаття 64), але не нижче мінімального розміру пенсії. За кожний повний рік роботи понад 25 років чоловікам і 20 років жінкам пенсія збільшується на 1 процент заробітку, але не менш як на 1 процент мінімального розміру пенсії.

Працівникам, зайнятим на роботах, передбачених пунктом "а" статті 13 і статтею 14 цього Закону, за кожний рік роботи, яка дає право на пенсію на пільгових умовах, пенсія збільшується на 1 процент заробітку.

Мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі мінімального споживчого бюджету. В умовах кризового стану економіки та спаду виробництва мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі не нижче межі малозабезпеченості.

Мінімальний розмір пенсії за віком підвищується у зв`язку із збільшенням величини вартості мінімального споживчого бюджету чи межі малозабезпеченості.

Максимальний розмір пенсії не може перевищувати трьох, а для працівників, зайнятих на роботах, передбачених пунктом "а" статті 13 і статтею 14 цього Закону, - чотирьох мінімальних пенсій за віком.

Розмір пенсії за віком, обчислений відповідно до цієї статті, не може перевищувати 75 процентів заробітку, за винятком мінімальних пенсій, підвищених за роки роботи понад 25 років у чоловіків і 20 - у жінок, а працівникам, зайнятим на роботах, передбачених пунктом "а" статті 13 і статтею 14 цього Закону, - 85 процентів заробітку.

На виконання рішення Каховського міського суду Херсонської області від 21.03.2001 року у справі № 217-2011, яким Управління праці та пенсійного захисту населення виконкому Каховської міської ради народних депутатів зобов`язано зробити перерахунок пенсії позивачу з 01.01.1992 відповідно до ч. 2 ст. 19 ЗУ "Про пенсійне забезпечення", тобто брати за основу розмір стажу, після якого пенсія збільшується на 1% заробітку, 20 років, відповідачем проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 , в якому загальний відсоток розрахунку пенсії становив 80%, а розмір пенсії (з урахуванням постанови КМ України № 544 від 15.04.2003 року) складав 222, 80 грн.

Однак, з 01.01.2004 набув чинності Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058- IV), який суттєво змінив порядок призначення та перерахунку пенсій та їх розмір.

На підставі зазначеного закону Управлінням Пенсійного фонду України в м. Каховці та Каховському районі проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 за наслідками якого розмір пенсії ОСОБА_1 збільшився та становив 249,54 грн., який в подальшому, у зв`язку зі зміною розміру прожиткового мінімуму, періодично змінювався у бік збільшення.

Постановою Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 18.11.2011 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 14.08.2012 року у справі № 2а-7713/11 частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до УПФУ у м. Каховка та Каховському районі Херсонської області про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити дії. Суд визнав протиправним рішення відповідача про перерахунок пенсії з набуттям чинності ЗУ "Про загальнообов`язкове пенсійне страхування", зобов`язав останнього здійснити перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії та стягнути на користь ОСОБА_1 згідно ЗУ "Про пенсійне забезпечення" перераховану суму з урахуванням виплачених сум.

Поряд з цим, у рішенні Одеського апеляційного адміністративного суду від 26.11.2015 р. у справі № 658/5374/14-а колегія суддів встановила, що на виконання постанови Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 18.11.2011 року, яка набрала законної сили 14.08.2012 року, начальником Управління Пенсійного фонду України в м. Каховка та Каховському районі 23.10.2012 року видано розпорядження №111760, за яким ОСОБА_1 здійснено перерахунок пенсії відповідно до положень ст.19 Закону України "Про пенсійне забезпечення", внаслідок чого її розмір станом на 01.10.2012 року склав 956 грн., в той час як до видачі зазначеного розпорядження розмір пенсії ОСОБА_1 становив 1 340,14 грн.

Зазначеним рішенням встановлено, що предметом спору у адміністративній справі № 2а-7713/11 було невиконання відповідачем рішення Каховського міськрайсуду Херсонської області від 21.03.2001 року у справі № 217-2001. Отже, цими судовими рішеннями зобов`язано УПФУ провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 , яка належала йому до сплати за період з 01.01.1992 року на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення", проте не була сплачена позивачеві в повному обсязі та розмірах, визначених судовим рішенням 2001 року.

Суд зазначає, що ч. 4 ст. 78 КАС України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, рішенням Одеського апеляційного адміністративного суду від 26.11.2015 р. встановлена та обставина, що питання невиконання відповідачем рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 21.03.2001 р. у справі № 217-2001 було предметом розгляду у справі № 2а-7713/11, за результатами розгляду якої позивачу було проведено перерахунок пенсії, як визначено в рішенні по справі № 217-2001.

Разом з тим, суд зазначає, що колегія суддів при прийнятті рішення від 26.11.2015 р. у справі № 658/5374/14-а, вважаючи, що нарахування та виплата пенсії ОСОБА_1 виключно відповідно до положень ст.19 Закону України "Про пенсійне забезпечення" суттєво обмежує його соціальний захист та ставить позивача у нерівне становище порівняно з іншими пенсіонерами, з урахуванням набутого ним стажу роботи та умов праці, вийшла за межі позовних вимог та зобов`язала Управління Пенсійного фонду України в м. Каховка та Каховському районі Херсонської області провести перерахунок пенсії позивача відповідно до положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 17.06.2014 року та виплатити недоотриману суму пенсії зі всіма передбаченими цим законом надбавками та доплатами, з урахуванням сплачених коштів.

Необхідно зазначити, що вказане рішення набрало законної сили.

Окремо, суд вважає за необхідне відмітити, що питання застосування положень Законі України "Про пенсійне забезпечення" чи "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" було предметом дослідження у адміністративній справі № 540/2426/21. У вказаному рішенні суд зазначив "…Таким чином, навіть за умови обрахунку максимального розміру пенсії, передбаченої ст. 19 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в найсприятливіший для позивача спосіб, рівень обмеження становить 473, 20 грн.

Натомість, як вбачається з відзиву відповідача, наразі розмір його пенсії з 01.07.2021 року визнається на рівні 4639,85 грн, з яких 3609,92 грн - основний розмір.

З наведеного вбачається, що розмір пенсії, який позивач отримує наразі значно вищий за той, який може бути в результаті здійснення перерахунку його пенсії на підставі ст. 19 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

З урахуванням зазначеного, встановлений зазначеними рішеннями суду факт необхідності перерахунку пенсії позивача з урахуванням положень ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" має преюдиційне значення для розгляду даної справи.

Відтак, позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині не підлягають задоволенню.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання нарахувати та виплатити соціальну допомогу як дитині війни в розмірі 30% від прожиткового мінімуму починаючи з 2006 року, суд зазначає таке.

Правовий статус дітей війни і основи їх соціального захисту та гарантії їх соціальної захищеності шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки визначені Законом України "Про соціальний захист дітей війни" від 18 листопада 2004 року № 2195-IV (далі по тексту - Закон України № 2195-IV).

Статтями 1, 2 Закону України № 2195-IV визначено, що дитина війни - особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років. Державні соціальні гарантії дітям війни встановлюються з метою: визнання на державному рівні важкого життєвого шляху громадян України, чиє дитинство збіглося з роками Другої світової війни; надання дітям війни соціальної підтримки.

Відповідно до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" (в редакції до 1 січня 2015 року) - дітям війни пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість неї, підвищується на 30 % мінімальної пенсії за віком.

Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2014 року № 76-VIII, який набув чинності з 01 січня 2015 року, внесено зміни до Закону України "Про соціальний захист дітей війни", та частина перша ст. 6 викладена у наступній редакції: "Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України".

Таким чином, з 1 січня 2015 року дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

У висновках п.п.2.1 п.2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду №20-рп/2011 від 26 грудня 2011 року зазначено, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства.

Розміри соціальних виплат залежать від соціально-економічних можливостей держави, проте мають забезпечувати конституційне право кожного на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, гарантоване статтею 48 Конституції України.

Пунктом 6 постанови Кабінету Міністрів України від 06 липня 2011 року № 745 "Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету", встановлено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та "Про жертви нацистських переслідувань") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у розмірі 49,8 грн.

Відповідно до п.4 постанови Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2011 року № 1381 "Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення" (в редакції від 24 квітня 2014 року) дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення, встановлене статтею 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", провадиться у розмірі 66,43 гривні.

Редакція цієї норми є діючою станом на час розгляду справи судом, та неконституційною не визнавалась.

Так, судом з матеріалів пенсійної справи позивача встановлено, що ОСОБА_1 до пенсійних виплат отримував "надбавку дітям війни": - за рішенням суду з 09.07.2007 по 31.12.2007 - прожитковий мінімум; з 22.05.2008 по 31.12.2008 - прожитковий мінімум, з 25.04.2010 по 30.06.2010 - 706,00 грн., з 01.07.2010 по 30.09.2010 - 709,00 грн., з 01.10.2010 по 25.10.2010 - 723,00 грн., з 09.03.2011 по 09.04.2011 - прожитковий мінімум (розпорядження №111760 від 18.04.2011 та від 30.11.2011), з 18.04.2011 - 49,80 грн., з 03.10.2012 - 59,08 грн., з 23.01.2020 - 66,43 грн., з 23.04.2020 - 66,43 грн.

Таким чином, виплата позивачу підвищення до пенсії як "дитині війни" проводилась у розмірах встановлених ст.6 ЗУ "Про соціальний захист дітей війни" до липня 2011 року, а після зазначеної дати - у розмірі встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 06 липня 2011 року № 745 "Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету" та постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2011 року №1381 "Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення".

Відтак вимога позивача про зобов`язання нарахувати та виплатити соціальну виплату як дитині війни у розмірі 30% від прожиткового мінімуму з 2006 по дату звернення до суду не підлягає задоволенню.

Щодо вимоги позивача що стосуються притягнення посадових осіб до кримінальної відповідності, суд наголошує.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України, суб`єкт владних повноважень це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України публічно-правовий спір - спір, це спір у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Відтак адміністративним судом не може розглядатися питання щодо притягнення посадових осіб відповідача до кримінальної відповідальності.

Окрім того, суд не погоджується із вимогою позивача зобов`язати у триденний термін виплати ти пенсії із нарахуванням пені в розмірі 120% ставки Національного банку України з огляду на наступне.

Згідно ч. 3 ст. 107 Закону № 1058 суми коштів, безпідставно стягнені органами Пенсійного фонду з юридичних і фізичних осіб, підлягають поверненню в триденний строк із дня прийняття рішення виконавчим органом Пенсійного фонду або судом про безпідставність їх стягнення, з одночасною сплатою нарахованої на ці суми пені, що визначається виходячи з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України.

Оскільки судом не встановлено неправомірності дій чи бездіяльності пенсійного органу щодо не проведення перерахунку чи нарахування певних видів доплат, відсутні підстави для задоволення позовних вимог і щодо нарахування пені з розрахунку 120% річних облікової ставки Національного банку України.

Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2021 року по справі № 658/1708/21, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач Г.В. Семенюк
Судді С.Д. Домусчі О.І. Шляхтицький