Справа № 640/19897/18
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2023-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого судді - Лічевецького І.О., суддів - Мельничука В.П., Оксененка О.М., при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 листопада 2022 року у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ

ПАТ «Універсал Банк» звернулося до суду з адміністративним позовом, у якому просило суд скасувати:

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 10 жовтня 2018 року № Ю-, за підписом керівника (його заступника або уповноваженої особи) Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби Л. Бондар, у розмірі 1 664,54 гри.

- рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного соціального внеску від 10 жовтня 2018 року № , прийняте В.о. начальника Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби Л. Бондар на суму штрафних санкцій у розмірі 832,27 грн. із розрахунком фінансової санкції від 10 жовтня 2018 року № до акту документальної планової виїзної перевірки ПАТ «Універсал Банк», від 19.09.2018 № 2753/28-10-43-01/21133352.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що Офісом великих платників не було належним чином перевірено всю інформацію, надані документи, показники у звітах банку, не проаналізовано законодавство, чинне на час вчинення дій банком щодо нарахування єдиного соціального внеску, а відтак прийнято незаконні рішення про донарахування єдиного соціального внеску, винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування своєчасно не нарахованого єдиного соціального внеску.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 листопада 2022 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, ЦМУ ДПС по роботі з великими платниками податків звернулося із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт вказує, що позивачем не спростовано наявність виявленого порушення відносно працівника ОСОБА_1 щодо донарахування єдиного внеску на суму 1 341,27 грн.

Зазначає, що позивачем порушено вимоги Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» в частині заниження нарахування до мінімального страхового внеску (у розмірі 33,2%) в звіті за лютий 2015 року на суму 323,27 грн.

Ухвалою колегії Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 квітня 2023 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження з 18 травня 2023 року.

Позивач, користуючись правом, визначеним ст.304 Кодексу адміністративного судочинства України, 02.05.2023 року подав до суду апеляційної інстанції письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення спору по суті, суд апеляційної інстанції, дійшов наступних висновків.

Як встановлено судом і вбачається з наявних матеріалів справи, Офісом великих платників податків ДФС була проведена документальна виїзна планова перевірка фінансово - господарської діяльності ПАТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 р. по 31.03.2018 єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01.01.2013 по 31.03.2018 р.

За результатами перевірки складено акт № 2753/28-10-43-01/ НОМЕР_1 від 19.09.2018, згідно якого встановлено порушення щодо правильності нарахування єдиного соціального внеску на суми заробітної плати, на які нараховується єдиний соціальний внесок, а саме:

- занижено нарахування єдиного соціального внеску (у розмірі 22,0%,) у звіті за квітень 2017 року, на суму 1 341,27 грн. (застосовано розмір єдиного соціального внеску 8,41%, як працюючому інваліду) відносно працівника ОСОБА_1 ,

- завищено нарахування єдиного соціального внеску (у розмірі 8,41%) у звіті за квітень 2017 року, на суму 512,73 грн. (застосовано розмір єдиного соціального внеску 8,41%, як працюючому інваліду) відносно працівник ОСОБА_1 , чим порушено п. 1 ч. 2 ст.6, п.1 ч.1 ст. 7 та ч.5 ст.8 Закону України від 08.07.2010 №2464-VI «Про збір та облік єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» із змінами доповненнями в частині заниження нарахування єдиного соціального внеску (у розмірі 22,0%).

Також, за актом № 2753/28-10-43-01/ НОМЕР_1 від 19.09.2018, перевіркою встановлено порушення щодо правильного врахування та утримання єдиного соціального внеску із сум допомоги по тимчасовій непрацездатності, допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами, допомоги або компенсації відповідно до законодавства:

- у звіті про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів із сум допомоги по тимчасовій непрацездатності, допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами, допомоги або компенсації відповідно до законодавства ( у розмірі 33,2%) за лютий 2015 року, по працівнику ОСОБА_2 занижено нарахування до мінімального страхового внеску на загальну суму 323,27 грн.

Контролюючим органом було винесено рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів та зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного соціального внеску» від 10.10.2018 № на суму 832,27 грн. та вимогу про сплату боргу (недоїмки)» від 10.10.2018 № на суму 1664,54 грн.

Позивач 19.10.2018 року оскаржив вимогу та рішення у адміністративному порядку до ДФС України, за результатом якої прийнято рішенням від 19.10.2018 №37561/6/99-9911-02-0225, яким скаргу ПАТ «Універсал Банк» залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вимогою та рішенням Офісу великих платників податків ДФС, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам скаржника, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Основним нормативно-правовим актом, що визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку є Закон України "Про збір та облік єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 № 2464-VI з наступними змінами та доповненнями у редакції на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 2464).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону № 2464 платниками єдиного соціального внеску, зокрема, є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами

До визначених п. п. 1, 2 та 4 ч. 2 ст. 6 Закону № 2464 обов`язків платника єдиного соціального внеску, зокрема, віднесено: своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок (п. 1); вести облік виплат (доходу) застрахованої особи та нарахування єдиного соціального внеску за кожним календарним місяцем і календарним роком, зберігати такі відомості в порядку, передбаченому законодавством (п. 2); подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного соціального внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування. У разі надсилання звітності поштою вона вважається поданою в день отримання відділенням поштового зв`язку від платника єдиного соціального внеску поштового відправлення із звітністю (п. 4).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону № 2464, базою нарахування єдиного соціального внеску для роботодавців та найманих працівників є сума нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці", та сума винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

Частини 5 ст. 8 Закону № 2464, єдиний внесок для платників, зазначених у статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 22 відсотки до визначеної статтею 7 цього Закону бази нарахування єдиного соціального внеску.

Відповідно до ч. 13 ст. 8 Закону № 2464, єдиний внесок для підприємств, установ і організацій, в яких працюють особи з інвалідністю, встановлюється у розмірі 8,41 відсотка визначеної пунктом 1 частини першої статті 7 цього Закону бази нарахування єдиного соціального внеску для працюючих осіб з інвалідністю.

Частиною 4 ст. 8 Закону № 2464 визначено, що порядок нарахування, обчислення і сплати єдиного соціального внеску визначається цим Законом, в частині адміністрування - Податковим кодексом України, та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Порядок обчислення і сплати єдиного соціального внеску визначений статтею 9 Закону № 2464-VI.

За змістом ч. 8 ст. 9 Закону № 2464-VI платники єдиного соціального внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця. Платники єдиного соціального внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Відповідно до п. 11 Закону № 2464-VI у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного соціального внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного соціального внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Пунктом 12 Закону № 2464-VI передбачено, що єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Процедуру нарахування і сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) страхувальниками, визначеними Законом України "Про збір та облік єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон), нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів визначає Інструкція про порядок нарахування і сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затверджена наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 № 449 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 28.03.2016 № 393), зареєстровано в Міністерстві юстиції України 07.05.2015 за № 508/26953 (далі - Інструкція).

Відповідно до пункту 3 розділу VI Інструкції органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо:

дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного соціального внеску органами доходів і зборів;

платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного соціального внеску;

платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

Згідно з пунктом 4 розділу VI Інструкції вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного соціального внеску та облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи). Орган доходів і зборів веде реєстр виданих вимог про сплату боргу (недоїмки) за формою згідно з додатком 8 до цієї Інструкції. При формуванні вимоги про сплату боргу (недоїмки) їй присвоюється порядковий номер, який складається з трьох частин: 1 частина - літера "Ю" (вимога до юридичної особи) або "Ф" (вимога до фізичної особи), 2 частина - порядковий номер, 3 частина - літера "У" (узгоджена вимога). Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується під одним порядковим номером до повного погашення сум боргу. Після формування вимоги про сплату боргу (недоїмки) та внесення даних до відповідного реєстру вимога надсилається (вручається) платнику. При надсиланні вимоги платнику рекомендованим листом з повідомленням про вручення корінець вимоги залишається у органі доходів і зборів. При врученні вимоги платнику під підпис така вимога залишається у платника, а корінець вимоги, на якому платник проставляє свій підпис, - у органі доходів і зборів.

Щодо доводів апелянта про те, що суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку, що податковим органом не доведено законність розрахунку та донарахування ЄСВ за квітень місяць по співробітнику ОСОБА_1 , колегія суддів зазначає наступне.

Так, перевіркою правильності нарахування єдиного соціального внеску на суми заробітної плати, на які нараховується єдиний внесок, встановлено порушення:

- занижено нарахування єдиного соціального внеску (у розмірі 22,0% у звіті (Додаток 4) за квітень 2017 року, на суму 1 341,27 гри. (застосовано розмір єдиного соціального внеску 8,41%, як працюючому інваліду) відносно працівника ОСОБА_1 та завищено нарахування єдиного соціального внеску (у розмірі 8,41%) у звіті (Додаток 4) за квітень 2017 року, на суму 512,73 грн, (застосовано розмір єдиного соціального внеску 8,41%, як працюючому інваліду) відносно працівника ОСОБА_1 , чим порушено п. 1 ч. 2 ст.6, п.1 ч.І ст. 7 та ч.5 ст.8 Закону України від 08.07.2010 №2464-VI «Про збір та облік єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» із змінами і доповненнями (далі - Закон № 2464) в частині заниження нарахування єдиного соціального внеску (у розмірі 22,0%).

Колегія суддів звертає увагу, що в матеріалах справи міститься висновок медико-соціальних експертних комісій про умови і характер праці інвалідів, виданий МОЗ України серії АВ №0448497 яким встановлено, що ОСОБА_1 є інвалідом третьої групи. Інвалідність встановлено до 01.05.2017 року. Дата чергового перегляду 10.04.2017.

Відповідно до розрахунку фінансової санкції від 10.10.2018 № до акту документальної планової виїзної перевірки ПАТ «Універсал Банк» від 19.09.2018 №2753/28-10-43-01/ НОМЕР_1 штрафна санкція за період квітень 2017 року була розрахована з суми 1341,27 грн.

Виходячи із зазначеного, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що враховуючи те, що позивачем за квітень місяць завищено нарахування в сумі 512,73 грн., податковий орган при застосуванні штрафних санкцій не врахував суму ЄСВ яку було сплачено. Штрафна санкція застосована на суму 1341,27 грн., однак сума недоїмки складає 828,54 грн, що не спростовано відповідачем.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідачем ні в суді першої та апеляційної інстанції не доведено законність розрахунку та донарахування ЄСВ за квітень місяць.

Щодо нарахувань єдиного соціального внеску по працівнику ОСОБА_2 , суд апеляційної інстанції звертає увагу на наступне.

Так, перевіркою правильності нарахування та утримання єдиного внеску із сум допомоги по тимчасовій непрацездатності, допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами, допомоги або компенсації відповідно до законодавства встановлено порушення:

- у додатку 4 за лютий 2015 року банком не було донараховано додаткову базу для нарахування ЄСВ до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць по працівнику ОСОБА_2 на суму 973,71 грн, чим порушено Закон України «Про оплату праці». Встановлено що база нарахування єдиного внеску (крім винагороди за цивільно-правовими договорами), розмір якої не перевищує розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який нараховується заробітна плата, була розрахована без врахування змін, внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування загальнообов`язкового державного соціального страхування та легалізації фонду оплати праці» від 28.12.2014 №77.

З цього приводу суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону № 2464, якщо база нарахування ЄСВ не перевищує розміру мінімальної заробітної плати, установленої законом на місяць, за який отримано дохід, сума ЄСВ розраховується як добуток розміру мінімальної заробітної плати, установленої законом на місяць, за який отримано дохід (прибуток), і ставки ЄСВ. Дана норма набула чинності з 01.01.2015 року.

Так, з 1 січня 2015 роботодавці зобов`язані сплачувати розмір ЄСВ не менший, ніж мінімальний (розмір якого розраховується виходячи з мінімальної заробітної плати), незалежно від суми нарахованої заробітної плати.

Яке вбачається із матеріалів справи, нарахування ОСОБА_2 лікарняного по вагітності та пологах за весь період, тобто з 29.09.2014 р. по 01.02.2015 було здійснено у 2014 році.

У звіті (додаток 4) за листопад 2014 року відображена інформація щодо нарахувань ОСОБА_2 лікарняного по вагітності та пологах за весь період з 29.09.2014 по 01.02.2015.

Порушення Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 №108/95-ВР та Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування загальнообов`язкового державного соціального страхування та легалізації фонду оплати праці» від 28.12.2014 № 77 відсутні, оскільки ця працівниця, згідно табелю обліку робочого часу не працювала.

Відповідач дану інформацію не спростував, в акті перевірки відсутні відомості щодо не оплати ЄСВ, однак зазначено, що позивачем не було донараховано додаткову базу для нарахування ЄСВ до розміру мінімальної заробітної плати.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що враховуючи те, що норма Закону № 2464 щодо застосування ЄСВ виходячи з мінімальної заробітної плати почала діяти 01.01.2015, застосування її є не можливим, адже закон немає зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Враховуючи зазначене, відповідачем не було належним чином перевірено всю інформацію, надані документи, показники у звітах банку, а тому прийнято незаконні рішення про донарахування єдиного соціального внеску, винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування своєчасно не нарахованого єдиного внеску.

На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

За правилами статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 листопада 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя В.П.Мельничук

суддя О.М.Оксененко