Справа № 260/5218/21
Суддя: Мельник-Томенко Ж.М.
Дата ухвалення: 2023-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

15 червня 2023 року

м. Київ

справа № 260/5218/21

адміністративне провадження № К/990/20322/23

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Мельник-Томенко Ж.М., перевіривши касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 14 червня 2022 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 листопада 2022 року у справі №260/5218/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, Головного управління МВС України в Закарпатській області в особі Ліквідаційної комісії УМВС України в Закарпатській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом, якому просив:

-визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Закарпатській області щодо непроведення з позивачем при його звільненні зі служби в поліції 14 квітня 2021 року в повному обсязі розрахунку, яка полягає у ненараховані та невиплаті грошової компенсації за невикористані 158 календарних днів щорічних та додаткових відпусток в період 2010, 2011, 2012, 2013, 2014, 2015, 2016, 2017, а також ненараховані та невиплаті грошової компенсації за 98 календарних днів додаткових відпусток, як учасника бойових дій в період часу з 2015 по 2021 рік;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Закарпатській області нарахувати та виплатити позивачеві грошову компенсацію за невикористані 158 календарних днів щорічних та додаткових відпусток в період 2010, 2011, 2012, 2013, 2014, 2015, 2016, 2017, а також ненараховані та невиплаті грошової компенсації за 98 календарних днів додаткових відпусток, як учасника бойових дій в період часу з 2015 по 2021 рік виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення зі служби в поліції 14 квітня 2021 року".

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 14 червня 2022 року, залишеним без змін постановою від 10 листопада 2022 року, позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Закарпатській області щодо непроведення повного розрахунку з ОСОБА_1 при його звільненні зі служби в поліції 14 квітня 2021 року, а саме грошової компенсації за невикористані 56 календарних днів щорічної відпустки: за 2015 рік - 3 календарні дні, за 2016 рік у кількості 35 календарних днів, за 2017 рік у кількості 18 календарних днів та невиплаті грошової компенсації за 84 календарних днів додаткових відпусток, як учаснику бойових дій в період часу з 2016 по 2021 рік. Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Закарпатській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані 56 календарних днів щорічної відпустки: за 2015 рік - 3 календарні дні, за 2016 рік у кількості 35 календарних днів, за 2017 рік у кількості 18 календарних днів та 84 календарні дні додаткової відпустки за період часу з 2016 по 2021 рік, як учаснику бойових дій. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління МВС в Закарпатській області щодо невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні відпустки: за період з 2010 по 2014 рік у кількості 102 календарних днів, а саме за 2011 рік - 30 календарних днів, за 2012 рік - 30 календарних днів, за 2013 рік- 30 календарних днів, за 2014 рік в кількості 12 календарних днів. Зобов`язано Головне управління МВС України в Закарпатській області в особі Ліквідаційної комісії УМВС України в Закарпатській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані 102 календарні дні щорічної відпустки: за період з 2010 по 2014 рік у кількості 102 календарних днів, а саме: за 2011 рік - 30 календарних днів, за 2012 рік - 30 календарних днів, за 2013 рік - 30 календарних днів, за 2014 рік в кількості 12 календарних днів. В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

05 червня 2023 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління Національної поліції в Закарпатській області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 14 червня 2022 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 листопада 2022 року у справі №260/5218/21.

Перевіривши матеріали касаційної скарги Суд зазначає таке.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Статтею 330 КАС України визначено обов`язкові вимоги щодо форми і змісту касаційної скарги, серед яких відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

При цьому, обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України є зазначення у касаційній скарзі: 1) норми матеріального права, яку неправильно застосовано судами; 2) постанови Верховного Суду і який саме висновок щодо застосування цієї ж норми у ній викладено; 3) висновок судів, який суперечить позиції Верховного Суду; 4) в чому полягає подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду i у якій подається касаційна скарга).

Обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пунктів 2 і 3 частини четвертої статті 328 КАС України є зазначення у касаційній скарзі:

- 1) норми матеріального права, яку неправильно застосовано судом апеляційної інстанції; 2) постанову Верховного Суду, у якій викладено висновок щодо правильного застосування норми права, від якого належить відступити; 3) вмотивоване обґрунтування необхідності такого відступу; 4) висновок, який на думку скаржника відповідає правильному тлумаченню і застосуванню цієї норми (для пункту 2 частини четвертої статті 328 КАС України);

- 1) норми матеріального права, яку неправильно застосовано судом апеляційної інстанції, висновок щодо правильного застосування якої ще не сформульовано Верховним Судом; 2) висновок апеляційного суду, який на переконання скаржника є неправильним; 3) у чому полягає помилка суду при застосуванні відповідної норми права; 4) як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися (для пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України).

Крім того, при поданні касаційної скарги на підставі пунктів 1-3 частини четвертої статті 328 КАС України зазначені скаржником норми права, які на його переконання неправильно застосовано судами, повинні врегульовувати спірні правовідносини, а питання щодо їх застосування ставилося перед судами попередніх інстанції в межах підстав позову та/або заперечень сторін (наприклад, з точки зору порушення їх позивачем/відповідачем).

Відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.

У касаційній скарзі скаржник повинен навести мотиви незгоди з судовим рішенням з урахуванням передбачених Кодексом адміністративного судочинства України підстав для його скасування або зміни (статті 351 - 354 Кодексу) з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку. Крім того, скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку, або обґрунтувати необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.

Отже, касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.

Так, перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги установлено, що вона не містить посилань на конкретний підпункт частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу касаційного оскарження та належних обґрунтувань такого посилання.

У тексті касаційної скарги, серед іншого, міститься посилання на постанову Верховного Суду у справі від 31 жовтня 2022 року № 241/2229/20

Проте, оскільки таке посилання наведене без взаємозв`язку із конкретним підпунктом частини четвертої статті 328 КАС України Суд не бере його до уваги.

Скаржник, серед іншого, обґрунтовує касаційну скаргу тим, що ця справа має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, що за змістом відповідає підпункту «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Водночас скаржником не зазначено в чому саме полягає фундаментальне значення цієї справи для формування єдиної правозастосовчої практики із зазначенням новітніх, проблемних, засадничих, раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права, розгляд яких надав би нового, уніфікованого розуміння застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного кола осіб.

Питання права, які мають фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, можуть охоплювати правові явища, що є найбільш суттєвими для такої практики та формування її однаковості. До таких явищ можна віднести систематичне порушення державою норм матеріального та процесуального права, які зачіпають інтереси великого кола осіб, що супроводжуються чималою кількістю оскарження таких рішень у подібних справах, тощо.

Суд наголошує, що з огляду на те, що поняття фундаментального значення справи є оціночними, вони потребують належного обґрунтування з боку скаржника. Сама по собі вказівка про це у касаційній скарзі, без відповідного підкріплення прикладами/доказами, не дає підстав для відкриття касаційного провадження.

Суд зазначає, що посилання на підпункти пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не звільняє особу від обов`язку щодо належного обґрунтування підстав касаційного оскарження у взаємозв`язку із посиланням на частину четверту статті 328 КАС України та не є достатнім для відкриття касаційного провадження у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження.

Ураховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

У контексті наведеного слід зауважити, що з урахуванням внесених до КАС України змін, які набрали чинності 08 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

При цьому, такий недолік касаційної скарги зумовлює її повернення одноособово суддею, без аналізу колегією суддів дотримання решти вимог, визначених статтею 330 КАС України.

За таких обставин, касаційна скарга Головного управління Національної поліції в Закарпатській області підлягає поверненню як така, що не містить підстав касаційного оскарження рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 14 червня 2022 року та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 листопада 2022 року у справі №260/5218/21.

Одночасно Суд роз`яснює, що повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо буде усунуто обставини, які зумовили її повернення.

Ураховуючи викладене та керуючись статтею 328, 330, 332 КАС України, Суд,-

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Національної поліції в Закарпатській області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 14 червня 2022 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 листопада 2022 року у справі №260/5218/21- повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

СуддяЖ.М. Мельник-Томенко