Справа № 640/2513/22
Суддя: Мельничук Володимир Петрович
Дата ухвалення: 2023-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/2513/22 Головуючий у І інстанції - Чудак О.М.
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2023 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.,

суддів: Лічевецького І.О., Оксененка О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 листопада 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якій просив:

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ щодо зменшення з 01.01.2018 відсоткового значення основного розміру пенсії ОСОБА_1 за вислугу років з 80% до 70% сум грошового забезпечення;

- визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ щодо нездійснення перерахунку та виплати перерахованої йому пенсії на щомісячну суму 31 968, 75 грн, на підставі оновленої довідки, виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 від 01.10.2021 № 11025 про розмір грошового забезпечення;

- зобов`язати ГУ ПФУ здійснити з 01.01.2018 перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-ХІІ), виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 80% сум грошового забезпечення та здійснити виплату з урахуванням раніше виплачених сум;

- зобов`язати ГУ ПФУ провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки, виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 від 01.10.2021 № 11025, починаючи з 01.04.2019 з урахуванням раніше виплачених сум з обов`язковим дотриманням рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016.

Обґрунтовуючи позовні вимоги Позивач вказав на протиправність відмови Відповідача у перерахунку пенсії Позивача на підставі нової довідки про розмір його грошового забезпечення, яка містить додаткові складові грошового забезпечення, оскільки обов`язок Відповідача по перерахунку пенсії на підставі нової довідки про складові грошового забезпечення визначено Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Крім того, при перерахунку пенсії Позивача Відповідач протиправно обраховував пенсію у розмірі 70% грошового забезпечення.

16.08.2022 Позивач звернувся до суду першої інстанції із заявою про уточнення позовних вимог, в якій враховуючи неналежне практичне виконання судових рішень Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві просив пункт 6 його позовної заяви вилучити та викласти у наступній редакції:

« 6. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 від 01.10.2021 № 11025, починаючи з 01.04.2019 року з урахуванням раніше виплачених сум з обов`язковим дотриманням рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016 без обмеження її максимального розміру, з щорічним проведенням, від зазначеної дати, перерахунку пенсії у зв`язку зі зміною прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.»

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 листопада 2022 року заяву Позивача про уточнення позовних вимог в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, - повернуто Заявнику.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 листопада 2022 року адміністративний позов задоволено частково із виходом за межі позовних вимог.

Визнано дії Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо зменшення з 01.01.2018 основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 80 % до 70% від сум грошового забезпечення, - протиправними.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 в розмірі 80% від сум грошового забезпечення згідно зі статтею 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», починаючи з 01.01.2018, з врахуванням проведених раніше виплат.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо виплати ОСОБА_1 з 01.01.2018 лише 50 % суми підвищення пенсії, а з 01.01.2019 лише 75% суми підвищення пенсії.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 (із урахуванням раніше виплачених сум) з 01.01.2018 з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, перерахованої згідно зі статтею 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо нездійснення ОСОБА_1 перерахунку та виплати пенсії на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 01.10.2021 № 11025 про розмір грошового забезпечення з урахуванням всіх складових грошового забезпечення, починаючи з 01.04.2019, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 01.10.2021 № 11025 з урахуванням всіх складових грошового забезпечення, починаючи з 01.04.2019, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з урахуванням виплаченого.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на порушення судом першої інстанції норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Апеляційна скарга мотивована тим, що дії Відповідача щодо обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами є протиправними.

Відзиву Відповідача на апеляційну скаргу ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не надходило, що не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, яким передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Зазначене узгоджується з позицією, викладеною в п. 13.1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 № 7, відповідно до якого у разі часткового оскарження судового рішення суд апеляційної інстанції в описовій частині свого рішення повинен зазначити, в якій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, і при цьому не має права робити правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення.

Отже, оскільки Позивач у своїй апеляційній скарзі оскаржує судове рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що саме в цій частині перевіряється законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що Позивач є пенсіонером та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Розрахунком пенсії за вислугу років на 01.12.2012 у пенсійній справі підтверджується, що пенсія Позивача призначена (обчислена) з 01.12.2012 із таких сум грошового забезпечення: посадовий оклад - 1910,00 грн, оклад за військове звання - 140,00 грн, процентна надбавка за вислугу років 40% - 820,00 грн, середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці - 4801,95 грн. Основний розмір пенсії 80% грошового забезпечення.

Відповідно до розрахунків пенсії за вислугу років на 01.01.2018, 01.01.2019, 01.08.2020, 25.11.2021 у пенсійній справі , пенсія Позивача призначена (обчислена) з 01.12.2012 із таких сум грошового забезпечення: посадовий оклад - 9300,00 грн, оклад за військове звання - 1550,00 грн, процентна надбавка за вислугу років 50% - 5425,00 грн. Основний розмір пенсії 70% грошового забезпечення.

Так, Позивачу видана ІНФОРМАЦІЯ_1 довідка від 01.10.2021 № 11025 про розмір грошового забезпечення, встановленого за посадою начальника радіоелектронної боротьби Збройних Сил України - начальника Центрального управління Головного управління Оперативного забезпечення для перерахунку пенсії, яке складається з: посадового окладу - 9300,00 грн, окладу за військовим званням (генерал-майор) - 1550,00 грн, надбавки за вислугу років 50% - 5425,00 грн, надбавки за особливості проходження служби 65% - 10578,75 грн, надбавки за службу в умовах режимних обмежень 20% - 1860,50 грн, премії 35,0% - 3255,00 грн.

04.11.2021 Позивач звернувся до ГУ ПФУ із заявою, у якій просив провести перерахунок та виплату його пенсії з 01.01.2018 виходячи з відсоткового значення розміру пенсії - 80% сум грошового забезпечення, з урахуванням виплачених сум.

Листом від 29.11.2021 № 32062-33025/Ч-02/8-2600/21 Відповідачем відмовлено Позивачу у здійсненні такого перерахунку з мотивів того, що при проведенні перерахунку пенсії Позивача відповідно до постанови № 103 розмір його пенсії за вислугу років обчислювався виходячи з 70% сум грошового забезпечення за його посадою відповідно до редакції статті 13 Закону № 2262-ХІІ, чинної на дату, з якої проводився перерахунок пенсії. Відповідач також вказав на те, що після набрання судовими рішеннями у справі № 826/3858/18 законної сили, Уряд не приймав рішень про проведення перерахунку пенсій військовослужбовцям, у зв`язку із чим виплата пенсії позивача продовжується в установленому на цей час розмірах виходячи з трьох складових грошового забезпечення, з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01.03.2018.

07.12.2021 Позивач звернувся до ГУ ПФУ із заявою, у якій просив здійснити перерахунок його пенсії без обмеження її максимальним розміром та здійснити виплату перерахованої пенсії у розмірі 31968,75 грн на підставі оновленої довідки, виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 від 01.10.2021 № 11025 про розмір грошового забезпечення, з 01.04.2019, відповідь на яку отримано не було.

Вважаючи протиправними дії Відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії Позивача з 01.01.2018 в розмірі 80% від грошового забезпечення та не здійснення з 01.04.2019 перерахунку пенсії Позивача на підставі оновленої довідки про грошове забезпечення, останній звернувся з даним адміністративним позовом до адміністративного суду.

Задовольняючи адміністративний позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що Відповідач при перерахунку пенсії Позивача відповідно до статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» застосував статтю 13 вказаного Закону, яку не повинен був застосовувати у спірних правовідносинах, тому його дії щодо перерахунку пенсії Позивача із застосуванням максимального розміру пенсії 70% є протиправними і перерахунок пенсії Позивача має бути здійснений із застосуванням розміру пенсії 80% відповідних сум грошового забезпечення.

Крім того, оскільки зміни, внесені Постановою № 103, зокрема, до додатку 2 Порядку № 45, у якому визначено форму довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, були визнані судом протиправними та нечинними, то з дня набрання законної сили рішенням у справі № 826/3858/18 (05.03.2019) діє редакція додатку 2 до Порядку № 45, яка діяла до зазначених змін.

Відтак, у Відповідача у зв`язку з направленням на його адресу від ІНФОРМАЦІЯ_1 від 06.10.2021 № 11908 про розмір грошового забезпечення Позивача станом на 05.03.2019 виник обов`язок проведення перерахунку пенсії.

Оскільки підстави для перерахунку пенсії Позивача виникли з 05.03.2019 року, відповідно до ч. 2 ст. 51 Закону № 2262-ХІІ перерахунок пенсії Позивача має бути здійснений з першого числа наступного місяця, а саме - 01.04.2019 року.

При цьому судом встановлено, що Відповідач здійснював виплату пенсії Позивача у 2018 та 2019 році не у розмірі 100 % від суми підвищення пенсії відповідно до пункту 2 постанови № 103, згідно із яким було передбачено, що виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом)) слід проводити з 01.01.2018 у таких розмірах: з 01.01.2018 - 50 %; з 01.01.2019 по 31.12.2019 - 75 %; з 01.01.2020 - 100 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018.

Застосовуючи до правовідносин поетапної виплати підвищення пенсії у 2018 та 2019 роках, суд першої інстанції, враховував правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 червня 2022 року у справі № 520/2098/19, згідно із яким, з урахуванням вимог статті 7 КАС України, а також того, що Верховний Суд постановою від 12 листопада 2019 року у справі № 826/3858/18 встановив, що пункти 1, 2 постанови № 103 та зміни до пункту 5 і додатка 2 Порядку № 45 є протиправними й такими, що не відповідають правовим актам вищої юридичної сили, суди у період чинності цих норм постанови Кабінету Міністрів України повинні застосовувати Закон № 2262-ХІІ (безвідносно до того, чи скасовані ці норми судом), хоч ці норми й не були скасовані на момент спірних правовідносин.

На підставі вищевикладеного, суд першої інстанції дійшов до висновку про необхідність виходу за межі позовних вимог з метою ефективного захисту порушених прав Позивача в частині невиплати йому пенсії у розмірі 100 % суми її підвищення з 01.01.2018.

Проте, щодо виплати пенсії без обмеження максимальним розміром, то вимога у цій частині є необґрунтованою і передчасною, оскільки Позивачем не доведено, а судом першої інстанції не встановлено, застосування Відповідачем такого обмеження до Позивача.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в оскаржуваній частині, з огляду на наступне.

Щодо адміністративного позову в частині зобов`язання Відповідача провести перерахунок та виплату пенсії Позивача з 01.04.2019 без обмеження її максимальним розміром, колегією суддів встановлено наступне.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції неправомірно дійшов висновку, що вимога Позивача про визнання протиправними дій Відповідача щодо обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами є необґрунтованою і передчасною.

Відповідач у відповідях на заяви Позивача відмовив йому у перерахунку пенсії на підставі оновленої довідки з мотивів відсутності нормативно-правових актів, які визначають механізм перерахунку пенсій відповідних категорій військовослужбовців. Крім того, вказано, що при проведенні перерахунку пенсії Позивача відповідно до постанови № 103 її розмір за вислугу років обчислювався виходячи з 70% сум грошового забезпечення за його посадою відповідно до редакції статті 13 Закону № 2262-ХІІ, чинної на дату, з якої проводився перерахунок пенсії.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що спору щодо обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами у цій адміністративній справі не існує, а тому такі вимоги є передчасними, з чим погоджується колегія суддів.

Відтак, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків не спростовують та не свідчать про наявність підстав для скасування оскаржуваного рішення суду в оскаржуваній частині, позаяк не містять аргументованих доводів на спростування правомірності висновків суду першої інстанції в зазначеній частині у взаємозв`язку з обставинами справи.

Оцінюючи інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

При цьому, згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши доводи ОСОБА_1 , перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування у вказаній частині не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції в зазначеній частині - без змін.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 листопада 2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не підлягає касаційному оскарженню, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: І.О. Лічевецький

О.М. Оксененко