Справа № 160/5666/23
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2023-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 червня 2023 року Справа № 160/5666/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Турлакової Н.В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного Управління пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
ОСОБА_1 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якій позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Києві від 21.02.2023 року О/p № НОМЕР_4 про відмову у переведенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на пенсію по втраті годувальника;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області перевести ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на пенсію у зв`язку з втратою годувальника в розмірі 50 % пенсії чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 яку він отримував на день смерті, та виплати її з часу звернення за призначенням такої пенсії 16.02.2023 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що отримує пенсію за вислугу років відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 чоловіка ОСОБА_2 , позивач 16.02.2023р. звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про переведення на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, проте рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві № НОМЕР_4 від 21.02.2023 року відмовлено у переведенні на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, оскільки не надано документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, зокрема органом місцевого самоврядування, що підтверджують такий факт. Вважає, що вона має право на отримання цієї пенсії, оскільки на час смерті чоловік мав необхідний стаж, його дохід був для неї основним джерелом існування, вони проживали разом і вона перебувала на його утриманні.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.03.2023 року прийнято до свого провадження вказану справу та згідно ч.2 ст.257 КАС України ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Від відповідача-1 (Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області) надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідач просив у задоволенні позову відмовити та зазначив, що ОСОБА_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 16.02.2023р. позивач звернулась із заявою щодо проведення перерахунку пенсії та переведення з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника згідно статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». У зв`язку з відсутністю документів, які підтверджують факт перебування на утриманні померлого годувальника, в переході з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника позивачу відмовлено, у зв`язку з чим, спірне рішення відповідача-2 є правомірним.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
За приписами ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
За викладених обставин, у відповідності до вимог ст.ст.258, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши чинне законодавство та матеріали справи, суд встановив наступне.
Вказані обставини відповідачем не заперечуються та підтверджується матеріалами справи, зокрема дослідженими судом наступними доказами: копія свідоцтва про смерть ОСОБА_2 ; копії свідоцтв про шлюб та народження дітей; копія свідоцтва про народження ОСОБА_1 та копія свідоцтва про шлюб батьків; копія свідоцтва про смерть батьків ОСОБА_1 ; копія свідоцтва про право власності на житло кв. АДРЕСА_3 ; копія свідоцтва народження ОСОБА_2 та свідоцтва про шлюб батьків; копія свідоцтва про смерть батьків ОСОБА_2 ; копія довідки про зареєстрованих осіб кв. АДРЕСА_3 ; копія актів про опломбування подачі газу у кв. АДРЕСА_3 .
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який з 21.06.2016 року отримував пенсію за віком років шахтаря прохідника та як інвалід 3-групи професійне захворювання відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», що підтверджується матеріалами справи та не заперечується відповідачем.
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 за місцем свого постійного проживання АДРЕСА_4 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 08.02.2023 року.
16.02.2023 року ОСОБА_1 , звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою та відповідними додатками, доказами спільного проживання та перебування на утриманні померлого чоловіка ОСОБА_2 , - відповідно до актового запису №331 від 08.02.2023 року про перерахунок пенсії, шляхом переходу на пенсію в разі втрати годувальника.
Як доказ спільного проживання дружини та чоловіка за адресою АДРЕСА_4 , позивачем було надано акт від 13.02.2023 року спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за вказаною адресою з 1996 року без реєстрації на момент смерті чоловіка. Зазначений акт засвідчений: сусідкою квартири АДРЕСА_5 - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 сусідкою квартири АДРЕСА_6 - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 сусідкою квартири АДРЕСА_7 - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та затверджений Головою правління ОСББ «Сонячний дім-7» Нюхтік В.В.
Крім того, Головою правління ОСББ «Сонячний дім-7» Нюхтік В.В. видана Довідка б/н, яка наявна в матеріалах справи, в якій зазначено: «Видана власнику квартири АДРЕСА_2 , в тому, що в зазначеній квартирі з липня 1996 року проживало подружжя ОСОБА_4 без реєстрації: Дружина - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (вихователь дитячого садка), чоловік - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (шахтар за професією прохідник шахта «Октябрьська»). ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебувала на утриманні чоловіка ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та вели сумісне господарювання. Помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в квартирі АДРЕСА_2 звідки відбулось його поховання. За час проживання жалоб від сусідів не надходило, гарна родина, яка виховала двох доньок. За комунальні послуги заборгованості не мають, завжди сплачував чоловік ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 .».
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві № НОМЕР_4 від 21.02.2023 року, за результатами розгляду заяви позивача від 16.02.2023р. №1184 щодо переведення на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відмовлено у переведенні на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, оскільки не надано документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, зокрема органом місцевого самоврядування, що підтверджують такий факт.

Спірним питанням даної справи є правомірність рішення відповідача-2 стосовно не врахування наданих позивачем довідок для переведення на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно зі статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, процедури призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, регулюютьсяЗаконом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (надалі - Закон України № 1058-IV).

Статтею 9 Закону № 1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з частиною першою статті 37 Закону № 1058 пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім`ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками.

Відповідно до пункту 2.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління ПФУ від 25.11.2005 № 22-1 (із змінами) та зареєстрованого в Мінюсті України 27.12.2005 за № 1566/11846 (далі Постанова № 22-1), передбачено, що до заяви про призначення пенсії членам сім`ї померлого пенсіонера повинні бути додані необхідні документи, зазначені в цьому пункті. Заробіток у такому випадку визначається за документами, що є в пенсійній справі померлого годувальника, або за поданими додатково документами відповідно до вимог частини першої статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Пунктом 2.8 Постанови № 22-1 прямо передбачено, що поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.

Частиною першою статті 1227 Цивільного кодексу України визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Відповідно до статті 36 Закону № 1058-IV визначено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), та непрацездатним членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Непрацездатними членами сім`ї вважаються:

1) чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону;

2) діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років.

3) чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків або брат чи сестра, дідусь чи бабуся померлого годувальника незалежно від віку і працездатності, якщо він (вона) не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років.

До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Положення цього Закону, що стосуються сім`ї померлого, відповідно поширюються і на сім`ю особи, визнаної безвісно відсутньою або оголошеною померлою у встановленому законом порядку.

Таким чином, стаття 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачає, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого чи безвісно відсутнього годувальника, які були на його утриманні.

Зазначена стаття визначає умови, за яких членам сім`ї, зазначеним в її другій частині, призначається пенсія у зв`язку із втратою годувальника, а також закріплено право та умови отримання цієї виплати усиновленими дітьми, пасинками та падчерками, неповнолітніми дітьми, які мають право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, в разі їх усиновлення.

Зі змісту цих норм вбачається, що перелік непрацездатних членів сім`ї, яким може бути призначена пенсія у зв`язку із втратою годувальника, є поосібним і вичерпним. Вони не містять вимог, згідно з якими до непрацездатних членів сім`ї померлого годувальника можна відносити осіб за іншими критеріями (ознаками) визначення поняття сім`ї, як-то спільне проживання і ведення господарства, спільний побут, набуття характерних взаємних прав та обов`язків.

У розумінні статті 36 Закону № 1058-IV право на призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника мають чоловік або дружина, які перебували в зареєстрованому шлюбі.

Таким чином, в даному випадку єдиною та достатньою умовою для призначення пенсії по втраті годувальника є факт перебування позивача в шлюбних відносинах з померлим, що підтверджується відповідним Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 від 13.06.1987р., копія якого наявна в матеріалах справи.

Крім того, як докази спільного проживання дружини та чоловіка за адресою АДРЕСА_4 , позивачем було надано до відповідача:

- акт від 13.02.2023 року спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за вказаною адресою з 1996 року без реєстрації на момент смерті чоловіка. Зазначений акт засвідчений: сусідкою квартири АДРЕСА_5 - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 сусідкою квартири АДРЕСА_6 - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 сусідкою квартири АДРЕСА_7 - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та затверджений Головою правління ОСББ «Сонячний дім-7» Нюхтік В.В.;

- Довідка б/н видана Головою правління ОСББ «Сонячний дім-7» Нюхтік В.В., в якій зазначено: «Видана власнику квартири АДРЕСА_2 , в тому, що в зазначеній квартирі з липня 1996 року проживало подружжя ОСОБА_4 без реєстрації: Дружина - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (вихователь дитячого садка), чоловік - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (шахтар за професією прохідник шахта «Октябрьська»). ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебувала на утриманні чоловіка ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та вели сумісне господарювання. Помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в квартирі АДРЕСА_2 звідки відбулось його поховання. За час проживання жалоб від сусідів не надходило, гарна родина, яка виховала двох доньок. За комунальні послуги заборгованості не мають, завжди сплачував чоловік ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 .».

Суд зазначає, що частиною 1 статті 5 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що система місцевого самоврядування включає органи самоорганізації населення.

Також, суд звертає увагу, що за свого життя чоловік позивачки - ОСОБА_2 отримував пенсію з регресом у розмірі - 24000,00 грн., а позивачка, як пенсіонер за віком отримувала пенсію в сумі - 2413,22 грн., що не заперечується відповідачем та підтверджується матеріалами справи, у т.ч. виписками АТ КБ «ПриватБанк».

Отже, відповідними доказами підтверджено право позивача, на призначення (переведення) їй пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

Крім того, алгоритм дій органу, що призначає пенсію, після звернення осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії визначається розділом 4 Порядку №22-1.

Пунктом 4.2 того самого розділу визначено, що при прийманні документів орган, який призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі;

4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 4), копія якої зберігається у пенсійній справі.

За приписами п. 4.3 розділу 4 Порядку №22-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Аналіз сукупності наведених норм розділу 4 Порядку №22-1 свідчить про наявність механізму усунення формальних неточностей та перешкод у реалізації права на пенсійне забезпечення. Так, у разі необхідності дооформлення документів, подання додаткових (уточнених, виправлених) документів пенсіонеру повідомляється про це у розписці про прийняття документів. Для надання документів, яких не вистачає, або дооформлення документів законодавством встановлений строк - 3 місяці від дати подання пенсіонером заяви.

У разі використання такого механізму за наявності необхідних документів (у тому числі після надходження додаткових чи дооформлених у визначений вище термін документів) Порядок №22-1 встановлює обов`язок органу, що призначає пенсію, впродовж 10 днів розглянути їх та прийняти рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший.

Даний висновок відповідає положенням ч. 5 ст. 45 Закону №1058, якою також встановлений обов`язок органу ПФУ розглянути документи у 10-ти денний з дня їх надходження. Ця норма є загальною та передбачає дії органу за умови достатності документів для прийняття рішення про наявність або відсутність у особи права на отримання (перерахунок) пенсії. У разі ж недостатності документів чи їх недоліків, що може бути усунено шляхом дооформлення або надання додаткових документів, застосуванню підлягають спеціальні норми розділу 4 Порядку 22-1.

Право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк або подання додаткових документів має застосовуватися органом Пенсійного фонду з урахуванням пункту 1 статті 7 Закону №1058, згідно з яким загальнообов`язкове державне пенсійне страхування здійснюється за принципом гласності, прозорості та доступності діяльності Пенсійного фонду. Тобто у разі можливості усунення недоліків у поданих документах, орган Пенсійного фонду має повідомити про це зацікавлену особу та зажадати такого усунення, а не відмовляти одразу з формальних підстав.

Відмова у призначенні (перерахунку) пенсії повинна свідчити про відсутність у особи відповідного права, бути остаточною на час розгляду відповідного звернення компетентним органом. Таке відповідатиме принципу правової визначеності та належного урядування, про необхідність дотримання яких неодноразово вказувалося у рішеннях ЄСПЛ.

Вказані вище обставини, свідчать про невідповідність рішення відповідача-2 № НОМЕР_4 від 21.02.2023 року критеріям добросовісності та розсудливості, які передбачені п.п. 5, 6 ч. 2 ст. 2 КАС України.

Зважаючи на наведене суд прийшов до висновку, що позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № НОМЕР_4 від 21.02.2023 року щодо відмови ОСОБА_1 у переведенні на пенсію по втраті годувальника - підлягають задоволенню.

Разом з тим, суд зазначає, що призначення пенсії відносяться до дискреційних повноважень суб`єкта владних повноважень.

Так, дискреційне повноваження суб`єкта владних повноважень може полягати у виборі діяти, чи без діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору із будь-ким.

Дискреційне повноваження надається у спосіб його закріплення в оціночному понятті, відносно-визначеній нормі, альтернативній нормі, нормі із невизначеною гіпотезою. Для позначення дискреційного повноваження законодавець використовує, зокрема, терміни «може», «має право», «за власної ініціативи», «дбає», «забезпечує», «веде діяльність», «встановлює», «визначає», «на свій розсуд». Однак наявність такого терміну у законі не свідчить автоматично про наявність у суб`єкта владних повноважень дискреційного повноваження.

При реалізації дискреційного повноваження суб`єкт владних повноважень зобов`язаний поважати основоположні права особи, додержуватися: конституційних принципів; принципів реалізації відповідної владної управлінської функції; принципів здійснення дискреційних повноважень; змісту публічного інтересу; положень власної компетенції; вказівок, викладених у інтерпретаційних актах; фахових правил, закріплених у нормативних актах; адміністративної практики; судової практики; процедурних вимог.

Комітетом Міністрів Ради Європи розроблено принципи здійснення дискреційних повноважень, а саме - мета дискреційного повноваження; об`єктивність та неупередженість; рівність перед законом; пропорційність; розумний час; застосування вказівок; відкритість вказівок; відступ від вказівок; характер контролю; утримання правоохоронного органу від дій; повноваження контрольних органів щодо отримання інформації тощо. Ці принципи з огляду на членство України у Раді Європи зобов`язані повною мірою дотримуватися також і вітчизняні суб`єкти публічної адміністрації.

З огляду на вищевказане, суд зазначає, що переведення позивача з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника померлого чоловіка є дискреційним повноваженням відповідача-1.

Проте, у будь-якому випадку суб`єкт владних повноважень має діяти керуючись ст. 2 КАС України, а саме справедливо, неупереджено та своєчасно, з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 4 ст. 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

З огляду на наведене з метою ефективного захисту порушених прав позивача порушені права підлягають відновленню шляхом визнання протиправним та скасування оскарженого рішення із зобов`язанням відповідача повторно розглянути заяву позивача.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову частково.

Відповідно до ч.3 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Суд дійшов висновку щодо наявності підстав для стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів на користь позивача сплачену ним суму судового збору відповідно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 358 грн. з кожного.

Керуючись ст.ст. 241-250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (зареєстрована: АДРЕСА_8 , фактично проживає: АДРЕСА_9 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ), Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (40453, м.Київ, вул.Бульварно-Кудрявська, 16, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві № 51 від 24.02.2023р. щодо відмови ОСОБА_1 у переведенні на пенсію по втраті годувальника.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 16.02.2023р. №1184 щодо переведення на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням висновків суду у цьому рішенні.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) на користь ОСОБА_1 (зареєстрована: АДРЕСА_8 , фактично проживає: АДРЕСА_9 , рнокпп НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 358,00грн. (триста п`ятдесят вісім гривень).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (40453, м.Київ, вул.Бульварно-Кудрявська, 16, ) на користь ОСОБА_1 (зареєстрована: АДРЕСА_8 , фактично проживає: АДРЕСА_9 , рнокпп НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 358,00грн. (триста п`ятдесят вісім гривень).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.В. Турлакова