Справа № 400/3940/21
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2023-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2023 р.м. ОдесаСправа № 400/3940/21
Головуючий в 1 інстанції: Мельник О.М.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді Шевчук О.А.,

суддів: Бойка А.В., Федусика А.Г.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2022 року у справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївський глиноземний завод" до Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) про визнання протиправним та скасування припису, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2021 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просив визнати протиправним та скасувати припис № 187 від 11.05.2021 р. у повному обсязі; відшкодувати позивачу понесені судові витрати по сплаті судового збору за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що спірний припис підлягає скасуванню, оскільки він складений з порушенням вимог законодавства, містить взаємовиключні вимоги та не може бути виконаний.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2022 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушенням судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити. Доводами апеляційної скарги зазначено, що станом на час перевірки ТОВ «МГЗ» зафіксовано, що у відповідності до Порядку передачі документації для надання висновку з оцінки впливу на довкілля та фінансування оцінки впливу на довкілля Підприємством подано повідомлення про планову діяльність, яка підлягає оцінці впливу на довкілля. За результатами перевірки встановлено, що у позивача відсутній висновок з оцінки впливу на довкілля (будівництво нового ставка накопичувана з насосною станцією в межах технічного переоснащення шламового господарства ТОВ «МГЗ» з переходом на нову технологію «сухого складування фільтр-куку червоного шламу»), що є порушенням пункту 11 частини 3 статті 3 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля». Попри заборону початку здійснення планової діяльності до отримання висновку з оцінки впливу на довкілля, під час огляду території будівництва нового ставка-накопичувача встановлено, що на поверхні землі будівельні та побутові відходи відсутні, та якщо і присутні - то по території знаходяться окремо, епізодично у вигляді природного каменю. Апелянт вказує, що з обставин встановлених за результатами перевірок ТОВ «МГЗ» вбачається, що всі дії позивача спрямовані на будівництво нового ставка-накопичувача з насосною станцією в межах технічного переоснащення шламового господарства ТОВ «МГЗ» з переходом на нову технологію «сухого складування фільтр-кеку червоного шламу» є плановою діяльністю, а об`єкт, будівництво якого планується, належить до другої категорії об`єктів, які мати значний вплив на довкілля та підлягають оцінці впливу на довкілля.

У відзиві на апеляційну скаргу представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївський глиноземний завод" зазначає, що актом від 30.04.2021 № 280, на підставі якого прийнято оскаржуваний припис, взагалі не фіксувалося того, що позивач саме на час проведення перевірки здійснює (продовжує здійснювати) будівництво ставка-накопичувача. В обґрунтування пунктів 1 та 2 оскаржуваного припису у ньому зроблено посилання зокрема, на ч.3 ст.3 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» в цілому, без конкретизації пунктів цієї статті та без зазначення конкретних видів планованої діяльності та об`єктів, які можуть мати значний вплив на довкілля та підлягають оцінці впливу на довкілля, про що слушно зазначив суд 1-ї інстанції. П. 11 ч. З ст. З Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» містить 14 видів діяльності та об`єктів, проте в акті відсутнє чітке посилання на конкретний вид діяльності чи об`єкта, який здійснював (будував) позивач. Позивач не планував будівництво шламонакопичувача, оскільки було заплановано будівництво саме такого об`єкта як "ставок-відстійник". Наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України №20 від 19.01.2015,зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03 лютого 2015 за N127/26572 «Про затвердження Правил охорони праці під час експлуатації хвостових і шламових господарств гірничорудних і нерудних підприємств» визначено поняття таких об`єктів як шламонакопичувачі, хвостосховища та окремо від названих об`єктів - поняття «відстійний ставок». Тобто «відстійний ставок» є самостійним об`єктом та не відноситься до шламонакопичувачів та хвостосховищ. З огляду на зазначене, представник позивача просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Згідно з ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 12.05.2020 ОСОБА_1 звернувся до відповідача щодо порушення його законних прав Товариством з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод».

За погодженням Державної екологічної інспекції України від 29.05.2020 №2.5/388ПГ, відповідачем видано накази №72 від 04.06.2020 та №77 від 09.06.2020 та направлення №267 від 05.06.2020 на проведення позапланової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства у сфері охорони водних і земельних ресурсів, атмосферного повітря та поводження з відходами ТОВ «МГЗ» в період з 11.06.2020 по 22.06.2020.

22.06.2020 актом перевірки №02-03-07-08/92/20 встановлено, що дозволеними видами діяльності ТОВ «МГЗ» за КВЕД, згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осію, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, є:

24.42 Виробництво алюмінію (основний); 85.59 Інші види освіти, н.в.і.у.; 50.20 Вантажний морський транспорт; 52.24 Транспортне оброблення вантажів. Основним напрямом діяльності позивача є випуск металургійного глинозему і товарного гідроксиду алюмінію. Вхідною сировиною для виробництва глинозему є боксити, вапняк та натрій їдкий, переробка яких для отримання товарної продукції здійснюється гідрохімічним способом за методом Байєра, технологічний опис якого також міститься в Акті №02-03-07-08/92/20).

Також, актом №02-03-07-08/92/20, зафіксовано, що позивач планує здійснювати будівництво нового ставка-накопичувача з насосною станцією в мережах технічного переоснащення шламового господарства ТОВ «МГЗ» з переходом на нову технологію «сухого складування фільтр-хеку червоного шламу.

Станом на час закінчення перевірки, а саме, на 22.06.2020, підприємство ще не розпочало реалізацію (будівництво) нового ставка- накопичувача.

В останній день перевірки Акт №02-03-07-08/92/20 підписаний без зауважень генеральним директором ТОВ «МГЗ», а також іншими посадовими особами відповідача, які брали участь у проведенні позапланового заходу державного нагляду (контролю), зокрема, директором охорони праці, екології та якості, начальником відділу екології, начальником ділянки шламового господарства і начальником лабораторії охорони праці та екології.

У період з 07.10.2020 по 21.10.2020 на підставі доручення Прем`єр- міністра України від 29.01.2020 №2777/11-20 стосовно здійснення позапланових заходів державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, а також листа Державної екологічної інспекції України від 25.09.2020 №8177/4.1/8-20 про здійснення заходів державного нагляду (контролю) у відповідності до статті 202 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», статті 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», наказу Державної екологічної інспекції у Миколаївській області від 02.10.2020 №157 та направлення №424/02-01 від 05.10.2020, Інспекцією проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю) за дотриманням ТОВ «МГЗ» вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

21.10.2020 за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів складено акт №02-03-07-08/170/20.

Даним актом зафіксовано, що позивачем розпочато реалізацію проекту з будівництва нового ставка-накопичувача без отримання висновку з оцінки впливу на довкілля.

Також в ході перевірки було зафіксовано порушення правил поводження з відходами, які обумовлені/спричинені будівництвом нового ставка-накопичувача. А саме: засмічення земельних ресурсів та розміщення відходів, змішаних з ґрунтом у непризначеному для цього місці (на території базисного складу бокситів), факт відображено на фото та актом обстеження від 15.10.2020, і визначено засмічення будівельними відходами двох земельних ділянок площею 13500 м2 та 23989 м2.

27.10.2020 на підставі висновків акту перевірки та з метою усунення порушення чинного природоохоронного законодавства Інспекцією було видано припис №02-03-07- 08/95/20, відповідно до пункту 1 якого, позивачу приписано розробити, погодити та затвердити висновок з оцінки впливу на довкілля для об`єкта будівництва нового ставка-накопичувача з насосною станцією в межах технічного переоснащення шламового господарства ТОВ «МГЗ» з переходом на нову технологію «сухого складування фільтр-кеку червоного шламу» у термін до 27.04.2021.

На підставі постанови Кабінету Міністрів України від 09 вересня 2020 р. №802 та наказу Державної екологічної інспекції України від 22.12.2020 №502, повноваження Державної екологічної інспекції у Миколаївській області з 23.12.2020 розпочала здійснювати Державна екологічна інспекція Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області).

За погодження Державної екологічної інспекції України від 12.04.2021 №4.2/610ПГ та наказу Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) 16.04.2021 №435, на підставі звернення від 31.03.2021 року громадяни Роборчук С. та ОСОБА_2 , здійснено позапланову перевірку за дотриманням TOB «МГЗ» вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища.

30.04.2021 відповідачем в ході проведення перевірки встановлено, що ТОВ «МГЗ» розпочало будівництво нового ставка-накопичувача з насосною станцією в межах технічного переоснащення шламового господарства ТОВ «Миколаївський глиноземний завод» з переходом на нову технологію «сухого складування фільтр-кеку червоного шламу» по вул. Набережна, 64, село Галицинове, Вітовський район, Миколаївська область, що зафіксовано у Акті №280 (далі - Акт №280).

Станом на час перевірки ТОВ «МГЗ» зафіксовано, що у відповідності до Порядку передачі документації для надання висновку з оцінки впливу на довкілля та фінансування оцінки впливу на довкілля Підприємством подано Повідомлення про планову діяльність, яка підлягає оцінці впливу на довкілля.

Згідно листа Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України від 05.03.2021 №25/5-21/4686-21 відповідно до повідомлення про плановану діяльність ТОВ «Миколаївський глиноземний завод», розпочато процедуру оцінки впливу на довкілля у відповідності до законодавства.

Однак, попри заборону початку здійснення планової діяльності до отримання висновку з оцінки впливу на довкілля, під час огляду території будівництва нового ставка-накопичувача встановлено, що на поверхні землі будівельні та побутові відходи відсутні, та якщо і присутні - то по території знаходяться окремо, епізодично у вигляді природного каменю.

В ході огляду території місця, де планується побудувати ставок-накопичувач встановлено, що Підприємство за допомогою вантажної спеціалізованої техніки частково вирило котлован, глибиною близько 4-х метрів.

По зрізу котловану, в деяких місцях, спостерігається наявність побутових та будівельних відходів. За візуальними спостереженнями залягання відходів знаходиться приблизно на глибині 3-х - 4-х метрів та близько 1-го метру від поверхні землі (в різних місцях по-різному). Посадовими особами Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) в ході огляду котловану визначено, що відходи (в товщі вийнятого ґрунту) існують не на всій території будівельного майданчика, а вийнятий з котловану ґрунт, змішаний із відходами, розміщено на території базисного складу бокситів. Приблизна площа ґрунту змішаного із відходами складає - 3,7 га.

Так, за результатами перевірки встановлено, що у позивача відсутній висновок з оцінки впливу на довкілля (будівництво нового ставка- накопичувача з насосною станцією в межах технічного переоснащення шламового господарства ТОВ «МГЗ» з переходом на нову технологію «сухого складування фільтр-кеку червоного шламу»), що є порушенням пункту 11 частини 3 статті 3 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля».

Відповідач дійшов висновку за результатами перевірки, що всі дії позивача спрямовані на будівництво нового ставка-накопичувача з насосною станцією в межах технічного переоснащення шламового господарства ТОВ «МГЗ» з переходом на нову технологію «сухого складування фільтр-кеку червоного шламу» є плановою діяльністю, а об`єкт, будівництво якого планується, належить до другої категорії об`єктів, як той, що має значний вплив на довкілля, тому підлягає оцінці впливу на довкілля. Висновок з оцінки впливу на довкілля включено до Переліку дозвільних документів у сфері господарської діяльності, що є додатком до Закону України «Про документи дозвільного характеру у сфері господарської діяльності».

На підставі вказаного акту відповідач направив позивачу припис № 187 від 11.05.2021 щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення перевірки, в якому позивачу встановлені наступні обов`язки:

1. не здійснювати провадження планованої діяльності, визначеної частинами другою і третьою цієї статті, без оцінки впливу на довкілля та отримання рішення про провадження планованої діяльності (вимоги ч.4 ст.3 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля», ст.51 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища») до отримання документу дозвільного характеру;

2. не здійснювати провадження господарської діяльності, експлуатацію об`єктів, інші втручання в природне середовище і ландшафти, у тому числі видобування корисних копалин, використання техногенних родовищ корисних копалин, якщо не забезпечено в повному обсязі додержання екологічних умов, передбачених у висновку з оцінки впливу на довкілля, рішенні про провадження планованої діяльності та проектах будівництва, розширення, перепрофілювання, ліквідації (демонтажу) об`єктів, інших втручань у природне середовище і ландшафти (вимоги ч.6 ст.3 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля», ст.51 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища») до отримання документу дозвільного характеру;

3. визначити склад і властивості відходів, що утворилися внаслідок будівництва ставка-накопичувача та вийнятих з товщі землі (під час риття котловану) та розміщених на території базисного складу бокситів (вимоги п. в ч.1 ст.17 Закону України «Про відходи», ч.1 ст.55 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища») до 11.06.2021;

4. здійснити організаційні та технологічні заходи для максимальної утилізації відходів в частині передачі їх іншим споживачам або підприємствам, установам та організаціям, що займаються збиранням, обробленням та утилізацією відходів, які утворились внаслідок будівництва ставка-накопичувача (вийнятих з товщі землі під час риття котловану та розміщених на території базисного складу бокситів) (вимоги п.є ч.1 ст.17 Закону України «Про відходи», ч.1 ст.55 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища») до 21.06.2021;

5. зберігання та видалення відходів, які утворилися внаслідок будівництва ставка- накопичувача (вийнятих з товщі землі під час риття котловану та розміщених на території базисного складу бокситів) здійснювати відповідно до вимог екологічної безпеки та способами, що забезпечують максимальне використання відходів чи передачу їх іншим споживачам, термін виконання: зберігання відходів з дня отримання Припису до повного їх видалення; видалення відходів здійснити до 20.08.2021 року (вимоги ч.1 ст.33 Закону України «Про відходи», ч.1 ст.55 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»);

6. здійснити видалення відходів, які утворились внаслідок будівництва ставка-накопичувача (вийнятих з товщі землі під час риття котловану та розміщених на території базисного складу бокситів) відповідно до встановлених законодавством вимог екологічної безпеки з обов`язковим забезпеченням можливості утилізації чи захоронення залишкових продуктів за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення (вимоги ч.3 ст.33 Закону України «Про відходи», ч.1 ст.55 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища») до 01.09.2021.

Вважаючи вказаний припис протиправним, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не наведено достатніх та допустимих доказів правомірності припису № 187 від 11.05.2021 р.

Судом першої інстанції зазначено, що 1 та 2 пункт оскаржуваного припису не сформульовано чітко, та не зазначено, які саме види діяльності та про експлуатацію яких саме об`єктів йде мова, оскільки у ч.2 та ч.3 ст. 3 ЗУ «Про оцінку впливу на довкілля» наведено загалом 36 окремих видів діяльності та об`єктів, що підлягають оцінці впливу на довкілля. При цьому 22 з них належать до першої категорії та 14 до другої категорії видів планової діяльності та об`єктів, які можуть мати значний вплив на довкілля.

Крім цього, вказані пункти 1 та 2 припису не містять опису суті порушень позивачем норм діючого законодавства та відповідних конкретних вимог, щодо усунення позивачем порушень.

Також, суд першої інстанції зазначив, що відповідно до ч.1 ст. 6 ЗУ «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» під час проведення позапланового заходу з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов`язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.7, ч.8 ст.7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Згідно з ч.9 ст.7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» розпорядчі документи щодо усунення порушень вимог законодавства можуть бути оскаржені до відповідного центрального органу виконавчої влади або суду в установленому законом порядку.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, у пунктах 1 та 2 оскаржуваного припису відповідач з посиланням на приписи ч.ч.4. 6 ст.3 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля», ст. 51 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» зобов`язав позивача не здійснювати провадження планованої діяльності, визначеної частинами другою і третьою цієї статті, без оцінки впливу на довкілля та отримання рішення про провадження планованої діяльності; не здійснювати провадження господарської діяльності, експлуатацію об`єктів, інші втручання в природне середовище і ландшафти, у тому числі видобування корисних копалин, використання техногенних родовищ корисних копалин, якщо не забезпечено в повному обсязі додержання екологічних умов, передбачених у висновку з оцінки впливу на довкілля, рішенні про провадження планованої діяльності та проектах будівництва, розширення, перепрофілювання, ліквідації (демонтажу) об`єктів, інших втручань у природне середовище і ландшафти.

Відповідно до ч.4, ч.6 ст. 3 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» забороняється розпочинати провадження планованої діяльності, визначеної частинами другою і третьою цієї статті, без оцінки впливу на довкілля та отримання рішення про провадження планованої діяльності.

Забороняється провадження господарської діяльності, експлуатація об`єктів, інші втручання в природне середовище і ландшафти, у тому числі видобування корисних копалин, використання техногенних родовищ корисних копалин, якщо не забезпечено в повному обсязі додержання екологічних умов, передбачених у висновку з оцінки впливу на довкілля, рішенні про провадження планованої діяльності та проектах будівництва, розширення, перепрофілювання, ліквідації (демонтажу) об`єктів, інших втручань у природне середовище і ландшафти, у тому числі видобування корисних копалин, використання техногенних родовищ корисних копалин, а також змін у цій діяльності або подовження строків її провадження.

Згідно з ст. 51 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» при проектуванні, розміщенні, будівництві, введенні в дію нових і реконструкції діючих підприємств, споруд та інших об`єктів, удосконаленні існуючих і впровадженні нових технологічних процесів та устаткування, а також в процесі експлуатації цих об`єктів забезпечується екологічна безпека людей, раціональне використання природних ресурсів, додержання нормативів шкідливих впливів на навколишнє природне середовище. При цьому повинні передбачатися вловлювання, утилізація, знешкодження шкідливих речовин і відходів або повна їх ліквідація, виконання інших вимог щодо охорони навколишнього природного середовища і здоров`я людей.

Підприємства, установи й організації, діяльність яких пов`язана з шкідливим впливом на навколишнє природне середовище, незалежно від часу введення їх у дію повинні бути обладнані спорудами, устаткуванням і пристроями для очищення викидів і скидів або їх знешкодження, зменшення впливу шкідливих факторів, а також приладами контролю за кількістю і складом забруднюючих речовин та за характеристиками шкідливих факторів.

Проекти господарської та іншої діяльності повинні мати матеріали оцінки її впливу на навколишнє природне середовище і здоров`я людей.

Оцінка здійснюється з урахуванням вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища, екологічної ємкості даної території, стану навколишнього природного середовища в місці, де планується розміщення об`єктів, екологічних прогнозів, перспектив соціально-економічного розвитку регіону, потужності та видів сукупного впливу шкідливих факторів та об`єктів на навколишнє природне середовище.

Підприємства, установи та організації, які розміщують, проектують, будують, реконструюють, технічно переозброюють, вводять в дію підприємства, споруди та інші об`єкти, а також проводять дослідну діяльність, що за їх оцінкою може негативно вплинути на стан навколишнього природного середовища, подають центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, спеціальну заяву про це.

Забороняється введення в дію підприємств, споруд та інших об`єктів, на яких не забезпечено в повному обсязі додержання всіх екологічних вимог і виконання заходів, передбачених у проектах на будівництво та реконструкцію (розширення та технічне переоснащення).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, про те що, відповідачем у прийнятому приписі не сформульовано чітко, про які саме види діяльності та експлуатацію яких саме об`єктів йде мова, оскільки у ч.2 та ч.3 ст.3 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» наведено загалом 36 окремих видів діяльності та об`єктів (22 з яких належать до першої категорії та 14 - до другої категорії видів планованої діяльності та об`єктів, які можуть мати значний вплив на довкілля), що підлягають оцінці впливу на довкілля.

Крім того, вказані пункти 1 та 2 припису не містять опису суті порушень позивачем норм діючого законодавства та відповідних конкретних вимог щодо усунення позивачем порушень, що є обов`язковою ознакою.

Колегія суддів звертає увагу на обов`язковість конкретизації Державною екологічною інспекцією Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) заходів, які має вжити замовник, щоб усунути виявлені порушення, і визначення способу усунення цих порушень.

Посилання апелянта на те, що йдеться про діяльність щодо будівництва ставка-накопичувача, зазначені обставини вже були вказані у висновках акту попередньої позапланової перевірки від 21.10.2020 № 02-03-07-08/170/20, на підставі якого ТОВ «МГЗ» було надано припис від 27.10.2020 №02-03-07-08/95/20, а тому вірним є висновок суду першої інстанції, що це є порушенням норм ч.1 ст.6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», згідно яких під час проведення позапланового заходу з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов`язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Підставою для проведення позапланової перевірки, оформленої актом від 30.04.2020 № 280, було звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави (абз.5 ч.1 ст.6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»), а не перевірка виконання Позивачем приписів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення попереднього заходу органом державного нагляду (контролю), що підтверджено самим Відповідачем в акті на стор.5. За такого, включення до припису пунктів 1 та 2, які стосуються фактично перевірки виконання попереднього припису, є неправомірним.

Крім того, актом від 22.06.2020 № 02-03-07-08/92/20 встановлено, що позивач лише планує здійснювати, а не фактично здійснює будівництво ставка-накопичувача, а отже цей акт не може обґрунтовувати позовні вимоги; актом від 21.10.2020 № 02-03-07-08/170/20 було зафіксовано, що позивачем розпочато будівництво ставка-накопичувача; актом від 30.04.2021 № 280 продубльовано висновок попереднього акту про те, що позивачем розпочато будівництво нового ставка-накопичувача та ніяких обставин та доказів на їх підтвердження на підтвердження того, що будівництво ставка-накопичувача фактично продовжується станом на дату проведення перевірки не було наведено.

Таким чином, актом від 30.04.2021 № 280, на підставі якого прийнято спірний припис, взагалі не фіксувалося того, що позивач саме на час проведення перевірки здійснює будівництво ставка-накопичувача.

Також судом встановлено, що позивач повідомив Інспекцію листом від 29.04.2021 № НГЗ-Исх-01-21-371 про те, що будівництво ставка-накопичувача з насосною станцією в межах технічного переоснащення шламового господарства ТОВ «МГЗ» з переходом на нову технологію «сухого складування» фільтр-кеку червоного шламу, наразі не здійснюється до здійснення оцінки впливу на довкілля, що підтверджено Відповідачем на стор.5 акту перевірки від 30.04.2021 № 280.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на той факт, що оскільки висновок з оцінки впливу на довкілля включено до Переліку дозвільних документів у сфері господарської діяльності, що є додатком до Закону України «Про документи дозвільного характеру у сфері господарської діяльності», то провадження діяльності без такого висновку утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення (провадження господарської діяльності без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом).

Відповідачем не надано доказів на підтвердження факту складання у відношенні посадових осіб позивача протоколів про адміністративне правопорушення за ст.164 КУпАП.

Щодо 3 пункту Припису, яким позивача зобов`язано до 11.06.2021 визначити склад і властивості відходів, що утворилися внаслідок будівництва ставка-накопичувача та вийнятих з товщі землі (під час риття котловану) та розміщення на території базисного складу бокситів, колегія суддів зазначає.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про відходи» відходи - будь-які речовини, матеріали і предмети, що утворилися у процесі виробництва чи споживання, а також товари (продукція), що повністю або частково втратили свої споживчі властивості і не мають подальшого використання за місцем їх утворення чи виявлення і від яких їх власник позбувається, має намір або повинен позбутися шляхом утилізації чи видалення.

Згідно з п.в ч.1 ст. 17 Закону України «Про відходи» суб`єкти господарської діяльності у сфері поводження з відходами зобов`язані: визначати склад і властивості відходів, що утворюються, а також ступінь небезпечності відходів для навколишнього природного середовища та здоров`я людини відповідно до нормативно-правових актів, які затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Як вбачається зі сторінки 4 акту від 30.04.2021 р. № 280 (а.с. 6 оборот), вийнятий з котловану ґрунт, змішаний із відходами, розміщено на території базисного складу бокситів.

Колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що наявність у складі вилученого ґрунту окремих матеріалів та речовин не викликана саме виробничою діяльністю позивача, оскільки, як вказує сам відповідач у акті (стор.4), зазначені окремі матеріали та речовини вже знаходилися у товщі ґрунту в місці його вилучення та перебували в цьому місці ще до будівництва заводу.

Судом встановлено, що на даний час нормативний документ, яким встановлено порядок визначення складу і властивостей відходів, відсутній. Дію ДСанПіН 2.2.7.029-99 «Гігієнічні вимоги поводження з промисловими відходами та визначення їх класу небезпеки для здоров`я населення» призупинено з 2014 року.

Актом перевірки від 21.10.2020 № 02-03-07-08/170/20 було виявлено порушення у вигляді розміщення на земельній ділянці з кадастровим №:01:000:1694 (на території, де позивач планує побудувати новий ставок-накопичувач) сторонніх предметів та матеріалів (будівельних та побутові відходів, в переважній більшості будівельних відходів), у зв`язку з чим п.2 припису від 27.10.2020 № 02-03-07-08/95/20 позивача було зобов`язано ліквідувати наслідки негативного впливу на вказану земельну ділянку.

Судами також встановлено, що на виконання вказаного припису позивач виконував заходи щодо ліквідації сторонніх предметів та матеріалів (будівельних та побутових відходів, в переважній більшості будівельних відходів) на території земельної ділянки, де планується побудувати ставок-накопичувач, а саме - відходи змішані будівництва та зносу будівель і споруд передані іншій організації, а також здійснено демонтаж, перевезення бою бетону для звільнення ґрунтової ділянки від бетонних конструкцій та будівельного сміття, вивезення будівельного сміття масою 3500 т на звалище- полігон на відстань 50км., про що вказувалось у листі позивача від 29.04.2021 № НГЗ-Исх-01- 21-371 з додаванням відповідних підтверджуючих документів (які містяться у матеріалах позову) та підтверджено на стор.4-5 акту від 30.04.2021 № 280.

Крім того, як вбачається з акту відповідача від 21.10.2020 № 02-03-07-08/170/20 котлован, глибиною близько 4-х метрів на території земельної ділянки, де планується побудувати ставок-накопичувач, був виритий станом вже на дату проведення попередньої перевірки, зазначеним актом було зафіксовано, зокрема, розміщення на території базисного складу бокситів на площі 37489кв.м. неділових ґрунтів, змішаних з будівельними відходами, які утворилися в результаті проведення будівництва ставка-накопичувача. Таке саме порушення повторно зазначено у акті від 30.04.2021 № 280 - розміщення вийнятих з товщі землі (під час риття котловану) відходів, змішаних з ґрунтом у непризначеному для цього місці (на базисному складі бокситів). Отже, у акті від 30.04.2021 № 280 зафіксоване тотожне порушення, що і у акті від 21.10.2020 № 02-03-07-08/170/20.

За змістом актів від 21.10.2020 № 02-03-07-08/170/20 та від 30.04.2021 № 280 не вбачається, що площа розміщених ґрунтів на території базисного складу бокситів збільшилася в порівнянні з зафіксованою раніше площею (є більшою за 37489 кв.м.), що могло бути наслідком розміщення додаткових обсягів ґрунту при проведенні будівельних робіт після проведенні перевірки, оформленої актом від 21.10.2020 № 02-03-07-08/170/20.

З огляду на вищезазначене, вірним є висновок суду першої інстанції, що правомірність пункту 3 припису відповідачем не доведено.

У пунктах 4,5,6 Припису зазначено: здійснити організаційні та технологічні заходи для максимальної утилізації відходів в частині передачі їх іншим споживачам або підприємствам, установам та організаціям, що займаються збиранням, обробленням та утилізацією відходів, які утворились внаслідок будівництва ставка-накопичувача (вийнятих з товщі землі під час риття котловану та розміщених на території базисного складу бокситів) до 21.06.2021; зберігання та видалення відходів, які утворилися внаслідок будівництва ставка- накопичувача (вийнятих з товщі землі під час риття котловану та розміщених на території базисного складу бокситів) здійснювати відповідно до вимог екологічної безпеки та способами, що забезпечують максимальне використання відходів чи передачу їх іншим споживачам, термін виконання: зберігання відходів з дня отримання Припису до повного їх видалення; видалення відходів здійснити до 20.08.2021 року; здійснити видалення відходів, які утворились внаслідок будівництва ставка-накопичувача (вийнятих з товщі землі під час риття котловану та розміщених на території базисного складу бокситів) відповідно до встановлених законодавством вимог екологічної безпеки з обов`язковим забезпеченням можливості утилізації чи захоронення залишкових продуктів за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення (вимоги ч.3 ст.33 Закону України «Про відходи», ч.1 ст.55 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища») до 01.09.2021.

За змістом зазначених пунктів, позивача зобов`язано: до 21.06.2021 здійснити організаційні та технологічні заходи для максимальної утилізації відходів, що утворилися при будівництві прудка-накопичувача, до 20.08.2021 зберігання та видалення цих відходів здійснювати згідно вимог екологічної безпеки та до 01.09.2021 здійснити видалення даних відходів відповідно до вимог екологічної безпеки та із забезпеченням можливості утилізації чи захоронення залишкових продуктів.

Виконання даних пунктів припису є неможливим з огляду на наступне.

Відповідно до ст.1 ЗУ «Про відходи»:

утилізація відходів - використання відходів як вторинних матеріальних чи енергетичних ресурсів;

видалення відходів - здійснення операцій з відходами, що не призводять до їх утилізації.

Тобто зміст даних норм свідчить про те, що відходи можна або утилізувати або видалити, і, відповідно, одночасно виконати дані операції з одними і тими ж відходами неможливо . Тому, вірним є висновок суду першої інстанції, що дані пункти припису є взаємовиключними і не можуть бути виконані одночасно.

Також, відповідачем допущено не конкретність щодо строків і дати виконання позивачем обов`язку з видалення відходів - 20.08.2021 чи 01.09.2021, що є саме по собі порушенням до вимог правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, у зв`язку з чим правильним є висновок суду першої інстанції про те, що пункти 4, 5, 6 оскаржуваного припису також є протиправними.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірність прийняття оскаржуваного припису.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову.

Відповідно до п.58 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 р., заява 4909/04, Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції і зводяться до переоцінки встановлених судом обставин справи.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення Миколаївського окружного адміністративного суду ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча суддя: О.А. Шевчук

Суддя: А.В. Бойко

Суддя: А.Г. Федусик