Справа № 600/4331/21-а
Суддя: Григораш Віталій Олександрович
Дата ухвалення: 2023-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відстроченні виконання судового рішення

14 червня 2023 р. м. Чернівці Справа №600/4331/21-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Григораша В.О., розглянувши в порядку письмового провадження заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Менатеп" про відстрочення виконання судового рішення в адміністративній справі за позовом Головного управління ДПС у Чернівецькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Менатеп" про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Чернівецького окружного адміністративного суду знаходилась справа за позовом Головного управління ДПС у Чернівецькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Менатеп" про стягнення податкового боргу.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 10.12.2021, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24.03.2022 адміністративний позов Головного управління ДПС у Чернівецькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Менатеп" про стягнення заборгованості, - задоволено повністю. Стягнуто податковий борг з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Менатеп" за рахунок готівки та рахунків платника податків у банках у сумі 1162710 (один мільйон сто шістдесят дві тисячі сімсот десять) грн 00 грн до Державного бюджету України.

Рішення набрало законної сили 24.03.2022.

19.05.2023 ТОВ "Компанія Менатеп" подано до суду заяву, в якій просило відстрочити виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 10.12.2021 у справі №600/4331/21-а до 03.04.2024.

В обґрунтування вказаної заяви, заявник зазначав, що станом на день подання заяви рішення суду не було виконано, у зв`язку із тим, що Указом Президента України від 03.04.2021 №140/2021 на ТОВ "Компанія Менатеп" накладено персональні спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (санкції) строком на три роки, серед яких, зокрема: блокування активів тимчасове обмеження права особи користуватися та розпоряджатися належним їй майном; зупинення виконання економічних та фінансових зобов`язань.

На цій підставі заявник вказував, що через Указ Президента України позбавлений можливості як самостійно розпоряджатись коштами та майном, що йому належить, так і отримувати кошти від будь-яких третіх осіб, в тому числі в якості погашення дебіторської заборгованості.

Посилаючись на статтю 378 КАС України, заявник звернувся до суду із цією заяву.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 06.06.2023 призначено заяву до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 10:00 год. 13.06.2023.

Учасники справи були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, однак у судове засідання не з`явилися, призначене на 13.06.2023 о 10:00 год. Заявник просив суд розглянути заяву без його участі.

Відповідачем подано до суду письмові пояснення щодо заяви про відстрочення виконання рішення суду, згідно яких вказував, що з метою реалізації рішення суду по даній справі заявнику було виставлено інкасові доручення, однак такі було повернуто банком без виконання у зв`язку з відсутністю на рахунку платника коштів.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна по суб`єкту запиту Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Менатеп" відомості були відсутні.

Згідно інформації, отриманої з Головного управління Держпродспоживслужби в Чернівецькій області, за заявником зареєстрована техніка не значилась.

Відповідач повідомляв, що звертався до заявника із листом щодо виділення майна для опису в податкову заставу або укладення угоди про переведення права вимоги дебіторської заборгованості, як джерела погашення податкового боргу ТОВ "Компанія Менатеп". Однак, заявником надано лише формальну відповідь, посилаючи на рішення Ради національної безпеки і оборони України від 02.04.2021 "Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)", що свідчить на думку відповідача, про небажання вжиття жодних заходів щодо погашення податкового боргу.

Окрім цього, вказував, що на даний час на розгляді Господарського суду Чернівецької області перебуває справа за його заявою про банкрутство ТОВ "Компанія Менатеп".

Розглянувши заяву про відстрочення виконання судового рішення, варто зазначити наступне.

Виконання рішень суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи здійснюється в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження", з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень".

Частиною 1 ст. 33 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що за наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Порядок відстрочення і розстрочення виконання, зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення визначено статтею 378 КАС України.

Відповідно до частини третьої статті 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання самої особи або членів її сім`ї, її матеріальне становище; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення рішення, ухвали, постанови.

З аналізу зазначених норм вбачається, що задоволення заяви про відстрочення виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання судового рішення (відсутність присудженого майна в натурі, відсутність коштів на рахунку, стихійне лихо тощо).

Разом з тим, перелік підстав, що ускладнюють виконання судового рішення та є підставою для відстрочення його виконання не є вичерпним. Підставою для відстрочення виконання судового рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк встановлений судом, тому ці обставини повинні бути доведеними заявником.

Отже, підставою для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк.

Разом з тим, під обґрунтованими підставами слід розуміти наявність виключних обставин, які є об`єктивно непереборними, тобто, такими, що ускладнюють або унеможливлюють виконання рішення суду, зазначення настання обставин, що дозволяють виконати рішення суду протягом визначеного терміну. Наявність таких обставин має бути підтверджено належними та допустимими доказами.

Так, щодо надання правової оцінки наданих заявником доказів суд повинен дослідити питання про те, чи достатньо наведених заявником обставин для прийняття рішення про відстрочення виконання судового рішення, яким з позивача стягнуто податковий борг.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України.

При розгляді заяв щодо розстрочення виконання судового рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відстрочення виконання рішення в цілому. Наявність підстав має бути доведена боржником.

Відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення застосовується з метою зменшення надмірного тягаря на боржника, якщо такий тягар може призвести до виникнення ситуації, за якої виконання судового рішення стане взагалі неможливим.

Дослідженням доданих до матеріалів справи документів, судом встановлено, що відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна по суб`єкту запиту ТОВ "Компанія Менатеп" відомості про майно, яке належало б позивачу відсутні.

Як вбачається із матеріалів справи, 06.10.2022, 07.10.2022 та 17.10.2022 відповідачем виставлено ТОВ "Компанія Менатеп" інкасові доручення (розпорядження) №213, 233 та 267, які повернуто без виконання, у зв`язку з відсутністю на рахунку платника коштів.

Згідно листа Головного управління Держпродспоживслужби в Чернівецькій області повідомлено відповідача про те, що в Єдиному реєстрі для ведення автоматизованого обліку тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів по Чернівецькій області за ТОВ "Компанія Менатеп".

Окрім цього, судом встановлено, що відповідач звертався до заявника із листом, в якому просив з метою виконання своїх обов`язків, виділити майно для опису в податкову заставу, а в разі наявності станом на 12.05.2021 дебіторської заборгованості укласти угоду про переведення права вимоги дебіторської заборгованості, як джерела погашення податкового боргу ТОВ "Компанія Менатеп".

Водночас згідно матеріалів справи, 02.02.2023 ухвалою Господарського суду Чернівецької області за заявою податкового органу відкрито провадження у справі про банкрутство ТОВ "Компанія Менатеп".

З указаного вбачається про відсутність, станом на день звернення до суду із заявою про відстрочення виконання рішення суду, коштів у ТОВ "Компанія Менатеп" на погашення суми заборгованості, визначеної рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 10.12.2021.

Суд звертає увагу на те, що збитковість діяльності підприємства, наявність у нього кредиторської заборгованості в істотному розмірі є результатом провадження господарської діяльності товариством як самостійним суб`єктом господарювання, а тому вказані обставини не є самостійними та достатніми підставами для відстрочення та/або розстрочення виконання судового рішення.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 12.03.2019 по справі №809/927/14, від 24.01.2019 по справі №813/3195/14, від 15.06.2021 по справі №140/3852/19.

При цьому, суд бере до уваги той факт, що позивач не надав пояснень та доказів на підтвердження того, яким чином відстрочення судом сплати податкового боргу сприятиме його сплаті після закінчення терміну відстрочення, тобто які прогнозовані події у зазначений ним період сприятимуть виникненню у товариства можливості погасити борг.

Крім того, не зазначено, яких заходів вживає товариство для сплати цього боргу та інших боргових зобов`язань.

Суд також бере до уваги той факт, що застосована судом відстрочка призводить до збільшення податкового боргу відповідача, адже порушення строків сплати податкових зобов`язань тягне нарахування фінансових санкцій, зокрема пені.

Отже, застосування такого заходу як відстрочення сплати у даному випадку є необґрунтованим, оскільки відсутні підстави вважати, що через рік обставини зміняться і відповідач матиме можливість виконати судове рішення в повному обсязі у встановленому законом порядку.

Посилання заявника на накладення Указом Президента України від 03.04.2021 №140/2021 персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій) на ТОВ "Компанія Менатеп" суд не бере до уваги, оскільки, закінчення строку дії вказаного Указу, не свідчитиме про появу коштів та можливість погашення товариством заборгованості, визначеної рішенням суду.

Додану заявником до матеріалів заяви про відстрочення виконання рішення суду фінансову звітність малого підприємства суд не бере до уваги, оскільки така лише підтверджує відсутність коштів у товариства, однак не свідчить про можливість сплати податкового боргу згідно рішення суду після 03.04.2024, як того просить заявник.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про відсутність обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення суду у справі №600/4331/21-а, що є підставою для відмови у відстроченні виконання судового рішення.

Відтак, заява ТОВ "Компанія Менатеп" є не обґрунтованою, безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись частиною 1 статті 378 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Менатеп" про відстрочення виконання рішення суду по адміністративній справі за позовом Головного управління ДПС у Чернівецькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Менатеп" про стягнення податкового боргу, - відмовити.

Згідно статті 256 КАС України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

У відповідності до статей 293, 295 КАС України ухвали суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково. Апеляційна скарга на ухвалу подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складання).

Суддя В.О. Григораш