Справа № 600/4156/22-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2023-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2023 року м. Чернівці Справа № 600/4156/22-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Левицького В.К. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження справу за позовом керівника Вижницької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Карпатського округу до Берегометської селищної ради про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії.

В С Т А Н О В И В:

Керівник Вижницької окружної прокуратури в інтересах держави звернувся до суду з позовом, в якому просить:

визнати протиправною бездіяльність Берегометської селищної ради Вижницького району Чернiвецької області щодо не вжиття заходів з організації проведення робіт із розроблення та затвердження схем санітарного очищення населених пунктів: смт. Берегомет, с. Заріччя, с. Лукавці, с. Вовчинець, с. Липовани, с. Вахнівці, с. Майдан, с. Мигове, с. Велике, с. Долішній Шепіт, с. Лекече, с. Лопушна, с. Фальків та зобов`язати Берегометську селищну раду Вижницького району Чернівецької області вчинити дії щодо організації проведення робіт із розроблення та затвердження схем санітарного очищення населених пунктів: смт. Берегомет, с. Зарiччя, с. Лукавці, с. Вовчинець, с. Липовани, с. Вахнівці, с. Майдан, с. Мигове, с. Велике, с. Долішній Шепіт, с. Лекече, с. Лопушна та с. Фальків;

визнати протиправною бездіяльність Берегометської селищної ради Вижницького району Чернівецької області щодо не вжиття заходів з організації проведення робіт із розроблення та затвердження документації із землеустрою щодо відведення земельних ділянок: в смт. Берегомет Вижницького району Чернівецької області орієнтовною площею 2,8 га, з розташованим на нiй мiсцем видалення відходів; в межах населених пунктів сіл Долішній Шепіт та Лопушна в урочищі Михайлюків, площею 1 га, з розташованим на ній місцем видалення відходів; - в межах населеного пункту Лукавці в урочищі Німці, площею 2,5 га, з розташованим на нiй мiсцем видалення відходів, винесення в натурі та встановлення на місцевості їхнiх меж та зобов`язати Берегометську селищну раду Вижницького району Чернівецької області дії щодо організації проведення робіт із розроблення та затвердження документації із землеустрою щодо відведення земельних ділянок, винесення в натурі та встановлення на місцевості їх меж.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Вижницькою окружною прокуратурою встановлено, що Берегометською селищною радою не розроблено та не затверджено схеми санітарної очистки населених пунктів Берегометської територіальної громади (смт. Берегомет, с. Заріччя, с. Лукавці, с. Вовчинець, с. Липовани, с. Вахнівці, с. Майдан, с. Мигове, с. Велике, с. Долішній Шепіт, с. Лекече, с. Лопушна, с. Фальків), що в свою чергу порушує вимоги чинного законодавства та інтереси держави, які полягають у недопущенні забруднення довкілля, забезпечення безпечних умов життя людей на її території. Окрім цього, позивачем встановлено, що на території Берегометської територіальної громади (землі запасу) розташовано 3 (три) діючих полігони твердих побутових відходів, однак землевпорядна документація на вказані МВВ відповідачем не виготовлена та не затверджена. Відсутність виготовленої та затвердженої землевпорядної документації на земельну ділянку під МВВ та не винесення її меж на місцевості суперечить вимогам чинного законодавства.

За вказаною позовною заявою відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Берегометська селищна рада (далі - відповідач) подала до суду відзив на позовну заяву, в якому вказувала про те, що рішенням Берегометської селищної ради №2-12-20/04 від 10.12.2020 року утворено на території Берегометської селищної ради 3 старостинські округи: Лукавецький старостинський округ з центром в селі Лукавці, що складається з сіл Лукавці, Майдан, Вовчинець, Вахнівці, Липовани Вижницького району Чернівецької області; Мигівський старостинський округ з центром в селі Мигове, що складається з сіл Мигове, Велике Вижницького району, Чернівецької області; Долішньошепітський старостинський округ з центром в селі Долішній Шепіт. що складається з сіл Долішній Шепіт, Лопушна, Лекечі, Фальків Вижницького району Чернівецької області.

З часу об`єднання, Берегометською селищною радою вживалися заходи для підтримання належного санітарного стану населених смт. Берегомет, с. Заріччя, с. Лукавці, с. Вовчинець, с. Липовани, с. Вахнівці, с. Майдан, с. Мигове, с. Велике, с. Долішній Шепіт, с. Лекече, с. Лопушна, с. Фальків. Однак Схеми санітарної очистки населених пунктів на цей час не розроблені і не затверджені у зв`язку із обмеженим фінансуванням на дані потреби та браком відповідних спеціалістів. Крім цього, враховуючи брак коштів на земельну ділянку під сміттєзвалищем на цей час не розроблена землевпорядна документація та не виділені на місцевості її межі. Берегометською селищною радою в межах наявного фінансування буде проводитись робота для усунення порушень та приведення їх до норм законодавства у сфері поводження з відходами.

У зв`язку з наведеним, відповідач вказує, що проти позову не заперечує та вживатиме заходів до розробки Схем санітарного очищення населених пунктів та земельної документації на сміттєзвалище по мірі наявного фінансування дохідної частини селищного бюджету.

З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.

Згідно рішення другої сесії 8 скликання Берегометської селищної ради №2-12-20/04 від 10.12.2020 року утворено на території Берегометської селищної ради 3 старостинські округи: Лукавецький старостинський округ з центром в селі Лукавці, що складається з сіл Лукавці, Майдан, Вовчинець, Вахнівці, Липовани Вижницького району Чернівецької області; Мигівський старостинський округ з центром в селі Мигове, що складається з сіл Мигове, Велике Вижницького району Чернівецької області; Долішньошепітський старостинський округ з центром в селі Долішній Шепіт, що складається з сіл Долішній Шепіт, Лопушна, Лекечі, Фальків Вижницького району Чернівецької області.

Вижницька окружна прокуратура звернулася до Берегометської селищної ради з листом, відповідно до якого просила надати посвідчені копії наступних документів: паспорти місця видалення відходів з усіма додатками; рішення про реорганізацію Долішньо-Шепітської, Лукавецької та Мигівської сільських рад, шляхом приєднання до Берегометської ОТГ; акту вибору ділянок для влаштування сміттєзвалищ, рішення прі його затвердження, висновків уповноважених органів про його погодження; викопіювання з генерального плану Берегометської ОТГ з позначенням місця розташування полігонів ТПВ. Крім цього, надати наявну інформацію про те чи виготовлено документацію із землеустрою щодо відведення земельної ділянки з розташованим на ній сміттєзвалищем твердих побутових відходів, чи винесено в натуру, а також чи здійснено державну реєстрацію прав на неї.

У листі також зазначено про необхідність повідомити чи розроблені схеми санітарної очистки населених пунктів смт. Берегомет, с. Заріччя, с. Лукавці, с. Вовчинець, с. Липовани, с. Вахнівці, с. Майдан, с. Мигове, с. Велике, с. Долішній Шепіт, с. Лекече, с. Лопушна та с. Фальків.

Відповідно до листа №888 від 16.09.2022 відповідач повідомив, що на території Берегометської селищної ради перебуває 3 діючих полігони твердих побутових відходів, а саме: в межах смт. Берегомет, площею 2,8 га. МВВ паспорт №03/З7 від 05.08.2014; в межах населених пунктів сіл Долішній Шепіт та Лопушна в урочищі Михайлюків, площею 1 га. МВВ паспорт №03/37 від 05.08.2014; с. Лукавці в урочищі Німці, площею 2,5 га. МВВ паспорт №03/с- 84 від 22.04.2016. Станом на 16.09.2022 Берегометською селищною радою документація із землеустрою щодо відведення земельної ділянки з розташованим на ній сміттєзвалищем твердих побутових відходів не виготовлена, в натурі на місцевості не винесено та державної реєстрації прав на неї не здійснено. Схеми санітарної очистки населених пунктів смт. Берегомет, с. Заріччя, с. Лукавці, с. Вовчинець, с. Липовани, с. Вахнівці, с. Майдан, с. Мигове, с. Велике, с. Долішній Шепіт, с. Лекече, с. Лопушна, с. Фальків не розроблені та на погодження до екологічної інспекції не скеровувались.

Згідно паспорту місця видалення відходів (далі - МВВ) №03/37 від 05.08.2014 року затвердженого Департаментом екології та туризму Чернівецької обласної державної адміністраці 20.01.2014 за реєстраційним номером 03/с-38, площа зайнята МВВ в межах смт. Берегомет складає 2,8 га.

Згідно паспорту МВВ паспорт №03/37 від 05.08.2014 затвердженого Департаментом екології та туризму Чернівецької обласної державної адміністрації 10.02.2014 за реєстраційним номером 03/с-37, площа зайнята МВВ в межах населених пунктів сіл Долішній Шепіт та Лопушна в урочищі Михайлюків, складає 1 га.

Згідно паспорту MBB паспорт №03/с-84 від 22.04.2016 затвердженого Департаментом туризму Чернівецької обласної державної адміністрації 20.01.2014 за реєстраційним номером 03/с-84, площа зайнята МВВ в с. Лукавці в урочищі Німці складає 2,5.

У відповідь на лист Вижницьої окружної прокуратури №50-1666вих-22 від 14.09.2022 оку про надання інформації щодо виготовлення та затвердження землевпорядної документації на земельну ділянку під полігоном твердих побутових відходів (сміттєзвалищем) смт. Берегомет, сіл Долішній Шепіт та Лопушна, с. Лукавці Берегометської ОТГ, її державної реєстрації в Державному земельному кадастрі з присвоєнням кадастрового номера, Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області повідомило позивача листом від 02.10.2022 за № 10-24-0.31-1842/2-22, що державна реєстрація на вказані земельні ділянки на території Вижницького району у Національній кадастровій системі не проводилась. Документації із землеустрою щодо вказаних об`єктів під полігоном твердих побутових відходів (сміттєзвалищем) у місцевий фонд документації із землеустрою та оцінки земель не надходили.

Враховуючи відсутність схем санітарного очищення населених пунктів Берегометської селищної ради, та відсутність землевпорядної документації на місце видалення відходів з визначенням його чітких меж, кадастрового номеру та площі, Вижницька окружна прокуратура листом від 24.10.2022 р №50-2010вих-22 звернулася до Державної екологічної інспекції Карпатського округу відносно її наміру вжиття заходів в судовому порядку щодо зобов`язання Берегометської селищної ради виготовити та затвердити схеми санітарної очистки населених пунктів Берегометської територіальної громади та забезпечити виготовлення землевпорядної документації та встановлення меж місця видалення побутових відходів на місцевості.

У листі за №07-14/2804 від 26.10.2022 Державна екологічна інспекція Карпатського округу повідомила Вижницьку окружну прокуратуру, що не заперечує проти представництва прокуратури інтересів держави в суді в особі Держекоінспекції Карпатського округу шляхом подання позовної заяви до Берегометської селищної ради з наведених питань, що належать до повноважень інспекції.

За таких обставин Вижницька окружна прокуратури в інтересах Державної екологічної інспекції Карпатського округу звернулась до адміністративного суду із цим позовом.

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до вимог ст. 131-1 Конституції України на органи прокуратури покладається представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 23 Закону України Про прокуратуру прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Частинами 3-5 ст. 53 КАС України визначено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, визначених статтею 169 цього Кодексу.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Відповідно до ч. 4 ст. 23 Закону України Про прокуратуру наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб`єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії.

Відповідно до п. 1 абз. 5 ч. 4 ст. 23 Закону України Про прокуратуру у разі відсутності суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесений захист законних інтересів держави, а також у разі представництва інтересів громадянина або представництва інтересів держави у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави з метою встановлення наявності підстав для представництва прокурор має право витребовувати за письмовим запитом, ознайомлюватися та безоплатно отримувати копії документів і матеріалів органів державної влади, органів місцевого самоврядування, військових частин, державних та комунальних підприємств, установ і організацій, органів Пенсійного фонду України та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, що знаходяться у цих суб`єктів, у порядку, визначеному законом.

Відповідно до ст. 15 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища місцеві ради несуть відповідальність за стан навколишнього природного середовища на своїй території і в межах своєї компетенції, а саме: забезпечують реалізацію екологічної політики України, екологічних прав громадян; дають згоду на розміщення на своїй території підприємств, установ і організацій у порядку, визначеному законом; затверджують з урахуванням екологічних вимог проекти планіровки і забудови населених пунктів, їх генеральні плани та схеми промислових вузлів; видають (переоформлюють, видають дублікати, анулюють) дозволи на спеціальне використання природних ресурсів місцевого значення у випадках, передбачених законом; затверджують місцеві екологічні програми; організовують вивчення навколишнього природного середовища; створюють і визначають статус резервних, в тому числі й валютних, фондів для фінансування програм та інших заходів щодо охорони навколишнього природного середовища; забезпечують інформування населення про стан навколишнього природного середовища, функціонування місцевих екологічних автоматизованих інформаційно-аналітичних систем; організують роботу по ліквідації екологічних наслідків аварій, залучають до цих робіт підприємства, установи та організації, незалежно від їх підпорядкування та форм власності, і громадян; приймають рішення про організацію територій та об`єктів природно-заповідного фонду місцевого значення та інших територій, що підлягають особливій охороні; здійснюють контроль за додержанням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища здійснення операцій у сфері поводження з відходами дозволяється лише за наявності дозволу на здійснення операцій у сфері поводження з відходами на визначених місцевими радами територіях із додержанням санітарних та екологічних норм у спосіб, що забезпечує можливість подальшого використання відходів як вторинної сировини і безпеку для навколишнього природного середовища та здоров`я людей.

Згідно з п.п. 2 п. а ч. 1 ст. 33 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні від 21.05.1997 № 280/97-ВР (далі Закон №280/97-ВР) до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить підготовка і подання на затвердження ради проектів місцевих програм охорони довкілля, участь у підготовці загальнодержавних регіональних програм охорони довкілля.

Підпунктом 15 п. а ч. 1 ст. 30 Закону №280/97-ВР встановлено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження зокрема, затвердження схем санітарного очищення населених пунктів та впровадження систем роздільного збирання побутових відходів.

Правові, організаційні та економічні засади діяльності, пов`язаної із запобіганням або зменшенням обсягів утворення відходів, їх збиранням, перевезенням, зберіганням, сортуванням, обробленням, утилізацією та видаленням, знешкодженням та захороненням, а також з відверненням негативного впливу відходів на навколишнє природне середовище та здоров`я людини на території України визначає Закон України Про відходи від 05.03.1998 № 187/98-ВР (далі Закон № 187/98-ВР).

У ст. 1 Закону №187/98-ВР наведені такі визначення:

- відходи - будь-які речовини, матеріали і предмети, що утворилися у процесі виробництва чи споживання, а також товари (продукція), що повністю або частково втратили свої споживчі властивості і не мають подальшого використання за місцем їх утворення чи виявлення і від яких їх власник позбувається, має намір або повинен позбутися шляхом утилізації чи видалення;

- видалення відходів - здійснення операцій з відходами, що не призводять до їх утилізації;

- об`єкти поводження з відходами - місця чи об`єкти, що використовуються для збирання, зберігання, сортування, оброблення, перероблення, утилізації, видалення, знешкодження та захоронення відходів;

- відведені місця чи об`єкти - місця чи об`єкти (місця розміщення відходів, сховища, полігони, комплекси, споруди, ділянки надр тощо), на використання яких отримано дозвіл на здійснення операцій у сфері поводження з відходами;

- послуги з поводження з побутовими відходами - послуги з вивезення, перероблення та захоронення побутових відходів, що надаються в населеному пункті згідно з правилами благоустрою території населеного пункту, розробленими з урахуванням схеми санітарного очищення населеного пункту та затвердженими органом місцевого самоврядування.

Згідно з ч. 2 ст. 9 Закону №187/98-ВР територіальні громади є власниками відходів, що утворюються на об`єктах комунальної власності чи знаходяться на їх території і не мають власника або власник яких невідомий (безхазяйні відходи).

Відповідно до ст. 21 Закону №187/98-ВР, органи місцевого самоврядування у сфері поводження з відходами забезпечують: а) виконання вимог законодавства про відходи; б) розроблення та затвердження схем санітарного очищення населених пунктів; в) організацію збирання і видалення побутових відходів, у тому числі відходів дрібних виробників, створення, полігонів для їх захоронення, а також організацію роздільного збирання корисних компонентів цих відходів; г) затвердження місцевих і регіональних програм поводження з відходами та контроль за їх виконанням; д) вжиття заходів для стимулювання суб`єктів господарювання, які здійснюють діяльність у сфері поводження з відходами; е) вирішення питань щодо розміщення на своїй території об`єктів поводження з відходами; є) координацію діяльності суб`єктів підприємницької діяльності, що знаходяться на їх території, в межах компетенції; и) ліквідацію несанкціонованих і неконтрольованих звалищ відходів; і) сприяння роз`ясненню законодавства про відходи серед населення, створення необхідних умов для стимулювання залучення населення до збирання і заготівлі окремих видів відходів як вторинної сировини; ї) здійснення інших повноважень відповідно до законів України; й) надання згоди на розміщення на території села, селища, міста місць чи об`єктів для зберігання та захоронення відходів, сфера екологічного впливу функціонування яких згідно з діючими нормативами включає відповідну адміністративно-територіальну одиницю; м) здійснення контролю за додержанням юридичними та фізичними особами вимог у сфері поводження з виробничими та побутовими відходами відповідно до закону та розгляд справ про адміністративні правопорушення або передача їх матеріалів на розгляд інших державних органів у разі порушення законодавства про відходи.

Частиною 2 ст. 21 Закону №187/98-ВР передбачено, що органи місцевого самоврядування приймають рішення про відвід земельних ділянок для розміщення відходів і будівництва об`єктів поводження з відходами.

Згідно зі ст. 33 Закону №187/98-ВР зберігання та видалення відходів здійснюються відповідно до вимог екологічної безпеки та способами, що забезпечують максимальне використання відходів чи передачу їх іншим споживачам (за винятком захоронення).

На кожне місце чи об`єкт зберігання або видалення відходів складається спеціальний паспорт, в якому зазначаються найменування та код відходів (згідно з державним класифікатором відходів), їх кількісний та якісний склад, походження, а також технічні характеристики місць чи об`єктів зберігання чи видалення і відомості про методи контролю та безпечної експлуатації цих місць чи об`єктів.

Видалення відходів здійснюється відповідно до встановлених законодавством вимог екологічної безпеки з обов`язковим забезпеченням можливості утилізації чи захоронення залишкових продуктів за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Зберігання та видалення відходів здійснюються в місцях, визначених органами місцевого самоврядування з врахуванням вимог земельного та природоохоронного законодавства, за наявності дозволу на здійснення операцій у сфері поводження з відходами, в якому визначені види та кількість відходів, загальні технічні вимоги, заходи безпеки, відомості щодо утворення, призначення, методів оброблення відходів відповідно до встановлених умов їх зберігання.

Визначені для зберігання та видалення відходів місця чи об`єкти повинні використовуватися лише для відходів, заявлених на одержання дозволу на здійснення операцій у сфері поводження з відходами.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 10 Закону України Про благоустрій населених пунктів від 06.09.2005 № 2807-IV до повноважень сільських, селищних і міських рад та їх виконавчих органів у сфері благоустрою населених пунктів належить затвердження схем санітарного очищення населених пунктів та впровадження систем роздільного збирання побутових відходів.

Статтею 30 Закону України Про благоустрій населених пунктів передбачено, що формування системи поводження з відходами здійснюється шляхом використання найбільш ефективних і безпечних технологій за мінімальних економічних витрат, найбільш вигідних для того чи іншого населеного пункту схем і методів збирання, перевезення та знешкодження цих відходів з урахуванням щільності забудови, типів та наявного парку сміттєвозів, сміттєзбірників у порядку, визначеному законом.

Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 23.036.2017 № 57, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14.04.2017 за № 505/30373, затверджено Порядок розроблення, погодження та затвердження схем санітарного очищення населених пунктів (далі - Порядок №57).

Пунктом 1 Порядку №57 визначено, що цей Порядок визначає механізми розроблення, погодження, затвердження схем санітарного очищення населених пунктів (далі Схема).

Відповідно до пункту 3 розділу 1 Порядку №57 розроблення, погодження та затвердження Схеми здійснюють виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації - для одного або кількох населених пунктів, що входять до складу відповідної ради; Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні та районні державні адміністрації - для населених пунктів, які входять до складу двох і більше сільських, селищних та міських рад (далі - Розробник).

Розробник здійснює розроблення Схеми самостійно або виступає замовником розроблення Схеми на договірних засадах (пункт 1 розділу 2 Порядку №57).

Згідно пунктом 2 розділу 2 Порядку №57 розроблення Схеми здійснюється самостійно Розробником за такими етапами:

1) прийняття рішення про розроблення Схеми;

2) складання завдання на розроблення Схеми згідно з ДБН Б.2.2-6:2013;

3) формування вихідних даних на розроблення Схеми згідно з ДБН Б.2.2-6:2013;

4) розроблення Схеми у складі текстових і графічних матеріалів; згідно з ДБН Б.2.2-62013.

Водночас, пунктом 3 розділу 2 Порядку №57 передбачені етапи розроблення відповідної Схеми у разі якщо Розробник виступає замовником розроблення Схеми (далі Замовник), й розроблення здійснюється суб`єктом господарювання, який мас досвід роботи у сфері поводження з відходами (далі - Виконавець), на підставі договору:

1) прийняття Замовником рішення про розроблення Схеми;

2) складання Замовником завдання на розроблення Схеми згідно з ДБН.Б.2.2-6:2013;

3) формування Замовником вихідних даних на розроблення Схеми згідно 3 ДБН Б.2.2-6:2013;

4) визначення виконавця на конкурсних засадах та укладання з ним договору;

5) розроблення Виконавцем Схеми у складі текстових і графічних матеріалів згідно з ДБН Б.2.2-6:2013.

Таким чином, першим етапом як і у випадку розроблення Схеми санітарного очищення населених пунктів самостійно Розробником так і за замовленням Розробника для розроблення такої Схеми є прийняття відповідного рішення органом місцевого самоврядування.

Судом встановлено, що такого рішення Берегометською селищною радою не приймалося, що не заперечується самим відповідачем у відзиві на позовну заяву.

Окрім цього, суд звертає увагу, що відповідно до рішення Берегометської селищної ради №2-12-20/04 від 10.12.2020 утворено на території Берегометської селищної ради 3 старостинські округи: Лукавецький старостинський округ з центром в селі Лукавці, що складається з сіл Лукавці, Майдан, Вовчинець, Вахнівці, Липовани Вижницького району Чернівецької області; Мигівський старостинський округ з центром в селі Мигове, що складається з сіл Мигове, Велике Вижницького району Чернівецької області; Долішньошепітський старостинський округ з центром в селі Долішній Шепіт. що складається з сіл Долішній Шепіт, Лопушна, Лекечі, Фальків Вижницького району Чернівецької області.

Наведене свідчить про розширення Берегометської селищної ради шляхом приєднання до неї інших населених пунктів, чим зумовлюється збільшення не лише кількості населення, території управління та обслуговування, а й повноважень та зони відповідальності: в галузі освіти, культури, соціального захисту, охорони здоров`я, надання адміністративних послуг та прямі міжбюджетні відносини з держбюджетом та інше.

Враховуючи викладене, суд погоджується із твердженням позивача про те, що не розроблення та не затвердження схем санітарної очистки населених пунктів Берегометської селищної ради порушує вимоги чинного законодавства та інтереси держави, які полягають у недопущенні забруднення довкілля, забезпеченні безпечних умов життя людей на її території.

Вказані порушення свідчать про допущену бездіяльність з боку органу місцевого самоврядування Берегометської селищної ради.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 245 КАС України визначено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не вжиття заходів з організації проведених робіт із розроблення та затвердження схем санітарного очищення населених пунктів: смт. Берегомет, с. Заріччя, с. Лукавці, с. Вовчинець, с. Липовани, с. Вахнівці, с. Майдан, с. Мигове, с. Велике, с. Долішній Шепіт, с. Лекече, с. Лопушна, с. Фальків та зобов`язання вчинити такі дії.

Щодо інших позовних вимог Чернівецької обласної прокуратури, суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 26 Закону №280/97-ВР передбачено, що до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад належить зокрема, вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин; надання відповідно до законодавства згоди на розміщення на території села, селища, міста нових об`єктів, у тому числі місць чи об`єктів для розміщення відходів, сфера екологічного впливу діяльності яких згідно з діючими нормативами включає відповідну територію.

Відповідно до п.п. 7 п. б ч. 1 ст. 33 Закону №280/97-ВР до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження: визначення території для розміщення відходів відповідно до законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить: а) розпорядження землями комунальної власності територіальних громад; в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; д) організація землеустрою.

Відповідно до частин 1-2 та 4 статті 83 Земельного кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам є комунальною власністю.

У комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування; в) землі та земельні ділянки за межами населених пунктів, що передані або перейшли у комунальну власність із земель державної власності відповідно до закону.

До земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать: а) землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо).

Згідно з ч. 1 6 ст. 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв); за затвердженими комплексними планами просторового розвитку території територіальних громад, генеральними планами населених пунктів, детальними планами території.

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Відповідно до ч. 9-10 ст. 79-1 Земельного кодексу України земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

За визначеннями, наведеними у ст. 1 Закону України Про землеустрій:

- землеустрій - сукупність соціально-економічних та екологічних заходів, спрямованих на регулювання земельних відносин та раціональну організацію території адміністративно-територіальних одиниць, суб`єктів господарювання, що здійснюються під впливом суспільно-виробничих відносин і розвитку продуктивних сил;

- заходи із землеустрою - передбачені документацією із землеустрою роботи щодо раціонального використання та охорони земель, формування та організації території об`єкта землеустрою з урахуванням їх цільового призначення, обмежень у використанні та обмежень (обтяжень) правами інших осіб (земельних сервітутів), збереження і підвищення родючості ґрунтів;

- документація із землеустрою (землевпорядна документація) - затверджені в установленому порядку текстові та графічні матеріали, якими регулюється використання та охорона земель державної, комунальної та приватної власності, а також матеріали обстеження і розвідування земель тощо.

Відповідно до ст. 20 Закону України Про землеустрій землеустрій проводиться в обов`язковому порядку на землях усіх категорій незалежно від форми власності в разі: а) розробки документації із землеустрою щодо організації раціонального використання та охорони земель; б) встановлення та зміни меж об`єктів землеустрою; в) надання, вилучення (викупу), відчуження земельних ділянок; г) встановлення в натурі (на місцевості) меж земель, обмежених у використанні і обмежених (обтяжених) правами інших осіб (земельні сервітути); ґ) організації нових і впорядкування існуючих об`єктів землеустрою; д) виявлення порушених земель і земель, що зазнають впливу негативних процесів, та проведення заходів щодо їх відновлення чи консервації, рекультивації порушених земель, землювання малопродуктивних угідь, захисту земель від ерозії, підтоплення, заболочення, вторинного засолення, висушення, ущільнення, забруднення промисловими відходами, радіоактивними і хімічними речовинами та інших видів деградації, консервації деградованих і малопродуктивних земель; е) розроблення комплексного плану території територіальної громади, генерального плану населеного пункту, детального плану території.

Статтею 22 Закону України Про землеустрій передбачено, що землеустрій здійснюється на підставі: а) рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо проведення робіт із землеустрою (у тому числі при розробленні містобудівної документації); б) укладених договорів між юридичними чи фізичними особами (землевласниками і землекористувачами) та розробниками документації із землеустрою; в) судових рішень.

Рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування про надання дозволу на розробку документації із землеустрою приймається виключно у строки та лише у випадках, передбачених цим Законом та Земельним кодексом України. Зазначене рішення надається безоплатно та має необмежений строк дії.

Згідно зі ст. 26 Закону України Про землеустрій замовниками документації із землеустрою можуть бути органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, землевласники і землекористувачі, а також інші юридичні та фізичні особи.

Відповідно до ст. 125, 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

За визначенням, наведеним у п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Дослідженням матеріалів справи судом встановлено, що земельні ділянки комунальної власності на території Берегометської селищної ради в межах смт. Берегомет, на яких розміщене сміттєзвалище твердих побутових відходів (паспорт №03/37 від 05.08.2014); в межах населених пунктів сіл Долішній Шепіт та Лопушна в урочищі «Михайлюків» (паспорт №03/37 від 05.08.2014); в с. Лукавці в урочищі Німці ( паспорт №03/с- 84 від 22.04.2016), як об`єкти цивільних прав не сформовані, а державна реєстрація права на них не проведена.

Вказане свідчить про допущену бездіяльність з боку органу місцевого самоврядування Берегометської селищної ради Вижницького району Чернівецької області, який як власник місця видалення відходів, розташованого на території громади, всупереч покладених на нього Законами України Про відходи, Про місцеве самоврядування в Україні, Про землеустрій обов`язків, не замовив розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки, її затвердження та оформлення речових прав на земельну ділянку.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не вжиття заходів з організації проведення робіт із розроблення та затвердження документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки з розташованими на них мiсцями видалення відходів.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 ст. 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Під час розгляду справи по суті, відповідач не надав до суду доказів вжиття ним заходів щодо розроблення та затвердження схем санітарного очищення населених пунктів, а також щодо розроблення та затвердження документації із землеустрою щодо відведення земельних ділянок під розташованими сміттєзвалищами побутових відходів, винесення таких земельних ділянок в натурі та встановлення на місцевості їх меж.

Більше того, у відзиві відповідач проти позову не заперечував та вказував, що вживатиме заходів до розробки Схем санітарного очищення населених пунктів та земельної документації на сміттєзвалища по мірі наявного фінансування дохідної частини селищного бюджету.

Враховуючи наведене, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають обставинам справи та підтверджені доказами, тому позов підлягає задоволенню повністю.

Стосовно розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки, позивач не поніс судові витрати, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, підстави для розподілу судових витрат на підставі вказаної норми відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 9, 72 - 77, 139, 241 - 246, 255 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною бездіяльність Берегометської селищної ради Вижницького району Чернівецької області щодо не вжиття заходів з організації проведення робіт із розроблення та затвердження схем санітарного очищення населених пунктів: смт. Берегомет, с. Заріччя, с. Лукавці, с. Вовчинець, с. Липовани, с. Вахнівці, с. Майдан, с. Мигове, с. Велике, с. Долішній Шепіт, с. Лекече, с. Лопушна, с. Фальків.

3. Зобов`язати Берегометську селищну раду Вижницького району Чернівецької області вчинити дії щодо організації проведення робіт із розроблення та затвердження схем санітарного очищення населених пунктів: смт. Берегомет, с. Заріччя, с. Лукавці, с. Вовчинець, с. Липовани, с. Вахнівці, с. Майдан, с. Мигове, с. Велике, с. Долішній Шепіт, с. Лекече, с. Лопушна, с. Фальків.

4. Визнати протиправною бездіяльність Берегометської селищної ради Вижницького району Чернівецького району Чернівецької області щодо не вжиття заходів з організації проведення робіт із розроблення та затвердження документації із землеустрою щодо відведення земельних ділянок: в смт. Берегомет Вижницького району Чернівецької області орієнтовною площею 2,8 га; в межах населених пунктів сіл Долішній Шепіт та Лопушна в урочищі «Михайлюків», площею 1 га; в межах населеного пункту Лукавці в урочищі «Німці», площею 2,5 га, з розташованими на них місцем видалення відходів, винесення в натурі та встановлення на місцевості її меж.

5. Зобов`язати Берегометську селищну раду Вижницького району Чернівецької області вчинити дії щодо організації проведення робіт із розроблення та затвердження документації із землеустрою щодо відведення земельних ділянок: в смт. Берегомет Вижницького району Чернівецької області орієнтовною площею 2,8 га; в межах населених пунктів сіл Долішній Шепіт та Лопушна в урочищі «Михайлюків», площею 1 га; в межах населеного пункту Лукавці в урочищі «Німці», площею 2,5 га, з розташованими на них місцем видалення відходів, винесення в натурі та встановлення на місцевості її меж.

Згідно ст. 255 КАС України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до ст. ст. 293, 295 КАС України рішення суду першої інстанції може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників справи:

прокурор - Вижницька окружна прокуратура (вул. Гагаріна, 3-А, м. Вижниця, Чернівецька область, ) в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Карпатського округу (вул. Ак. Сахарова, 23-А, м. Івано-Франківськ, );

відповідач - Берегометська селищна рада (вул. Центральна, 20, смт. Берегомет, Вижницький район, Чернівецька область, ).

Суддя В.К. Левицький