Справа № 480/7492/21
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2023-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2023 р.Справа № 480/7492/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Кононенко З.О. , Мінаєвої О.М. ,

за участю секретаря судового засідання Пукшин Л.Т

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 20.01.2022, головуючий суддя І інстанції: М.М. Шаповал, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021, повний текст складено 25.01.22 по справі № 480/7492/21

за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

до Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області

про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2023 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду із позовом, в якому просив суд визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області від 05.07.2021 № 36 про накладення штрафу в розмірі 18000 грн, за порушення Закону України «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин», законодавства про харчові продукти від 05.07.2021 №36.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 20 січня 2022 року відмовлено в повному обсязі в задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області про визнання протиправною та скасування постанови.

Позивач, не погоджуючи з рішення суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив суд апеляційної інстанції рішення суду першої інстанції скасувати та увалити нове рішення, яким задовольнити вимоги позову в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач вказав, що відповідачем проведено позапланову перевірку в порушення норм діючого законодавства. Так, підставу для проведення позапланового заходу відповідачем визначено як виявлення невідповідностей та виникнення обґрунтованої підозри під час обстеження продовольчих магазинів «ІНФОРМАЦІЯ_1», з посиланням на частину четверту статті 18 Закону України «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин» від 18.05.2017 №2042-VIII (далі - Закон №2042-VIII), адже частиною першою статті 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 №877-V (далі - Закон №877-V) не передбачена така окрема підстава для здійснення позапланового заходу, як виявлення невідповідностей та виникнення обґрунтованої підозри.

Іншим із доводів апеляційної скарги є відсутність доказів того, що у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , саме позивач здійснював свою господарську діяльність, тоді як за приписами норм частини першої статті 4 та частини сьомої статті 2 Закону №877-V державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів. Також апелянт наполягає на тому, що для застосування до позивача відповідальності за пунктом 22 частини першої статті 65 Закону №2042-VIII, відповідач повинен був подати належні докази реалізації (передачі, обміну, постави за договором та відчуження іншим шляхом) харчового продукту від однієї особи до іншої, однак такі докази відсутні.

Позивач мотивуючи порушення порядку проведення перевірки також наполягає на недотриманні відповідачем вимог щодо проведення перевірки у присутності суб`єкта господарювання. Окрім того, відповідач провів розгляд справи у відсутність позивача, що суперечить порядку закріпленому у пункті 10 статті 6 Закону №2042-VIII, оскільки доказів належного повідомлення про час і місце розгляду не було додано. З огляду на приведене позивач вказує, що оскаржувана постанова є необґрунтованою, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню та просить увалити нове рішення, яким задовольнити вимоги позову в повному обсязі.

Разом з тим, з апеляційної скарги позивача слідує, що ним наявність зазначених відповідачем порушень не оспорюється.

Проте, згідно доводів апеляційної скарги позивач вважає оскаржувану постанову контролюючого органу протиправною через відсутність, на його думку, підстав для проведення позапланового заходу контролю (інспектування) стосовно додержання позивачем вимог законодавства про харчові продукти та корми, здоров`я та благополуччя тварин.

Не погоджуючи із доводами апеляційної скарги відповідачем подано до суду апеляційної інстанції письмовий відзив, в якому просить залишити апеляційну скаргу відповідача без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, оскільки вважає дане рішення суду законним та обґрунтованим.

Відповідно до статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, пояснення сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які сторони посилаються в апеляційній скарзі та відзиві на неї дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, у період з 17.06.2021 по 18.06.2021 на підставі наказу Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області № 957-ОД від 14.06.2021 та направлення № 7158-02.2/21 від 14.06.2021 проведено позапланову перевірку стосовно додержання законодавства у сфері безпечності та окремих показників якості харчових продуктів в магазині "ІНФОРМАЦІЯ_1" фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 41, 42), за результатами якої складено 18.06.2021 акт № 19 (а.с. 43-53).

Під час здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) у фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 було виявлено реалізацію неналежно маркованих харчових продуктів (солями з свинини, солями, печінкова ковбаса, сало бутербродне, кров`яна ковбаса, щодо яких відсутня інформація визначена законодавством, а саме:

- кількісне зазначення інгредієнтів або категорій інгредієнтів харчового продукту;

- мінімальний термін придатності, дату "вжити до...";

- умови зберігання або умови використання харчового продукту;

- інструкції із використання або приготування харчового продукту;

- необхідна інформація для використання споживачем харчового продукту за призначенням;

- інформація про поживну та енергетичну цінність харчового продукту відсутня, що є порушенням вимог ст.ст. 5, 6, 9, 10 Закону України "Про інформацію для споживачів щодо харчових продуктів".

Крім того, під час здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) у фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 було виявлено реалізацію масла вершкового "Белорусский эталон "Минськое масло 72,5%", на якому відсутнє маркування на державній мові, чим порушено статтю 10 Закону України "Про інформацію для споживачів щодо харчових продуктів".

23 червня 2021 року позивачу видано припис № 8 про усунення порушень вимог законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин, надано строк для усунення порушень та зобов`язано в строк до 08.08.2021 повідомити відповідача про виконання припису (а.с. 54-55).

З урахуванням виявлених порушень було складено протокол № 6 від 24.06.2021 про порушення Закону України "Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин", законодавства про харчові продукти та корми, який направлено позивачу для ознайомлення в день складання 24.06.2021 рекомендованим листом (а.с. 56-57, 60).

24 червня 2021 року фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 надіслано повідомлення про розгляд 05.07.2021 справи про порушення Закону України "Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин" (а.с.59).

05 липня 2021 року Головним державним ветеринарним інспектором Сумської області Лазоренком Є.А. винесена постанова № 36 про притягнення фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до відповідальності за порушення вимог ч. 2, ч. 4 ст. 5, ч. 1, ч. 10 ст. 6, ч. 1 ст. 10 Закону України "Про інформацію для споживачів щодо харчових продуктів" та накладено штраф у розмірі 18000 грн (а. с. 62-63).

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем по справі, як суб`єктом владних повноважень, виконано покладений на нього обов`язок, та під час перевірки позивача виявлено реалізацію харчових продуктів, маркування яких не відповідало законодавству щодо надання інформації, у зв`язку з чим було прийнято постанову про накладення штрафу. Суд першої інстанції прийшов до висновку, що оскаржувана постанова, винесена відповідно до вимог частини другої статті 19 Конституції України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Правові та організаційні засади державного контролю, що здійснюється з метою перевірки дотримання операторами ринку законодавства про харчові продукти, корми, здоров`я та благополуччя тварин визначено Законом України "Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин" (в редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 2042-VIII).

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 2042-VIII державний контроль - діяльність компетентного органу, його територіальних органів, державних інспекторів, державних ветеринарних інспекторів, помічників державного ветеринарного інспектора та уповноважених осіб, що здійснюється з метою перевірки відповідності діяльності операторів ринку вимогам законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, ветеринарну медицину та благополуччя тварин, а також усунення наслідків невідповідності та притягнення до відповідальності за порушення відповідних вимог.

За визначенням, наведеним в частині першій статті 2 Закону № 2042-VIII законодавство про державний контроль складається з Конституції України, цього Закону, Митного кодексу України, законів України "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів", "Про ветеринарну медицину", "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" та інших виданих відповідно до них нормативно-правових актів.

На підставі частини сьомої статті 2 Закону № 2042-VIII центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері безпечності та окремих показників якості харчових продуктів та у сфері ветеринарної медицини, його територіальні органи зобов`язані забезпечити дотримання з урахуванням особливостей, визначених Законом України "Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин", виключно вимог частин першої, четвертої, шостої - сьомої, абзацу другого частини десятої, частин дванадцятої - чотирнадцятої статті 4, частин першої (крім вимоги щодо отримання погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу на проведення позапланового заходу) та третьої статті 6, частин першої - четвертої, шостої, восьмої - десятої статті 7, частин першої та другої статті 12, статей 13 - 18, 20, 21 цього Закону.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 2 вересня 2015 року № 667 (далі - Положення № 667) Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (Держпродспоживслужба), є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Першого віце-прем`єр-міністра України - Міністра економіки та який реалізує державну політику у галузі ветеринарної медицини, сферах безпечності та окремих показників якості харчових продуктів, карантину та захисту рослин, ідентифікації та реєстрації тварин, санітарного законодавства, санітарного та епідемічного благополуччя населення (крім виконання функцій з реалізації державної політики у сфері епідеміологічного нагляду (спостереження) та у сфері гігієни праці та функцій із здійснення дозиметричного контролю робочих місць і доз опромінення працівників), з контролю за цінами, попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення, метрологічного нагляду, ринкового нагляду в межах сфери своєї відповідальності, насінництва та розсадництва (в частині сертифікації насіння і садивного матеріалу), реєстрації та обліку машин в агропромисловому комплексі, державного нагляду (контролю) у сфері агропромислового комплексу, державного нагляду (контролю) у сферах охорони прав на сорти рослин, насінництва та розсадництва, державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів і рекламу в цій сфері, за якістю зерна та продуктів його переробки, державного нагляду (контролю) за додержанням заходів біологічної і генетичної безпеки щодо сільськогосподарських рослин під час створення, дослідження та практичного використання генетично модифікованого організму у відкритих системах на підприємствах, в установах та організаціях агропромислового комплексу незалежно від їх підпорядкування і форми власності, здійснення радіаційного контролю за рівнем радіоактивного забруднення сільськогосподарської продукції і продуктів харчування.

Приписами пункту 7 Положення № 667 передбачено, що Держпродспоживслужба здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи. Керівники самостійних структурних підрозділів територіальних органів Держпродспоживслужби, на які покладено здійснення повноважень Держпродспоживслужби у сфері санітарного законодавства, санітарного та епідемічного благополуччя населення, забезпечують виконання функцій щодо затвердження та підписання передбачених законодавством документів, повноваження щодо затвердження та підписання яких належить до компетенції головних державних санітарних лікарів відповідної адміністративно-територіальної одиниці (крім виконання функцій з реалізації державної політики у сфері епідеміологічного нагляду (спостереження) та у сфері гігієни праці та функцій із здійснення дозиметричного контролю робочих місць і доз опромінення працівників), у межах повноважень відповідного територіального органу.

Так, згідно з додатком 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 №1092 "Про утворення територіальних органів Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів" до переліку територіальних органів Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, серед іншого як юридичну особу публічного права територіальний орган Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, утворено ГУ Держпродспоживслужби в Сумській області.

Отже, відповідач є територіальним, компетентним органом для здійснення повноважень Держпродспоживслужби у сфері безпечності та окремих показників якості харчових продуктів, який в силу приписів частини першої статті 8 Закону № 2042-VIII повинен забезпечити, зокрема, ефективність державного контролю під час виробництва та обігу живих тварин, харчових продуктів та кормів, а також на стадії використання кормів та здійснення державного контролю відповідно до встановлених законодавством вимог.

Провадження у справах про порушення юридичними особами та фізичними особами - підприємцями, законодавства про харчові продукти та корми здійснюється відповідно до положень статті 66 Закону № 2042-VIII.

Пунктом 9 статті 1 Закону № 2042-VIII визначено, що державний контроль - діяльність компетентного органу, його територіальних органів, державних інспекторів, державних ветеринарних інспекторів, помічників державного ветеринарного інспектора та уповноважених осіб, що здійснюється з метою перевірки відповідності діяльності операторів ринку вимогам законодавства про харчові продукти, корми, здоров`я та благополуччя тварин, а також усунення наслідків невідповідності та притягнення до відповідальності за порушення відповідних вимог.

Державний контроль у формах інспектування та аудиту здійснюється із застосуванням актів державного контролю, що передбачено частиною сьомою статті 18 Закону № 2042-VIII.

Згідно з частин першої та четвертої статті 19 Закону № 2042-VIII заходи державного контролю здійснюються у формі аудиту, інспектування, передзабійного та післязабійного огляду, відбору зразків, лабораторного дослідження (випробування), документальної перевірки, перевірки відповідності, фізичної перевірки. Інспектування передбачає перевірку дотримання операторами ринку законодавства про харчові продукти та корми, здоров`я та благополуччя тварин та відповідності їх діяльності вимогам щодо: 1) гігієни; 2) плану коригувальних дій, розробленого та впровадженого оператором ринку за результатами попередніх перевірок; 3) інцидентів, пов`язаних з безпечністю харчових продуктів та/або кормів. Інспектування може включати в себе перевірку потужностей, прилеглої території, приміщень, обладнання та інвентарю, транспортних засобів, а також харчових продуктів та кормів; сировини, інгредієнтів, допоміжних матеріалів для переробки, які використовуються для приготування та виробництва харчових продуктів та кормів, напівфабрикатів; предметів та матеріалів, що контактують з харчовими продуктами; засобів та процесів прибирання і догляду, а також пестицидів; маркування, зовнішнього вигляду та реклами.

Так, зі змісту акту перевірки від 18.06.2021 № 19 встановлено, що під час здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) у ФОП ОСОБА_1 виявлено, що у даному магазині здійснюється реалізація неналежно маркованих харчових продуктів (солями з свинини, солями, печінкова ковбаса, сало бутербродне, кров`яна ковбаса, солями) щодо яких відсутня інформація визначена законодавством, а саме: кількісне зазначення інгредієнтів або категорій інгредієнтів харчового продукту; мінімальний термін придатності, дату "вжити до..."; умови зберігання або умови використання харчового продукту; інструкції із використання або приготування харчового продукту; необхідна інформація для використання споживачем харчового продукту за призначенням; інформація про поживну та енергетичну цінність харчового продукту відсутня, та масла вершкового "Белорусский эталон "Минськое масло 72,5%", на якому відсутнє маркування на державній мові. На момент перевірки на зазначені продукти документи, що підтверджують простежуваність, а саме, товарно-транспортні накладні були відсутні.

Наведену обставину позивачем не було спростовано як з моменту проведення фактичної перевірки (17.06.2021-18.06.2021), так і по дату складання протоколу про порушення та постанови про накладення штрафу (24.06.2021). Більш того, наведене не заперечувала представник позивача у судовому засіданні в суді першої інстанції, тоді як в апеляційні скарзі оскаржено саме процедуру та порядок проведення самого заходу, а саме: законність підстав початку перевірки; наголошено на відсутності доказів здійснення позивачем господарської діяльності саме у тому магазині; відсутність доказів факту реалізації харчової продукції, а не її обігу; проведення перевірки у відсутність позивача та належного його повідомлення; неповідомлення позивача про розгляд справи відповідачем.

Аналізуючи приведені сторонами доводи щодо позицій кожного, колегія суддів не вбачає підстав для скасування постанови про притягнення фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до відповідальності за порушення вимог частини другої та четвертої статті 5, частини першої та десятої статті 6, частини першої статті 10 Закону України "Про інформацію для споживачів щодо харчових продуктів", з огляду на наступне.

Так, щодо доводів апеляційної скарги позивача про відсутності у відповідача законної підстави для проведення позапланової перевірки позивача, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне вказати наступне.

Колегією суддів встановлено, що у відповідності до наказу від 14.06.2021 № 957-Д начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області «Про позаплановий захід зі здійснення державного нагляду (контролю) ФОТ ОСОБА_1 » проведення перевірки було обумовлено обґрунтованою підозрою щодо невідповідності, що випливає зі службової записки № СЗ-09.8/406/21 від 08.06.2021 начальника Лебединського відділу державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства Сумського управління Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області Скварча Олександра. Згідно даної записки, в ході моніторингу обстежень закладів торгівлі міста Лебедина щодо дотримання протиепідемічних заходів під час карантину, у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби COVID-19, був встановлений факт реалізації будь-якого маркування м`ясопродуктів варено-копчених (м`яса, балика марочного, шинки, ковбас «Курячої», « Московської », « Салямі зі свинини », « Кров`янки », « Печінкової »), а також сиру твердого кускового « Звенігородський », «Голандський» загорнутого в харчову плівку, сиру кисломолочного в гастрономічних ємностях в продовольчому магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 40).

Відповідно до частини четвертої статті 18 Закону №2042-VIII заходи державного контролю можуть здійснюватися позапланово у разі виявлення невідповідності або появи обґрунтованої підозри щодо невідповідності, а також в інших встановлених законом випадках.

Отже, зміст наведених норм дає підстави для висновку, що підставою для позапланово заходу можуть бути виявлення невідповідності або появи обґрунтованої підозри щодо невідповідності, а також з підстав встановленими іншими законами.

Доводи апеляційної скарги про порушення відповідачем статті 6 Закону № 877-V колегія суддів вважає безпідставними.

Так, за частиною першою статті 6 Закону № 877-V передбачено перелік підстав для здійснення позапланових перевірок.

При цьому, відповідно до частини другої статті 6 Закону № 877-V проведення позапланових заходів з інших підстав, крім передбачених цією статтею, забороняється, крім позапланових заходів, передбачених частиною четвертою статті 2 цього Закону.

У відповідності до частин частини сьомої статті 2 Закону № 877-V центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері безпечності та окремих показників якості харчових продуктів та у сфері ветеринарної медицини, його територіальні органи зобов`язані забезпечити дотримання з урахуванням особливостей, визначених Законом України "Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин", виключно вимог частин першої, четвертої, шостої - сьомої, абзацу другого частини десятої, частин дванадцятої - чотирнадцятої статті 4, частин першої (крім вимоги щодо отримання погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу на проведення позапланового заходу) та третьої статті 6, частин першої - четвертої, шостої, восьмої - десятої статті 7, частин першої та другої статті 12, статей 13-18, 20, 21 цього Закону.

Враховуючи зазначене, колегія суддів звертає увагу, що частина друга статті 6 Закону №877-V, яка обмежує підстави для проведення позапланових заходів державного нагляду не входить до переліку норм, визначених частиною сьомою статті 2 Закону № 877-V, які повинні бути забезпечені органами Держпродспоживслужби під час здійснення заходів державного нагляду у сфері безпечності харчових продуктів. Відтак, норма статті частини другої статті 6 Закону № 877-V не є обов`язковою при забезпечені органами Держпродспоживслужби під час здійснення заходів державного нагляду у сфері безпечності харчових продуктів, а тому підстави для проведення перевірки можуть бути визначені іншими законами.

Разом з тим, особливості проведення заходів у відповідній сфері врегульовані спеціальним законом, яким передбачено спеціальні підстави для проведення позапланового заходу контролю, а тому відповідач мав обґрунтовані підстав для проведення перевірки у відповідності до частини четвертої статті 18 Закону №2042-VIII.

Таким чином, твердження позивача про відсутність законних підстав для проведення позапланового заходу контролю є необґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги щодо незаконності оскаржуваної постанови, з огляду на те, що місце розташування магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , не пов`язане із провадженням господарської діяльності позивача, колегія суддів вважає безпідставними виходячи з наступного.

Позивач зазначає, що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань його «Місце провадження господарської діяльності» вказане за адресою: 42065, Сумська область, Роменський райони, с.Біловод, вул.Жовтнева, 66, що відмінно від місця розташування магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1», де проведено перевірку.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 16 Закону №2042-VIII оператор ринку зобов`язаний надавати документи, пояснення, іншу інформацію з питань, що виникають у зв`язку із здійсненням заходів державного контролю.

Саме по собі заперечення такого факту, без вчинення будь-яких дій, спрямованих на його спростування, суд апеляційної інстанції не вважає достатнім та належним, адже відповідно до пункту 3 частини першої статті 16 Закону №2042-VIII саме на оператора ринку покладений обов`язок надавати під час перевірки докази на спростування порушень.

В матеріалах справи наявний відеозапис перевірки, на якому зафіксовано відсутність жодних зауважень чи заперечень продавця з боку товару з приводу того, що у даному магазині здійснює свою діяльність ФОП ОСОБА_1 , а після ознайомлення із направленням, інспектору надано дозвіл на проведення перевірки, без повідомлення будь-яких помилок місця перевірки такого заходу.

Як приведено відповідачем у додаткових поясненнях, із куточка споживача у даному магазині чітко прослідковувалась інформація про те, що у ньому здійснює свою господарську діяльність саме позивач, що також підтверджується даними відеозапису перевірки.

Колегія суддів зазначає, що судом апеляційної інстанції позивачу та його представнику листом від 18.05.2023 було запропоновано надати письмові пояснення щодо наявності у магазині за адресою: АДРЕСА_1 , куточку споживача даних про здійснення фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 підприємницької діяльності. На вказаний лист представник позивача направив пояснення, в яких жодним чином не обґрунтував знаходження вказаного куточка споживача у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 .

З огляду на викладені обставини відсутні підстави вважати, що позивача не здійснював свою господарську за вище вказаною адресою.

З приводу доводів позивача про відсутність доказів факту реалізації позивачем харчової продукції, що є складовою ознакою для притягнення до відповідальності за пунктом 22 частини першої статті 65 Закону № 2042-VIII, колегія суддів вважає їх безпідставними та вважає слушним привести наступне обґрунтування.

Відповідальність за порушення Закону № 2042-VIII, законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, ветеринарну медицину та благополуччя тварин визначено статтею 65 цього Закону.

Так, пунктом 22 частини першої статті 65 Закону № 2042-VIII передбачено, що реалізація харчових продуктів, кормів, побічних продуктів тваринного походження, продуктів оброблення, переробки побічних продуктів тваринного походження, біологічних продуктів, репродуктивного матеріалу або ветеринарних препаратів, маркування яких не відповідає законодавству, якщо це не створює загрози для життя та/або здоров`я людини або тварини, тягне за собою накладення штрафу на юридичних осіб у розмірі п`яти мінімальних заробітних плат, на фізичних осіб - підприємців - у розмірі трьох мінімальних заробітних плат.

Приписами пункту 51 частини першої статті 1 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» від 23 грудня 1997 року № 771/97-ВР (далі - Закон №771) визначено, що обігом є реалізація та/або зберігання харчових продуктів для цілей реалізації, включаючи пропонування до реалізації та/або іншої форми передачі, реалізації, розповсюдження або будь-яку іншу форму передачі незалежно від її здійснення на платній чи безоплатній основі.

Тобто поняття «обіг» охоплює в собі реалізацію, зберігання харчових продуктів для цілей реалізації, включаючи пропонування до реалізації та/або іншої форми передачі, реалізації, розповсюдження або будь-яку іншу форму передачі.

За визначенням, наведеним у пункту 78 частини першої статті 1 Закону № 771, реалізацією є передача, обмін, поставка за договором та відчуження іншим шляхом харчового продукту від однієї особи до іншої безвідносно від того, чи відбулася реалізація платно та/або в іншій формі.

Пунктом 20 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що під реалізацією слід розуміти діяльність суб`єктів господарювання з продажу товарів (робіт, послуг), що дає підстави для висновку, що поняття реалізація не ототожнюється з проведенням лише розрахунково-касової операції в магазині (фактом продажу), а включає в себе також дії продавця по підготовці продукції для продажу, пропонування їх споживачам тощо.

Судом апеляційної інстанції досліджено наданий до матеріалів справи відеозапис перевірки, зроблений під час проведення позапланового заходу, яким підтверджується здійснення в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , обігу (реалізації) харчових продуктів, маркування яких не відповідає вимогам законодавства. Вказана продукція перебувала в магазині на торговій вітрині та пропонувалась до реалізації покупцям, а в куточку споживача містились дані про те, що у вказаному магазині провадить господарську діяльність ФОП ОСОБА_1 .

Аналіз викладеного вище дає можливість дійти висновку, що позивачем вчинялись дії щодо реалізації (підготовка до продажу) продуктів маркування яких не відповідає законодавству (на яких відсутнє маркування державною мовою, немає товарно-транспортних накладних, немає зазначення інгредієнтів і терміну мінімального зберігання, тощо), шляхом їх зберігання, пропонування до продажу покупцям. У зв`язку з цим, зазначені дії ФОП ОСОБА_1 відповідають ознакам реалізації харчових продуктів, кормів, побічних продуктів тваринного походження, продуктів оброблення, переробки побічних продуктів тваринного походження, біологічних продуктів, репродуктивного матеріалу або ветеринарних препаратів, маркування яких не відповідає законодавству, якщо це не створює загрози для життя та/або здоров`я людини або тварини, порушення та відповідальність за яке передбачено пунктом 22 частини першої статті 65 Закону № 2042-VIII.

Відтак, доводи про відсутність доказів реалізації продукції саме ФОП ОСОБА_1 в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , не є спроможними в доказуванні підстав скасування постанови про накладення штрафу.

Щодо аргументів апеляційної скарги про порушення порядку проведення позапланової перевірки, зокрема, здійснення її у відсутність позивача, колегія суддів зазначає наступне.

Так, з відеозапису перевірки, зробленого під час проведення позапланового заходу в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , зафіксовано факт телефонної розмови продавця і подальші направлення документів про проведення перевірки через застосунок Viber. За результатами такого спілкування продавця із ФОП ОСОБА_1 , осіб, які проводили перевірку, було допущено до проведення перевірки, із вказівкою на те, що ФОП ОСОБА_1 буде відсутній.

Згідно з частиною третьою статі 6 Закону №877-V, суб`єкт господарювання повинен ознайомитися із підставою проведення позапланового заходу з наданням йому копії відповідного посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Положеннями статті 7 Закону № 877-V визначено, що суб`єкт господарювання має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходу, якщо вони не пред`явили документів, передбачених цією статтею.

Суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) має право бути присутнім під час здійснення заходів державного нагляду (контролю), залучати під час здійснення таких заходів третіх осіб, про що закріплено у абзаці 13 статті 10 Закону №877-V.

Частина одинадцята статті 4 Закону №877-V закріплює, що плановий чи позаплановий захід щодо фізичної особи - підприємця має здійснюватися за його присутності або за присутності уповноваженої ним особи.

За частиною третьою статті 18 Закону № 2042-VIII заходи державного контролю здійснюються без попередження (повідомлення) оператора ринку, крім аудиту та інших випадків, коли таке попередження є необхідною умовою забезпечення ефективності державного контролю.

Заходи державного контролю можуть здійснюватися позапланово у разі виявлення невідповідності або появи обґрунтованої підозри щодо невідповідності, а також в інших встановлених законом випадках (частина четверта статті 18 Закону № 2042-VIII).

Відтак, з огляду на встановлені обставини у справі, приведені вище вимоги Законів №877-V та № 2042-VIII було дотримано та зафіксовано на відеозапис перевірки.

Обставини справи свідчать про те, що допустивши орган державного контролю до проведення перевірки у свою відсутність, позивач не скористався своїм правом бути присутнім безпосередньо і передав це право іншій особі (в даному випадку, продавцю магазину).

При цьому позивачем не обґрунтовано його відсутності на час проведення позапланового заходу. Фізична особа-підприємець, хоч і був фізично відсутнім у місці проведення господарської діяльності, однак фактично продовжував здійснювати управління, в тому числі шляхом інформування продавця.

Колегія суддів тут також зауважує, з посиланням на позицію викладену в постанові від 23.01.2018 Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № К/9901/1852/18 2а/2570/6273/2011, що проведення перевірки за відсутність суб`єкта господарювання чи його повноваженої особи не є безумовною підставою для визнання складених документів незаконними.

Окрім того, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги щодо неврахування судом першої інстанції вимог частини десятої статті 66 Закону № 2042-VIII, виходячи з наступного.

в обґрунтування протиправності оскаржуваної постанови від 05.07.2021 № 36 ФОП ОСОБА_1 посилається на порушення відповідачем вимог частини десятої статті 66 Закону № 2042-VIII під час повідомлення його про розгляд справи про порушення вимог законодавства.

Так, частиною десятою статті 66 Закону № 2042-VIII встановлено, що час і місце розгляду справи повідомляються особі, щодо якої складено протокол, не пізніше ніж за п`ять робочих днів до дня її розгляду. Повідомлення про час і місце розгляду справи вручається особі, щодо якої складено протокол, або її представникові під розписку або надсилається їй рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням про вручення. Повідомлення про час і місце розгляду справи, надіслане рекомендованим поштовим відправленням за місцезнаходженням (місцем проживання) особи, щодо якої складено протокол, зазначеним у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, вважається врученим незалежно від факту його отримання такою особою.

Матеріалами справи підтверджено, що 24 червня 2021 року рекомендованим листом №236 фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 було надіслано протокол № 6 від 24.06.2021 про порушення Закону України "Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин", законодавства про харчові продукти та корми та повідомлення про розгляд 05.07.2021 справи про порушення Закону України "Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин" (а.с.59).

Вказане вище повідомлення в день його складання (24.06.2021) було надіслано позивачу за його місцезнаходженням, зазначеним у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань за адресою: 42065, Сумська область, Роменський район, с.Біловод, вул.Жовтнева, 66, рекомендованим поштовим відправленням, тобто за шість днів до розгляду справи, що свідчить про дотримання відповідачем вимог вказаної норми.

Згідно з роздруківкою трекінгу рекомендованого листа №236 із офіційного сайту Укрпошта, вказане відправлення було вручене адресату 01.07.2021 (а.с.61).

Окрім того, вказаною нормою не передбачено вимоги щодо особистого отримання особою повідомлення про розгляд справи, що в свою чергу спростовує твердження позивача про порушення відповідачем вимог частини десятої статті 66 Закону № 2042-VIII.

Колегія суддів для спростування доводів позивача про те, що порушення відповідачем процедури проведення позапланово заходу з державного нагляду (контролю) може стати наслідком для скасування оскаржуваної постанови, вважає слушним привести правову позицію викладену у постанові Верховного Суду від 23.04.2020 у справа №813/1790/18.

У приведеній постанові Верховний Суд вказав, що порушення процедури прийняття рішення суб`єктом владних повноважень саме по собі може бути підставою для визнання його протиправним та скасування у разі, коли таке порушення безпосередньо могло вплинути на зміст прийнятого рішення.

Певні дефекти адміністративного акта можуть не пов`язуватись з його змістом, а стосуватися процедури його ухвалення. У такому разі можливі дві ситуації: внаслідок процедурного порушення такий акт суперечитиме закону (тоді акт є нікчемним), або допущене порушення не вплинуло на зміст акта (тоді наслідків для його дійсності не повинно наставати взагалі).

Отже, саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом.

Виходячи із міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти не як вимоги до самого акта, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття.

Так, дефектні процедури прийняття адміністративного акта, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків (ultra vires action - invalid act). Разом із тим, не кожен дефект акта робить його неправомірним.

Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.

Таким чином, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення».

Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.

З огляду на вищевикладену, позицію колегії суддів Верховного Суду, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що скаржником не було доведено наявності порушень суб`єктом владних повноважень процедури прийняття оскаржуваного рішення, які б могли вплинути на кінцевий результат розгляду відповідачем питання про притягнення позивача до відповідальності.

Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не спростовують докази, досліджені та перевірені в суді першої інстанції та не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному рішенні.

За викладених обставин, враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач при прийнятті оскаржуваної постанови діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, порядок та процедура проведення перевірки дотримані, а тому права позивача не були порушені.

Таким чином, суд першої інстанції всебічно і повно встановив обставини справи в їх сукупності і ухвалив рішення у відповідності до норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, отже відсутні підстави для його скасування.

Згідно статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Стосовно розподілу судових витрат, колегія суддів зазначає, що в апеляційній скарзі представником позивача заявлено клопотання про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області судові витрати зі сплати судового збору та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6500,00 грн.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, якою визначено розподіл судових витрат, встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, колегія суддів не знаходить підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення позовних вимог, то враховуючи положення частини першої статті 139 КАС України, клопотання представником позивача про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 20.01.2022 по справі № 480/7492/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)Я.М. Макаренко
Судді(підпис) (підпис) З.О. Кононенко О.М. Мінаєва
Повний текст постанови складено 15.06.2023