Справа № 420/1174/23
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2023-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/1174/23

Головуючий І інстанції: Марин П.П.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Осіпова Ю.В.,

суддів - Косцової І.П., Скрипченка В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2023 року (м.Одеса, дата складання повного тексту судового рішення - 11.04.2023р.) по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Югвинпром» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування розпоряджень, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

23.01.2023р. ТОВ «Югвинпром» звернулося до Одеського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до ГУ ДПС в Одеській області, в якому просило суд:

- визнати недійсним і скасувати розпорядження відповідача від 19.01.2023р. №16-р (внутрішній номер №1152345) про анулювання ліцензії на право оптової торгівлі алкогольними напоями, крім сидру та перрі (без додавання спирту), реєстраційний номер 00073 від 07.12.2018р.;

- визнати недійсним і скасувати розпорядження відповідача від 19.01.2023р. №16-р (внутрішній номер № 1152353) про анулювання ліцензії на право оптової торгівлі алкогольними напоями, крім сидру та пері (без додавання спирту), реєстраційний номер 00030 від 16.04.2021р.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 24.01.2023 року (постановленою в порядку письмового провадження) заяву ТОВ «Югвинпром» про забезпечення позову - задоволено частково. Зупинено дію розпоряджень відповідача відносно анулювання ліцензії на право оптової торгівлі алкогольними напоями, крім сидру та перрі (без додавання спирту) від 07.12.2018р. реєстраційний номер 00073; ліцензії на право оптової торгівлі алкогольними напоями - сидром та перрі (без додавання спирту) від 16.04.2021р. реєстраційний номер 00030. Заборонено відповідачу та ДПС України здійснювати дії спрямовані на анулювання і припинення дії ліцензій ТОВ «Югвинпром», виданих на підставі Закону України «Про державне регулювання виробництво і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовується в електронних сигаретах та пального», а саме: ліцензії на виробництво від 17.09.2021р. реєстраційний номер 00101, ліцензії на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки) від 19.03.2020р. реєстраційний номер 2000983. В задоволенні іншої частини заяви про забезпечення позову - відмовлено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.03.2023р. та ухвалою КАС ВС від 18.04.2023р. вказану вище ухвалу суду 1-ї інстанції від 24.01.2023р. залишено в силі.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що 19.01.2023р. в електронний кабінет платника податків ТОВ «ЮГВИНПРОМ» раптово надійшли витяги з розпоряджень про скасування 2-х ліцензій на провадження господарської діяльності, а саме: ліцензії на право оптової торгівлі алкогольними напоями (крім сидру та перрі з додавання спирту) реєстраційний № 00073 від 07.12.2018р. (серія АЖ №077750) та ліцензії на право оптової торгівлі алкогольними напоями (сидром та перрі без додавання спирту) реєстраційний № 00030 від 16.04.2021р. Позивач вважає ці розпорядження протиправними, оскільки останні фактично були прийняті передчасно, без здійснення будь-якої перевірки та без дотримання усіх необхідних законодавчих процедур.

Представник відповідача надіслав до суду 1-ї інстанції письмовий відзив на позов, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог та, в свою чергу, пояснив, що оскаржувані розпорядження були прийняті правомірно, на підставі зафіксованого факту відмови уповноваженої особи підприємства позивача у допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення фактичної перевірки, про що було складено відповідний акт від 13.01.2023р.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2023 року (постановленою в порядку письмового провадження) адміністративний позов ТОВ «Югвинпром» - задоволено у повному обсязі. Визнано протиправним та скасовано розпорядження ГУ ДПС в Одеській області від 19.01.2023р. №16-р (внутрішній номер №1152345) щодо анулювання ліцензії на право оптової торгівлі алкогольними напоями, крім сидру та перрі (без додання спирту), реєстраційний номер 00073 від 07.12.2018 року. Визнано протиправним та скасовано розпорядження ГУ ДПС в Одеській області від 19.01.2023р. №16-р (внутрішній номер №1152353) щодо анулювання ліцензії на право оптової торгівлі алкогольними напоями - сидром та перрі (без додання спирту), реєстраційний номер 00030 від 16.04.2021 року. Стягнуто з ГУ ДПС в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ТОВ «Югвинпром» судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 5368 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, представник ГУ ДПС в Одеській області 08.05.2023р. подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що судом, при винесенні оскаржуваного судового рішення, порушено норми матеріального та процесуального права, просило скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11.04.2023р. та прийняти нове рішення - про відмову у задоволенні позову.

Ухвалами П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09.05.2023р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ГУ ДПС Одеській області та призначено її до розгляду в порядку письмового провадження.

23.05.2023р. матеріали справи надійшли до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

07.06.2023р. від представника позивача до суду 2-ї інстанції надійшов письмовий відзив, в якому останній категорично заперечував проти апеляційної скарги відповідача та мотивовано наполягав на залишенні її без задоволення, а рішення суду 1-ї інстанції - без змін.

Згідно з п.3 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційні скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, можуть бути розглянуті судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч.1 ст.308 КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача та дослідивши матеріали даної справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність належних підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини.

Позивач - ТОВ «Югвинпром» () зареєстровано 01.08.2006р. Основний вид діяльності за КВЕД: 11.02 «Виробництво виноградних вин».

Головним управлінням ДПС в Одеській області ТОВу «Югвинпром» видано 2 ліцензії:

1) на право оптової торгівлі алкогольними напоями, крім сидру та перрі (без додання спирту)

реєстраційний номер 00073; дата реєстрації: 12.09.2022р.; термін дії: з 07.12.2018р. до 07.12.2023р.; місцезнаходження: Україна, 68251, Одеська область, Білгород Дністровський район, с. Зоря, вул. Мира, буд.349;

2) на право оптової торгівлі алкогольними напоями - сидром та перрі (без додання спирту):

реєстраційний номер 00030; дата реєстрації: 16.04.2021; термін дії: з 16.04.2021 до 16.04.2026; місцезнаходження: Україна, 68251, Одеська область, Білгород Дністровський район, с. Зоря, вул. Мира, буд.349;

12.01.2023 року керівником ГУ ДПС в Одеській області прийнято наказ №1115-п «Про проведення «фактичної» перевірки ТОВ «Югвинпром» (), яким наказано з 13.01.2023р. провести фактичну перевірку ТОВ «Югвинпром» за податковою адресою: Одеська область, Білгород Дністровський район, с. Зоря, вул. Мира, буд. 349, адресою господарських об`єктів: Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Зоря, вул. Мира,349, Одеська область, Білгород-Дністровський район, с.Кулевча, вул.Свято-Миколаївська,28; Одеська область, Білгород-Дністровський район, с.Плахтіївка, вул.Сонячна,208, Тривалість перевірки - 10 діб, перевіряємий період з 13.09.2022 року - по дату закінчення фактичної перевірки. Мета здійснення контролю - дотримання вимог діючого законодавства у сфері обігу підакцизних товарів, ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, наявності ліцензій, свідоцтв.

13.01.2023 року посадовими особами ГУ ДПС в Одеській області складено акт відмови в допуску до перевірки, який зареєстровано за №585/15-32-09-01-17/34274461, про те, що головний бухгалтер ТОВ «Югвинпром» ОСОБА_1 не допустила працівників ГУ ДПС в Одеській області для проведення фактичної перевірки.

19.01.2023 року уповноваженою особою ГУ ДПС в Одеській області, на підставі вказаного вище акту від 13.01.2023р. та з посиланням на приписи ст.15 Закону України №481/95-ВР від 19.12.1995р. і ст.ст.80,81 ПК України, були прийняті розпорядження №16-р (внутрішні №152345 і №1152353), якими було анульовано 2 ліцензії на право оптової торгівлі алкогольними напоями реєстраційний номер 00073 та реєстраційний номер 00030.

Вважаючи вказані дії та рішення відповідача протиправними, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Вирішуючи справу по суті та повністю задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із обґрунтованості та доведеності позовних вимог та, відповідно, з протиправності дій та передчасності спірних рішень відповідача.

Колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали даної справи та наявні в них докази, в цілому погоджується із наведеними висновками суду першої інстанції та вважає їх обґрунтованими, з огляду на наступне.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена правова норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури та обирати лише встановлені законодавством способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Як слідує зі змісту приписів ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Так, як видно з положень п.1.1 ст.1 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI, з 01.01.2011р. він регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Як передбачено пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України, контролюючий орган має право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім НБУ), у т.ч. після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Так, у постанові від 21.02.2020р. у справі №826/17123/18 Судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів КАС ВС відступила від висновків Верховного Суду, які було викладено в постановах ВС від 13.03.2018р. (по справі №804/1113/16), від 24.05.2019р. (по справі №826/16221/15), від 03.10.2019р. (по справі №820/850/16), від 16.10.2019р. (по справі №820/11291/15), від 22.11.2019р. (по справі №815/4392/15) та сформулювала cвій правовий висновок, відповідно до якого, незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

Таким чином, питання дотримання контролюючим органом (відповідачем) процедури призначення і проведення перевірки є істотними для правильного вирішення справи по суті.

Отже, враховуючи вищевикладене, судова колегія, як і суд 1-ї інстанції, у цьому зв`язку зазначає, що рішення податкових органів не можуть ґрунтуватися на матеріалах перевірок, проведених з порушенням встановлених законом підстав (порядку), а тому, прийняті на підставі таких перевірок рішення підлягають безумовному скасуванню.

Разом з тим, у даній справі суд не повинен обмежуватись лише тільки дослідженням дотримання відповідачем процедурних питань, оскільки предметом розгляду в цій справі є встановлення факту правомірності та своєчасності прийнятих відповідачем на підставі акту про не допуск до перевірки від 13.01.2023р. №585/15-32-09-01-17/34274461 розпоряджень.

Як передбачено приписами п.75.1 ст.75 ПК України, контролюючі мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

А як слідує зі змісту положень пп.75.1.3 п.75.1 ст.75 ПК України, «фактичною» вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у т.ч. про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відповідно до вимог п.80.1 ст.80 ПК України, «фактична» перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Згідно із пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, як зокрема, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

Як встановлено судами обох інстанцій з матеріалів справи, безпосередньою підставою для винесення спірного наказу №115 від 12.01.2023р. та проведення даної «фактичної» перевірки, стали доповідна записка заступника начальника управління начальника відділу адміністрування акцизного податку управління контролю за підакцизними товарами ГУ ДПС в Одеській області А.Димитрова від 11.01.2023р. та лист ДПС України від 06.01.2023р. №585/7/99-00-09-02-01-07 (вх. №123/8 від 09.01.2023р.), з посиланням на повідомлення Національної поліції України від 22.12.2022р. №34954кл/24/9/1-2022/вс про факт виявлення (вилучення) в складських приміщеннях, розташованих у м.Києві, етикеток та незаконно виготовлених алкогольних напоїв.

Так, як вбачається зі змісту наявної у справі доповідної записки заступника начальника управління начальника відділу адміністрування акцизного податку управління контролю за підакцизними товарами ГУ ДПС в Одеській області А.Димитрова від 11.01.2023р., Державна податкова служба України, з метою контролю за виробництвом та обігом алкогольних напоїв, запобігання та виявлення порушень законодавства платниками податків, які здійснюють виробництво, зберігання, реалізацію алкогольних напоїв, своїм листом від 06.01.2023р. №585/7/99-00-09-02-01-07 (вх. №123/8 від 09.01.2023р.), повідомила ГУ ДПС в Одеській області про отримання від Національної поліції України листа від 22.12.2022р. №34954кл/24/9/1-2022/вс, в якому повідомлялося про факт виявлення і вилучення в ході проведення обшуків складських приміщень за адресою: м. Київ, вул. Електротехнічна,47 , етикеток для алкогольних напоїв, а також незаконно виготовлених алкогольних напоїв, які, в свою чергу, згідно висновків експертів ДНДЕКЦ МВС України від 18.11.2022р. №СЕ-19-22/25511-ФХД та ДСУ «Головне бюро судово-медичної експертизи МОЗ України» від 22.12.2022р. № 243/22, не відповідають вимогам ДСТУ та можуть нести загрозу здоров`ю людини.

Також, у вищезазначеній доповідній записці, окрім іншого було вказано, що серед вилучених напоїв, по яким була проведена експертиза, нібито була і підакцизна продукція, яка вироблена на виробничих потужностях ТОВ «Югвинпром», розташованих за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Зоря, вул.Мира,349.

Однак, при цьому, судова колегія одночасно звертає увагу на те, що матеріали даної справи не містять ані будь-яких доказів зазначеного вище факту, ані будь-якої фото/відео-фіксації, ані листа НП України від 22.12.2022р. №34954кл/24/9/1-2022/вс, ані висновків експертів від 18.11.2022р. №СЕ-19-22/25511-ФХД і від 22.12.2022р. № 243/22. Не пред`являлися ці документи і представнику підприємства позивача разом із копією наказу на проведення фактичної перевірки, як і не були вони надані представниками відповідача і до судів 1-ї та 2-ї інстанцій.

Далі, окрім того, у цій доповідній записці також було зазначено й про те, що станом на 01.12.2022 року залишки виноматеріалів складають 371692,40 дал, вин виноградних - 8778,60 дал, шампанського та ігристих вин - 2540,50 дал, сидру та перрі - 10898,55 дал. Інформація з відкритих джерел щодо порушень законодавства ТОВ «Югвинпром» () відсутня. Інформація щодо застосування платником податків схем ухилення від оподаткування або схем мінімізації не надходила.

Також, у цій доповідній записці одночасно було викладено і пропозицію про необхідність, з метою контролю за виробництвом та обігом алкогольних напоїв, запобігання та виявлення порушень законодавства платниками податків, які здійснюють виробництво, зберігання, реалізацію алкогольних напоїв, та керуючись п.п.1.2.2 п.1.2 розподілу І Наказу ДПС України від 04.09.2020р. №470 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної податкової служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків», п.2.2 «Положення про управління контролю за підакцизними товарами ГУ ДПС в Одеській області «щодо організації проведення фактичних перевірок платників податків», п.п.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України, у наданні дозволу на проведення «фактичної» перевірки ТОВ «Югвинпром» за адресами здійснення діяльності: 1) Одеська область, Білгород-Дністровський район, с.Зоря, вул.Миру,349, 2) Одеська область, Білгород-Дністровський район, с.Кулевча, вул.Свято-Миколаївська,28 та 3) Одеська область, Білгород-Дністровський район, с.Плахтіївка, вул.Сонячна,208.

В свою чергу, як вбачається з листа ДПС України від 06.01.2023р. №585/7/99-00-09-02-01-07, окрім вже зазначеного вище, в ньому також було вказано про необхідність проведення з 10.01.2023р. «фактичних» перевірок ТОВ «Фірма «ДІСНА» (м.Київ) за адресами місць зберігання алкогольних напоїв, в ході яких дослідити питання обігу алкогольних напоїв відповідності фактичних залишків алкогольних напоїв з даними бухгалтерського обліку, тощо. У разі виявлення алкогольних напоїв, зазначених у висновках експертизи ДНДЕКЦ МВС України від 18.11.2022р. №СЕ-19-22/2551-ФХД та ДСУ «Головне бюро судово-медичної експертизи МОЗ України від 22.12.2022р. №243/22, вжити заходів щодо недопущення у подальшому їх реалізації. Інформацію про результати виконаної роботи, згідно з додатком, надати Департаменту контролю за підакцизними товарами ДПСУ в термін до 23.01.2023р.

Отже, на думку суду, відповідачем, в даному конкретному випадку, фактично було отримано від ДПСУ інформацію про необхідність здійснити функції, визначені законом у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, а не про наявність порушень законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками.

Так, як свідчать положення пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України, в ньому фактично поєднано 2 (дві) окремі підстави для призначення проведення «фактичної» перевірки: першою підставою є наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення платником податків вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а другою (самостійною, незалежною від першої) підставою є здійснення функцій, визначених законом у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Також, ця норма ПКУ дозволяє проведення фактичної перевірки, у тому числі і на виконання функцій контролюючого органу, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, які, в силу приписів ст.16 Закону №481/95-ВР, покладені на відповідача.

При цьому, також слід зазначити, що аналогічна правова позиція з цього спірного питання відображена і у постановах Верховного Суду від 07.11.2019р. у справі №140/391/19, від 10.04.2020р. у справі №815/1978/18, від 03.11.2022р. у справі №320/8042/21, які в силу, ч.5 ст.242 КАС України, мають враховуються судами при застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Окрім того, у постанові від 05.11.2018р. у справі №803/988/17 Верховний Суд з цього приводу також вказав, що здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального є самостійною обставиною з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання за умови дотримання процедурних питань (прийняття наказу, вручення наказу, направлень, пред`явлення службових посвідчень) та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства.

У цьому випадку достатньо лише факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин (виробництво і обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального).

Отримання ж в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства для призначення «фактичної» перевірки необхідно виключно в частині проведення контролю за виробництвом, обліком, зберіганням та транспортуванням спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків.

Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, судова колегія, як і суд 1-ї інстанції, вважає доводи представника позивача щодо протиправності оскаржуваного наказу на проведення фактичної перевірки необґрунтованими, оскільки цей наказ відповідача містить дату його видання, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта, який перевіряється, адреси здійснення діяльності, мету перевірки, вид перевірки, дату початку перевірки, її тривалість, період діяльності, який буде перевірятися, підпис заступника начальника ГУ ДПС у Одеській області та печатку.

Стосовно ж доводів представника позивача про те, що посадові особи податкового органу нібито з`явились на перевірку в неповному (т.б. значно меншому) складі, ніж було зазначено в направленнях на перевірку, то судова колегія, як і суд 1-ї інстанції, також вважає і ці доводи необгрунтованими, оскільки, згідно із нормами п.80.7 ст.80 ПК України, фактична перевірка може проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

Що ж стосується інших доводів представника позивача про відсутність на підприємстві на дату початку перевірки відповідної «уповноваженої особи», то судова колегія з цього приводу зазначає таке.

Так, як вбачається зі змісту адміністративного позову та пояснень до акту відмови в допуску до перевірки, наказ на проведення спірної фактичної перевірки від 12.01.2023р. №115-п та направлення на цю перевірку посадовими особами контролюючого органу фактично були пред`явлені менеджеру ОСОБА_2 та головному бухгалтеру ТОВ «Югвинпром» ОСОБА_1, які не є належними «уповноваженими особами» підприємства у вирішенні питань допуску до будь-якої перевірки та не мають прав і повноважень представляти товариство без відповідної довіреності.

На підтвердження вказаного факту представник позивача посилається розділи 1 і 10 Статуту ТОВ «Югвинпром», в яких чітко зафіксовано, що учасником (засновником) ТОВа - є ОСОБА_3 , а директором - ОСОБА_4, який, в свою чергу, і наділений виключним правом підпису, а також правом представляти та захищати інтереси підприємства без довіреності.

Разом з тим, судова колегія, як і суд 1-ї інстанції, не може у повній мірі погодитися з такими твердженнями представника позивача, оскільки як вже вказувалося вище, приписами пп.80.2.2,80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України прямо визначено, що копія наказу про проведення фактичної перевірки вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки.

Тобто, вказані норми ПКУ не передбачають обов`язку контролюючого органу вручення наказу на проведення перевірки та інших документів виключно директору, як особі, яка має право діяти від імені підприємства без довіреності, або особі яка має право підпису, а тому, відповідно, факт вручення наказу особі, яка здійснює розрахункові операції на підприємстві, яке перевіряється, т.б. бухгалтеру, є правомірним.

Однак, в свою чергу, судова колегія вважає, що суд 1-ї інстанції, в даному випадку, цілком обґрунтовано звернув увагу на той факт, що відповідно до пояснень, доданих до акту відмови від допуску до перевірки, головним бухгалтером та менеджером товариства було повідомлено посадових осіб відповідача про те, що директор ТОВ «Югвинпром» тимчасово відсутній (з поважних причин) лише тільки 13.01.2023р. до 16 години (т.2 а.с.36,37) та одночасно запропоновано опечатати усі склади підприємства, внести відповідний запис в журнал перевірок та приступити до проведення призначеної перевірки наступного дня.

Проте, як свідчать матеріали справи, посадові особи відповідача, які прибули на перевірку, відмовились чекати як на повернення директора, так і вносити відповідний запис в журнал перевірок, а також відмовились і від будь-яких інших пропозицій вказаних вище працівників підприємства та, в свою чергу, наполягали на наданні доступу на територію підприємства і складів саме «негайно».

Між тим, як вбачається зі змісту спірного наказу №115-п від 12.01.2023р., дану «фактичну» перевірку було призначено терміном на 10 діб, т.б. з 13.01.2023р. по 23.01.2023р.

Однак, не зважаючи на наявність цього 10-денного строку для проведення перевірки, відповідачем, в даному випадку, після 13.01.2023р. так і не було вчинено будь-яких активних дій щодо проведення перевірки в інший день з урахуванням отриманої від співробітників підприємства інформації та пропозицій.

Окрім того, також не зайвим буде звернути увагу й на стан здоров`я головного бухгалтера ОСОБА_1 13.01.2023р. (т.б. в день перевірки), яка, в свою чергу, як свідчать матеріали справи, не приймала участь у складанні акту відмови у допуску до перевірки, оскільки через вчинення на неї посадовими особами контролюючого органу психологічного тиску, фактично втратила свідомість, в зв`язку із чим, їй була викликана швидка медична допомога, що підтверджується відповідними доказами (т.1 а.с.143,144).

Таким чином, приймаючи до уваги вищевикладені обставини та наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, судова колегія вважає, що суд 1-ї інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що акт відмови у допуску до перевірки фактично було складено посадовими особами відповідача передчасно та без врахування конкретних обставин, які мали місце 13.01.2023р., оскільки останнім ні що не заважало або дочекатися приїзду директора, або погодитись на пропозицію бухгалтера опечатати усі склади підприємства та провести перевірку за участю директора наступного дня (т.б. 14.01.2023р.) або в іншій день протягом 10-ти відведених наказом №115 для здійснення цієї перевірки.

Далі, що ж стосується безпосередньо спірних розпоряджень, прийнятих уповноваженою особою ГУ ДПС в Одеській області 19.01.2023р., т.б. через 6 днів з дня складання акту відмови у допуску до перевірки та за 4 доби до дня закінчення строку перевірки, то з цього приводу судова колегія вважає за необхідне зазначити наступне.

Як загально відомо, основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України безпосередньо визначає Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» №481 від 19.12.1995р. (із змін. та доп.).

Так, як передбачено приписами ст.15 вказаного Закону №481, оптова торгівля на території України алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, здійснюється за наявності у суб`єктів господарювання (у т.ч. іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності відповідної ліцензії на оптову торгівлю алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах.

Як вбачається зі змісту положень ч.52 ст.15 Закону України №481, ліцензія анулюється шляхом прийняття органом, який видав ліцензію, відповідного розпорядження на підставі, зокрема, встановлення факту відсутності суб`єкта господарювання (у т.ч. іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) за місцезнаходженням та/або за місцезнаходженням провадження діяльності, які зазначені у виданій ліцензії; відмови, без законодавчих підстав, від доступу представника контролюючого органу до проведення перевірки відповідно до вимог ст.ст.80,81 ПК України, на підставі акту, складеного посадовими (службовими) особами податкового органу, який засвідчує факт відмови.

Згідно із ч.53 ст.15 цього ж Закону №481, ліцензія анулюється та вважається «недійсною» з моменту одержання суб`єктом господарювання розпорядження про її анулювання в електронній формі засобами електронного зв`язку.

При цьому, слід зазначити, що аналогічні положення (але більш розширені і конкретизовані) містяться і в нормах ст.3 даного Закону України №481, згідно з якими, ліцензія анулюється шляхом прийняття органом, який видав ліцензію, відповідного рішення про анулювання у формі розпорядження про таке анулювання на підставі акта, що засвідчує факт відмови суб`єкта господарювання (у т.ч. іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) та/або його посадових осіб (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) без законних підстав у допуску уповноважених представників контролюючого органу до проведення перевірки, складеного відповідно до вимог п.81.2 ст.81 ПК України. При чому, як чітко визначено цими нормами, до такого акту повинні долучатися мультимедійна інформація щодо фіксації зазначеного факту технічними приладами та/або технічними засобами, що здійснюють або мають функції фото- кінозйомки, відеозапису чи звукозапису, та/або засобами фото-, кінозйомки, відеозапису чи звукозапису.

Окрім того, на що ще необхідно звернути увагу, так це на те, що в нормах ст.3 даного Закону №481 чітко і прямо визначено, що розпорядження про анулювання ліцензії приймається на 16-й (шістнадцятий) робочий день з дня, наступного за днем вручення суб`єкту господарювання акту, що є підставою для анулювання ліцензії.

Таким чином, вище перелічені норми ст.ст.3,15 Закону України №481 фактично встановлюють певний порядок (процедуру) прийняття рішення про анулювання ліцензії, а саме, наявність конкретних підстав для прийняття такого рішення, які чітко визначені даним законом та конкретні строки прийняття цього рішення.

В даному ж конкретному випадку, як вже зазначалося вище, посадові особи контролюючого органу, які прибули в офіс ТОВ «Югвинпром» 13.01.2023р. у «неповному» складі для проведення «фактичної» перевірки, не зважаючи на прохання головного бухгалтера дочекатися приїзду тимчасово відсутнього директора (до 16.00) або опечатати склади підприємства, внести запис в журнал перевірок та провести перевірку наступного дня (т.б. 14.01.2023р.), в той же день, т.б. 13.01.2023р. (о 13.00), без будь-якої фото/відео-фіксації (що є порушенням вимог ст.3 ЗУ №481), склали акт не допуску до перевірки (примірник якого вручили ОСОБА_1 13.01.2023р.), а вже 19.01.2023р., т.б. через 6 днів (а не через 16 днів як чітко визначено ст.3 ЗУ №481) з дня складання акту відмови у допуску до перевірки та за 4 доби до дня закінчення визначеного наказом №155 від 12.01.2023р. (який, до речі, 17.01.2023р. був оскаржений до суду, справа №420/771/23) 10-денного строку перевірки (23.01.2023р.), уповноважена особа відповідача прийняла оскаржувані розпорядження №16р.

Отже, враховуючи вищевикладені обставини та норми ст.ст.3,15 Закону України №481, судова колегія, оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, вважає, що суд 1-ї інстанції дійшов обґрунтованого висновку як про передчасність складання посадовими особами відповідача акту про відмову в допуску до перевірки від 13.01.2023р. (оскільки у податкового органу була наявна можливість приступити до перевірки наступного дня або в іншій день з 10-ти визначених наказом), так і про передчасність та недотримання встановлених законом порядку (процедури) і строків прийняття спірних розпоряджень від 19.01.2023р. №16-р., які дійсно підлягають скасуванню, як протиправні.

При цьому, одночасно також слід звернути увагу й на те, що подібну правову позицію з цих спірних питань висловив Верховний Суд, зокрема, у своїй постанові від 11.05.2023р. (по справі №500/5559/21), а також Шостий апеляційний адміністративний суд у постанові від 25.04.2023р. по аналогічній справі №320/456/23, учасником якої було ТОВ «Фірма «Дісна»» (фактично через дії якого і була призначена спірна перевірка ТОВ «Югвинпром»).

І на останнє, судова колегія вважає за необхідне прийняти до уваги і ще раз наголосити на тому, що згідно з вимогами цивільного та податкового законодавства існує презумпція правомірності рішень платника податків і усі сумніви також трактуються на користь останнього, а юридична відповідальність, в свою чергу, має виключно індивідуальний характер.

До того ж, також слід зазначити і про те, що зі змісту приписів ст.ст.9,77 КАС України слідує, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст.90 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

А згідно із ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову, що, у свою чергу, в даному випадку не було відповідним чином реалізовано апелянтом при розгляді справи в судах 1-ї та 2-ї інстанцій.

Інші доводи апеляційної скарги на правомірність висновків суду 1-ї інстанції не впливають і не дають підстав для висновку, що судом 1-ї інстанції при розгляді справи було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи чи порушено норми процесуального права.

Таким чином, при винесенні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було дотримано всіх вимог процесуального законодавства, а тому, відповідно, відсутні будь-які законні підстави для його скасування.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За правилами ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення (або ухвалу) суду - без змін, якщо визнає, що суд 1-ї інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.308,311,315,316,321,322,325,328,329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області - залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2023 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст.328 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено: 14.06.2023р.

Головуючий у справі

суддя-доповідач: Ю.В. Осіпов

Судді: І.П. Косцова

В.О. Скрипченко