Справа № 215/179/23
Суддя: Юхно Ірина Валеріївна
Дата ухвалення: 2023-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

17 квітня 2023 року Справа № 215/179/23

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Юхно І.В., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до депутата голови Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради Кушніра Сергія Івановича про встановлення наявності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень, -

ВСТАНОВИВ:

13.01.2023 до Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Криворізької міської ради, у якому просить суд:

«- встановлення наявності компетенції (повноважень) Депутата голови комітету ТЕРНІВСЬКОІ районної у м.Кривий Ріг ради Кушніра Сергія Івановича у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень за результатом розгляду заяви від 11.07.22р вх С-344-П ініцювати прийняття рішення в межах ст 1, 3, 22, 46, 144 Конституції України та зобов`язати прийняти рішення в розумінні п 19 с 1 ст 4 КАСУ дія якого вичерпується його виконанням;

- встановлення наявності компетенції (повноважень) Депутата голови комітету ТЕРНІВСЬКОІ районної у м. Сергія Івановича у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень за результатом розгляду заяви прийняти рішення, яким забезпечити Право на прожитковий мінімум в межах гарантій ст 3,21,46 Конституції України чим спряти виконанню методики ст 1 ЗУ «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» і визнати відмову від такої процедури протиправною бездіяльністю та зобовязати таку процедуру виконати;

- встановлення наявності компетенції (повноважень) Депутата голови комітету ТЕРНІВСЬКОІ районної у м.Кривий Ріг ради ОСОБА_2 у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень за результатом розгляду заяви від 11.07.22р вх С-344-П ініцювати прийняття рішення, яким забезпечити умови приняття на посаду позаштатного працівника чим гарантувати права на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у повному обсязі і визнати відмову від такої процедури протиправною бездіяльністю та зобовязати виконати таку процедуру до п 1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників затвердженої спільним наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 29 липня 1993 р. № 58 зареєстрованим у Міністерстві юстиції України від 17.08.1993 р. № 110 зі змінами;

- встановлення наявності компетенції (повноважень) Депутата голови комітету ТЕРНІВСЬКОІ районної у м.Кривий Ріг ради ОСОБА_2 у сфері управління за результатом розгляду заяви від 11.07.22р вх С-344-П погодити зі мною нову дату розгляду заяви від 24.11.20р вхС-672 на виконання рішення від 08.12.21 р Дніпропетровського окружного адміністративного суду справи №215/3190/21 визнати відмову від такої процедури протиправною бездіяльністю та зобов`язати надати на окремих листах дві копії заяви від 11.07.22р вх С-344-П.».

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.01.2023 у справі №215/179/23 позовну заяву ОСОБА_1 передано за підсудністю до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

23.02.2023 матеріали адміністративної справи №215/179/23 надійшли до Дніпропетровського окружного адміністративного суду та на підставі Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.02.2023 передані на розгляд головуючому судді Юхно І.В.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.02.2023 прийнято до свого провадження адміністративний позов ОСОБА_1 ; адміністративний позов було залишено без руху та запропоновано позивачу протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали усунути недоліки позовної заяви шляхом надання до суду: - документу, що підтверджує сплату судового збору у розмірі та порядку, встановлених чинним законодавством України; - додатків до позовної заяви для направлення відповідачеві у справі.

Копію ухвали направлено засобами поштового зв`язку на адресу, зазначену позивачем в позовній заяві, та згідно з наявною у матеріалах справи копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення отримано позивачем 04.04.2023. Тобто, строк для усунення недоліків з урахуванням ч.6 ст.120 КАС України до 10.04.2023.

13.04.2023 засобами поштового зв`язку надійшла заява про поновлення провадження по справі усунення недоліків (направлена до суду 06.04.2023), в якій позивач просить суд:

- звільнити від сплати судового збору у звязку з доходом у 2393грн, який менше рівня прожиткового мінімуму 2684грн і з захистом соціальних прав ст 46 Конституції України.

В обґрунтування означеної заяви вказано, що «Суддя з хибних причин дозволяє собі не підкорюватис ч 5 ст 77, 248 КАС України , ст 8 ЗУ «Про судовий збір» і вимагати інші данні про доходи, яких у мене не має і не може бути та не зважає на доказ довідки про доходи. Суд ігнорує і не оціннює специфічний, доречний та важливий аргумент по справі, що сплата судових витрат, не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права. В справі відсутні процесуальні документи, які свідчать про зясування суддею обставин щодо наявності у мене відповідних пільг та належного майнового положення…». На думку позивача, « ОСОБА_3 помилкового вважає, що я не є членом малозабезпеченої сім`ї з доходом у 2393гр, який менше і не важає, що предметом позову є захист соціальних прав».

До заяви було додано копію відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків від 14.03.2023 №3320/0481-23-03319 стосовно позивача за 2022 рік, згідно з якими сукупний дохід ОСОБА_1 за 2022 рік склав 28716,00 грн.

Вирішуючи клопотання про звільнення позивача від сплати судового збору, суд виходить із наступного.

Згідно з положеннями частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI (далі Закон №3674-VI).

Так, за положеннями частини 1 статті 4 Закону №3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Абзацом четвертим статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» від 03.11.2022 №2710-IX передбачено, що прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць з 1 січня 2023 року становить 2684 гривні.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини 3 статті 4 Закону №3674-VI ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до адміністративного суду позову немайнового характеру, який подано фізичною особою 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2684,00 грн. х 0,4 = 1073,60 грн.).

Частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір» визначено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

За приписами частини другої вищевказаної статті суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Таким чином, суд зазначає, що вищенаведений перелік осіб є вичерпним.

При цьому, суд звертає увагу, що особа, яка заявляє клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, повинна навести доводи, подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Разом з тим, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

Так, відповідно до позиції Пленуму Вищого адміністративного суду України від 05.02.2016 «Про судову практику застосування адміністративними судами окремих положень Закону України від 08.07.2011 р. № 3674-VІ «Про судовий збір» у редакції Закону України від 22.05.2015 р. № 484-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих акті України щодо сплати судового збору», визначено, що при зверненні до суду із заявою про відстрочення або розстрочення сплати судового збору особа повинна додати до такої заяви належні документи на підтвердження факту відсутності таких коштів для сплати судового збору.

Також у постанові Верховного Суду від 24.01.2020 року у справі № 815/2320/18 касаційний суд зробив акцент на тому, що в кожному конкретному випадку суд установлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі поданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням. Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди мають встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку, тощо), рухомого, нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (п. 44 рішення Європейського Суду з прав людини у справі Княт проти Польщі, заява № 71731/01; п. 63-64 рішення Європейського Суду з прав людини у справі Єдамський та Єдамська проти Польщі, заява № 73547/01).

В ухвалі від 08.12.2020 р. № 215/1907/20 Верховний Суд зазначив, що доказами неможливості сплати судового збору можуть слугувати, зокрема, документ, з якого можна буде визначити сукупний розмір його доходу за попередній рік (зокрема, відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків за рік, що передує зверненню до суду, які надаються органами Державної фіскальної служби тощо).

Так, на підтвердження скрутного майнового стану та неможливості сплати судового збору на момент подання даного адміністративного позову ОСОБА_1 надав копію відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків від 14.03.2023 №3320/0481-23-03319 стосовно позивача за 2022 рік, згідно з якими сукупний дохід ОСОБА_1 за 2022 рік склав 28716,00 грн.

Тобто, сума судового збору у розмірі 1073,60 грн. не перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача фізичної особи за 2022 рік: 28716,00 грн. х 5% = 1435,80 грн.

Отже, ОСОБА_1 не надано до суду доказів на підтвердження того, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру його річного доходу за попередній календарний рік перед зверненням до суду.

Поряд із цим, суд наголошує, що предметом спору є правомірність або неправомірність дій щодо розгляду заяви від 11.07.22 р. вх.С-344-П.

Водночас, відповідно до Конституції України, систему соціальних прав становлять: право на відпочинок (ст. 45 Конституції України); право на соціальний захист (ст. 46 Конституції України) право на житло (ст. 47 Конституції України); право на охорону здоров`я (ст. 49 Конституції України); право на безпеку довкілля (ст. 50 Конституції України) (соціально-екологічне право).

Отже, право на звернення громадян (ст. 40 Конституції України) не входить до системи соціальних прав, у зв`язку з чим суд вважає безпідставними посилання позивача на те, що предметом є захист його соціальних прав.

Також, судом враховується те, що відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 року у справі «Креуз проти Польщі» «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

З огляду на викладене та з урахуванням того, що позивачем не надано суду належних доказів в обґрунтування обставин, що унеможливлюють сплату судового збору, підстави для звільнення від сплати судового збору, які зазначені позивачем у заяві, не можуть бути визнані поважними, а тому, задоволенню не підлягають.

При цьому, суд звертає увагу на правову позицію щодо відмови ОСОБА_1 у звільненні від сплати судового збору, яка викладена в ухвалах Верховного Суду від 27.01.2020 року у справах № 215/4776/18, №215/3308/18, №215/2630/19, від 27.12.2019 року у справах № 215/1558/19 та № 215/3553/17, від 28.04.2020 року у справі № 215/4776/18, яка в силу вимог ч.5 ст.242 КАС України, має бути врахована судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Крім того, суд звертає увагу, що позивачем не було надано до суду додатків до позовної заяви для направлення відповідачеві у справі.

У встановлений судом строк, а саме: до 10.04.2023 включно, позивач не усунув недоліки позовної заяви.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Частиною 5 зазначеної статті передбачено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Оскільки 15.04.2023-16.04.2023 були вихідними днями, суд вирішує питання про повернення позовної заяви на підставі ч.6 ст.120 КАС України в перший робочий день 17.04.2023.

Суд зазначає, що станом на 17.04.2023 позивач не виконав вимоги ухвали суду.

З огляду на вищезазначене, враховуючи вищенаведені норми, суд вважає за необхідне повернути позовну заяву позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись статтями 169, 248, 256 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до депутата голови Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради Кушніра Сергія Івановича про встановлення наявності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати позивачеві разом з матеріалами адміністративного позову.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до частини 8 статті 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 КАС України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 КАС України.

Суддя І.В. Юхно