Справа № 626/1599/23
Суддя: Дудченко В. О.
Дата ухвалення: 2023-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 626/1599/23
Провадження № 2-а/626/12/2023
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

16.06.2023 року м. Красноград

Суддя Красноградського районного суду Харківської області Дудченко В.О., перевіривши матеріали адміністративної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною, зобов`язання вчини певні дії та стягнення суми недоотриманої пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

13 червня 2023 року від позивача ОСОБА_1 до Красноградського районного суду Харківської області надійшла адміністративна позовна до Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною, зобов`язання вчини певні дії та стягнення суми недоотриманої пенсії в якій просить:

- визнати бездіяльність суб`єкта владних повноважень протиправною, а саме Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій області, (, яке розташоване за адресою: Донецька область, Краматорський район, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3), що полягає в обмеженні Відповідачем суми недоотриманої пенсії, яка входить до складу спадщини, на яку видане свідоцтво і яка складається з недоотриманої пенсії у розмірі 111 509,77 гривень (сто одинадцять тисяч п`ятсот дев`ять грн. 77 коп.), нарахованої ГУ ПФУ в Д/о в порядку недоотриманої пенсії, яка належала до виплати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічним терміном;

- зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Донецькій області, (, яке розташоване за адресою: Донецька область, Краматорський район, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3), включити до складу спадщини після смерті ОСОБА_2 всієї суми недоотриманої пенсії, яка входить до складу спадщини, на яку видане свідоцтво і яка складається з недоотриманої пенсії у розмірі 111 509,77 гривень (сто одинадцять тисяч п`ятсот дев`ять грн. 77 коп.), нарахованої ГУ ПФУ в Д/о в порядку недоотриманої пенсії, яка належала до виплати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 без обмеження будь яким строком, та визначити інший належний спосіб виплати недоотриманої пенсії, ніж визначений Порядком №1165;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, яке розташоване за адресою: Донецька область, Краматорський район, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3), на користь Позивача - ОСОБА_1 всієї суми недоотриманої пенсії, яка входить до складу спадщини, на яку видане свідоцтво і яка складається з недоотриманої пенсії у розмірі 111 509,77 гривень (сто одинадцять тисяч п`ятсот дев`ять грн. 77 коп.), нарахованої ГУ ПФУ в Д/о в порядку недоотриманої пенсії, яка належала до виплати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позов обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебував на обліку в ГУПФУ в Д/о та отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» та мав статус внутрішньо переміщеної особи.

Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається з недоотриманої пенсії. Відповідно до Витягу № 69865440 від 29.08.2022 про реєстрацію в Спадковому реєстрі, наданого приватним нотаріусом Ковтун Л.О., 29.08.2022 зареєстрована (заведена) спадкова справа (номер у спадковому реєстрі 69620507).

13.02.2023 року приватним нотаріусом Красноградського районного нотаріального округу Харківської області видано свідоцтво про право на спадщину за законом (спадкова справа № 157/2022), яка складається з недоотриманої пенсії у розмірі 111 509,77 гривень (сто одинадцять тисяч п`ятсот дев`ять грн. 77 коп.), нарахованої ГУ ПФУ в Д/о в порядку недоотриманої пенсії, яка належала до виплати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується довідкою «Щодо суми недоотриманої пенсії ОСОБА_2 », виданою 06.10.2022 ГУПФУ в Д/о за № 0500-1517-8/60005.

15.02.2023 Позивач ( ОСОБА_1 ) звернувся до відділу обслуговування громадян №12 Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області та подав заяву про виплату недоотриманої пенсії ОСОБА_2 .

На звернення Позивача ( ОСОБА_1 ) від 08.05.2023 № ВЕБ 05001-Ф-С-23- 095959, ГУПФУ в Д/о листом від 05.06.2023 № 10294-9340/Л-02/8-0500/23 повідомило, що «Виплата сум пенсії, що належала пенсіонеру і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, врегульовано ст. 52 Закону України від 09.07.2023 №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон №1058), в тому числі і в частині їх виплати спадкоємцям, за умови надання свідоцтва про право на спадщину, де спадковим майном зазначено пенсію померлого пенсіонера». Цим же листом ГУПФУ в Д/о повідомляє, що «Сума недоотриманої пенсії ОСОБА_2 розрахована з урахуванням ч. 1 ст. 46 Закону №1058 за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, де датою звернення є день надання Вами заяви від 15.03.2022 про виплату недоотриманої пенсії, яка увійшла до складу спадщини, з усіма необхідними документами.

Таким чином, сума недоотриманої пенсії ОСОБА_2 за період з 14.02.2020по 31.03.2022 склала 97087,26 грн.».

Таким чином, згідно вказаного листа, Відповідачем протиправно призначена сума недоотриманої пенсії в сумі 97087,26 грн., а не 111 509,77 гривень (сто одинадцять тисяч п`ятсот дев`ять грн. 77 коп.), як зазначено в Довідці «Щодо суми недоотриманої пенсії ОСОБА_2 », виданою 06.10.2022 ГУПФУ в Д/о за № 0500- 1517-8/60005 та Свідоцтві про право на спадщину за законом від 13.02.2023 та яка обліковується в ГУПФУ в Д/о та включена до переліку отримувачів станом на 1 січня 2023 року та буде виплачена на умовах окремого Порядку №1165 після затвердження відповідних бюджетних призначень.

Також, Позивач ( ОСОБА_1 ) стверджує, що його батько - ОСОБА_2 ніколи не подавав до уповноважених державних органів будь-якої заяви про відмову від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, тому Відповідачем протиправно та безпідставно застосовано порядок виплати недоотриманої пенсії у спосіб, визначений Порядком №1165.

Враховуючи вищевикладене позивач вважає (бездіяльність) дії Відповідача є протиправними.

Розглянувши матеріали позову, суд дійшов до наступних висновків.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) у пункті 24 рішення в справі «Сокуренко і Стригун проти України» від 20 липня 2006 року (заяви №29458/04 та №29465/04) вказав, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Крім того, ЄСПЛ у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Занд проти Австрії» (Zand v. Austria, заява № 7360/76) зазначив, що поняття «суд, встановлений законом» у частині 1 статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів». З огляду на це не вважається судом, встановленим законом, орган, який, не маючи юрисдикції, здійснює судовий розгляд на підставі практики, яка не передбачена законом.

За приписами частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах.

Публічно-правовим спором відповідно до пункту 2 частини першої статті 4 КАС України є спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Питання виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера врегульовано ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно до якої сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну.

У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Статтею 1216 Цивільного кодексу України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1217 вказаного Кодексу спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1227 вказаного Кодексу суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліменти, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Згідно з абз. 1 частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Отже, відповідно до наведених положень законодавства відповідним членам сім`ї померлого пенсіонера (членам сім`ї, що проживали разом з пенсіонером на день його смерті або перебували на його утриманні) надається право на звернення за виплатою суми недоотриманої таким пенсіонером пенсії протягом шести місяців з дня відкриття спадщини або ж вказаним особам чи іншим спадкоємцям після цього строку після того, як пенсія, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, увійшла до складу спадщини.

Таке право реалізується шляхом звернення до органу Пенсійного фонду України із заявою та відповідними документами.

Позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, куди увійшла недоотримана сума пенсії, що належала померлому пенсіонеру.

У правовідносинах, пов`язаних із реалізацією права на спадщину, реалізується не публічний, а приватний інтерес. Фактично метою звернення позивача до суду є захист права на включення до спадщини усієї суми недоодержаної пенсії, що свідчить про наявність спору про право.

Таким чином, між сторонами у даному випадку виник спір про цивільне право, предметом якого майновий інтерес позивача, як спадкоємця, щодо включення до спадкової маси за рахунок пенсії, що належала спадкодавцеві, однак не була ним одержана за життя. Тому спір має приватноправовий характер і підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Аналогічний висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року в справі № 286/3516/16-ц (провадження № 14-95цс19) та від 03 квітня 2019 року в справі № 808/1346/18 (провадження № 11-1499апп18).

Згідно ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Крім того, висновки суду щодо розгляду даної справи за правилами цивільного судочинства також підтверджено постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 20.12.2018 по справі № 743/1218/17 (провадження № 61-30429св18), яка розглядалася за правилами ЦПК та в якій зазначено, що право позивача на визначену Законом виплату недоотриманої її спадкодавцем пенсії, спадщину на яку вона оформила у встановленому законом порядку, підлягає реалізації і захисту.

Спір має приватно-правовий характер і не пов`язаний із захистом прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єкта владних повноважень, що виключає його розгляд у порядку адміністративного судочинства.

Отже, вирішення спору не належить до юрисдикції адміністративних судів, яка встановлена статтею 19 Кодексу адміністративного судочинства України, і, відповідно, позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, а підлягає розгляду місцевим загальним судом в порядку цивільного судочинства.

За приписами з ч. 1 ст. 23 Цивільного процесуального кодексу України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, оскільки позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Окремо суд зазначає, що відповідно до ч. 5 ст. 170 КАС України, повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі.

Керуючись статтями 19, 170, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною, зобов`язання вчини певні дії та стягнення суми недоотриманої пенсії.

Роз`яснити позивачу, що розгляд даної справи віднесено до суду загальної юрисдикції в порядку цивільного судочинства.

Роз`яснити позивачу, що повторне звернення до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Суддя