Справа № 320/1753/23
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції: Брагіна О.Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2023 року Справа № 320/1753/23

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Губської Л.В., Карпушової О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ДС Пром Груп» на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2023 року у справі

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ДС Пром Груп»

до Головного управління Державної податкової служби у Київській області

про визнання протиправними та скасування

податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Історія справи.

1. 30.12.2022 товариство з обмеженою відповідальністю «ДС Пром Груп» (далі - Позивач) звернулося до суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Київській області (далі - Відповідач) про визнання протиправними та скасування податкові повідомлення-рішення від 17.12.2021 № та № (форми «ПС» та «С»).

2. Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 06.02.2023 позовна заява була залишена без руху.

3. На виконання вимог вказаної ухвали суду Позивачем подана заява про поновлення пропущеного строку звернення до суду та відповідні документи.

4. Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 17.04.2023 позовну заяву повернуто.

Постановляючи таку ухвалу, суд виходив з того, що позовна заява подана з пропуском строку звернення до суду та поважні причини пропуску такого строку відсутні.

5. Не погоджуючись з такою ухвалою суду, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, зазначаючи, що позов у цій справі подано під час дії воєнного стану та вторгнення загарбників на територію України.

Апелянт посилається також на постійні повітряні тривоги, перебої та відключення електроенергії, зокрема в період з липня по грудень 2022 року.

Разом з тим Апелянт зазначає, що наказом № 29/07-05 від 29.07.2022 на підприємстві Позивача було оголошено простій не з вини працівників на період з 01.08.2022 по 31.12.2022.

Означені обставини, за твердженням Апелянта, призвели до пропуску ним строку звернення до суду з позовом у цій справі.

З цих та інших підстав Апелянт вважає, що оскаржувана ним ухвала суду прийнята за неповно встановлених обставин та з порушенням норм процесуального права.

6. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.05.2023 було відкрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою позивача, встановлено строк для подання відзиву на неї та призначено судовий розгляд справи.

7. У строку, установлений судом, відзив на апеляційну скаргу не надходив.

8. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду - без змін з наступних підстав.

9. Обставини, установлені судом першої інстанції.

17.12.2021 Відповідачем у відношенні Позивача прийнято податкові повідомлення-рішення № та № (форми «ПС» та «С») (форми «ПС» та «С»).

Такі податкові повідомлення-рішення отримані Позивачем 22.12.2021.

04.01.2022 Позивач подав до ДПС України скаргу на вказані ППР.

20.07.2022 за результатами розгляду вказаної скарги ДПС України прийнято рішення про відмовлено в її задоволенні та залишення вказаних ППР без змін.

Копію вказаного рішення Позивач отримав 26.07.2022.

30.12.2022 Позивач звернувся до суду з цим позовом.

10. Нормативно-правове обґрунтування.

Так, відповідно до частин першої, другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Спеціальним нормативно-правовим актом, який встановлює окремі правила та положення для регулювання відносин оподаткування та захисту прав учасників податкових відносин, в тому числі захисту порушеного права в судовому порядку, є Податковий кодекс України.

Статтею 56 ПК України визначено порядок оскарження рішень контролюючих органів.

Так, відповідно до п. 56.1 ст. 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Пунктом 56.18 статті 56 ПК України визначено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню. Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.

Відповідно до п. 102.1 ст. 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання.

Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

Пунктом 56.18 статті 56 ПК України встановлено спеціальний строк у податкових правовідносинах, протягом якого за загальним правилом платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу.

У п.п. 56.17, 56.19 ст. 56 ПК України визначено, що за умови використання платником податків досудового порядку вирішення спору, яким вважається адміністративне оскарження відповідного рішення контролюючого органу, встановлено скорочений строк звернення до суду.

Процедура адміністративного оскарження закінчується:

56.17.1. днем, наступним за останнім днем строку, передбаченого для подання скарги на податкове повідомлення-рішення або будь-яке інше рішення відповідного контролюючого органу у разі, коли така скарга не була подана у зазначений строк;

56.17.2. днем отримання платником податків рішення відповідного контролюючого органу про повне задоволення скарги;

56.17.3. днем отримання платником податків рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику;

56.17.5. днем звернення платника податків до контролюючого органу із заявою про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань, що оскаржувались.

Висновки суду апеляційної інстанції.

11. Отже, норма пункту 56.19 статті 56 ПК України є спеціальною щодо норми частини четвертої статті 122 КАС України, має перевагу в застосуванні у податкових спорах і регулює визначену її предметом групу правовідносин - оскарження в судовому порядку податкових повідомлень-рішень та інших рішень контролюючих органів про нарахування грошових зобов`язань за умови попереднього використання позивачем досудового порядку вирішення спору. Вона встановлює строк для їх оскарження протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

12. Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що Позивач пропустив зазначений вище місячний строк звернення до суду з цим позовом.

13. Доводи Апелянта про те, що наказом № 29/07-05 від 29.07.2022 на підприємстві Позивача було оголошено простій не з вини працівників на період з 01.08.2022 по 31.12.2022, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки позовну заяву від імені Позивача подано не безпосередньо уповноваженим представником товариства, а адвокатом, який здійснює представництво його інтересів на підставі договору від 16.01.2019 /т.1 а.с.9/.

Тому оголошення простою за таких обставин не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду з цим позовом.

Крім того у контексті аналізу наведених доводів апеляційної скарги судова колегія відзначає й те, що копію рішення ДПС України про результати розгляду скарги Позивача на оскаржувані ППР ним отримано 26.07.2022, а простій оголошено лише з 01.08.2022.

Також судова колегія звертає увагу й на те, що позов складено 29.12.2022, подано 30.12.2022, платіжне доручення щодо сплати судового збору датовано 13.12.2022, а простій тривав до 31.12.2022, що вказує на необґрунтованість та нелогічність доводів Апелянта щодо неможливості звернення з цим позовом у період простою підприємства.

14. З приводу доводів Апелянта про те, що позов у цій справі подано під час дії воєнного стану та вторгнення загарбників на територію України, колегія суддів зазначає, що в період з липня по грудень 2022 року в Київській області, зокрема в м. Бровари, в якому зареєстровано місцезнаходження Позивача, не велися активні бойові дії і відповідні територія України не була на той час та не є окупованою. Тому вказані доводи апеляційної скарги є необґрунтованими.

15. Посилання Апелянта на постійні повітряні тривоги, перебої та відключення електроенергії, зокрема в період з липня по грудень 2022 року, колегія суддів відхиляє, оскільки ані до суду першої інстанції, ані під час апеляційного провадження суду не надано доказів, які б підтверджували відсутність у Позивача, зокрема в особі адвоката, з яким ним ще у 2019 році укладений договорів про надання правничої допомоги, звернутися до суду з цим позовом.

16. Погоджуючись з висновками суду першої інстанції про те, що Позивач пропустив строк звернення до суду з цим позовом за відсутності поважних причин, колегія суддів враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену у рішеннях від 20.05.2010 р. по справі «Пелевін проти України» та від 30.05.2013 у справі «Наталія Михайленко проти України», відповідно до якої право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою: регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Аналізуючи всі доводи апеляційної скарги, колегія суддів також приймає до уваги висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні у справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Згідно зі ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

17. Отже, перевіривши ухвалу суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що судом повно та правильно встановлено відповідні обставини та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, відповідно до вимог ст. 242 КАС України.

18. Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

19. Таким чином, апеляційна скарга товариства з обмеженою відповідальністю «ДС Пром Груп» підлягає залишенню без задоволення, а ухвала Київського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2023 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ДС Пром Груп» - залишити без задоволення, а ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2023 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 13 червня 2023 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: Л.В. Губська

О.В. Карпушова