Справа № 300/1705/23
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2023-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" червня 2023 р. справа № 300/1705/23

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Чуприни О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 про визнання протиправною відмову та доповіді щодо оформлення висновку для призначення одноразової грошової допомоги, і направлення документів для її призначення та зобов`язання до вчинення дій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі по тексту також - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся в суд з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_3 (надалі по тексту також - відповідач, уповноважений орган, ІНФОРМАЦІЯ_3) про визнання протиправною відмову щодо оформлення висновку та доповіді для призначення одноразової грошової допомоги, і направлення документів для її призначення та зобов`язання до вчинення дій.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідач протиправно, в порушення норм чинного законодавства, протиправно відмовив ОСОБА_1 в оформленні висновку щодо призначення одноразової грошової допомоги, яка виплачується членам сім`ї загиблого військовослужбовця Збройних Сил України та відмови у направленні документів на розгляд комісії Міністерства оборони України з розгляду питань пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги.

Як стверджує позивач, він є сином ОСОБА_2 , який ІНФОРМАЦІЯ_1 загинув у бою під час виконання військового завдання внаслідок вибухової травми, ушкодження внаслідок військових дій від інших вибухів та осколків. Відповідно позивач, як особа, яка не має власної сім`ї, вважає себе членом сім`ї загиблого військовослужбовця у розумінні статті 161 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", та відповідно вказує на право щодо отримання одноразової грошової допомоги в розмірі 15 000 000 гривень, установленої пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 за №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (надалі по тексту також - Постанова №168). В обґрунтування таких доводів, в тому числі щодо віднесення себе до члена сім`ї загиблого військовослужбовця, окрім документів, які засвідчують кровну спорідненість із батьком, позивач додатково посилається на норми Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", Закону України "Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту", Закону України "Про попередження насильства у сім`ї", а також рішення Конституційного суду України №5-рп/99 від 03.06.1999 та положення Сімейного кодексу України. У зв`язку із вказаними обставинами, ОСОБА_1 звертався до ІНФОРМАЦІЯ_3 із заявами від 26.01.2023 і 06.03.2023 про виплату йому одноразової грошової допомоги, як члену сім`ї загиблого військовослужбовця (батька), до якої долучив підтверджуючі документи. Втім відповідач 13.02.2023 та 22.03.2023 відмовив позивачу в оформленні висновку щодо призначення одноразової грошової допомоги, що виплачується членам сім`ї загиблого військовослужбовця Збройних Сил України, та в направленні документів на комісію Міністерства оброни України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги, зазначивши, що позивачем не подано доказів про те, що він є членом сім`ї загиблого або перебував на його утриманні. ОСОБА_1 вважає таку відмову протиправною, у зв`язку з чим просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву від 18.04.2023 за №245, а також скерував в суд письмові пояснення від 18.04.2023 за №5/244, які 20.04.2023 зареєстровані в суді із відповідними доказами (а.с.39-44, 45-64, 65-68). За аргументами відповідача згідно приписів статті 161 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). За змістом статті 6 Сімейного кодексу України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття, а статтею 180 цього Кодексу визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Водночас в силу вимог частини 1 статті 34 ЦК України повну цивільну дієздатність має фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років (повноліття). Тобто, дитиною визнається особа до досягнення нею повноліття. Повноліття настає з вісімнадцяти років, отже до досягнення 18 років фізична особа має правовий статус дитини. ОСОБА_3 є повнолітньою особою, відповідно останнім підлягає доведення права на призначення та отримання одноразової допомоги як утриманцю загиблого (померлого). Як стверджує відповідач утриманцями, згідно статті 161 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення). Відповідно до статті 31 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Тобто після повноліття, сплата аліментів ОСОБА_2 перестала бути джерелом доходу для позивача. Враховуючи те, що згідно поданих позивачем документів відповідач не зміг встановити перебування позивача на утриманні батька, такі документи направлені на доопрацювання. У спірному випадку відповідач вказав на необхідність застосування положень Постанова №168, а не Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 за №975, на який покликається позивач. Додатково вказав на безпідставність посилання позивача на статтю 10 Закону України "Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту" у спірних правовідносинах. На підставі вищевикладеного, відповідач вважає позов необґрунтованим та просить в задоволенні вимог позивача відмовити у повному обсязі.

Позивач, у свою чергу, подав суду відповідь на відзив на позовну заяву від 19.05.2023, реєстрацію якого здійснено в канцелярії суду 22.05.2023 (а.с.70-75). Згідно пояснень позивача, відповідач застосовує редакцію статті 161 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", якою значно звужено перелік осіб, що мають право на отримання одноразової грошової допомоги та передбачено, що у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Проте, вказана стаття у наведеній редакції діє з 29.07.2022. Оскільки ОСОБА_2 (батько позивача) загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 то застосуванню до правовідносин по призначенню та виплаті одноразової грошової допомоги підлягають положення статті 161 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" в редакції від 02.04.2022, згідно з якою у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста. Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". За аргументами позивача Сімейний кодекс України не містить чіткого визначення терміну "член сім`ї". Згідно статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. А тому, на переконання позивача, відповідач безпідставно застосовує звужене тлумачення поняття дитини як фізичної особи, що не досягла 18 років. Натомість чинне законодавство наводить значення дитини у розумінні віку - особа, яка не досягла повноліття, а також у розумінні кровного споріднення - як фізична особа, що походить від своїх батьків.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, вивчивши адміністративний позов, відзив на позовну заяву і відповідь на відзив, дослідивши і оцінивши зібрані по справі докази, в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 і ОСОБА_5 , що засвідчується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 19.07.1999, наявною в матеріалах справи (а.с.15).

Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №9 від 28.02.2023 шлюб між ОСОБА_1 (батьком позивача) і ОСОБА_5 (мати позивача) укладено 23.08.1998 (номер актового запису 6) і розірвано 13.12.2001 (номер актового запису 117), що також підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 (а.с.14, 16).

ОСОБА_2 згідно посвідчення Управління персоналу штабу Військової частини НОМЕР_3 серії НОМЕР_4 від 29.04.2016 мав пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій (а.с.20).

За змістом листа ІНФОРМАЦІЯ_4 від 01.03.2023 за №4/812, ОСОБА_2 призваний на військову службу за призовом під час мобілізації 07.03.2022 (а.с.22).

Крім того, згідно наказу командира Військової частини НОМЕР_5 (по стройовій частині) №236 від 22.08.2022, солдат ОСОБА_2 проходив службу у Збройних Силах України на посаді механіка відділення технічного обслуговування автомобільної техніки взводу технічного забезпечення 1 механізованого батальйону Військової частини НОМЕР_5 (а.с.59).

11.04.2022 під час захисту Батьківщини від збройної агресії російської федерації та виконання військового завдання внаслідок вибухової травми, ушкодження внаслідок військових дій від інших вибухів та осколків загинув військовослужбовець ОСОБА_2 .

Обставини загибелі та причини смерті ОСОБА_2 викладені у наступних військово-облікових документах:

- витязі з протоколу №642 від 01.08.2022 засідання 16 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань поранень, контузій травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця (а.с.61);

- довідці про причину смерті №497/НЕ від 18.04.2022 (а.с.51);

- витязі з наказу командира Військової частини НОМЕР_5 (по стройовій частині) №236 від 22.08.2022 (а.с.59);

- довідці ІНФОРМАЦІЯ_4 від №4/4971 від 21.09.2022 (зворотній бік а.с.51);

- свідоцтві про смерть серії НОМЕР_6 від 22.04.2022, виданому Заліщицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) (а.с.17).

Відповідно до вказаних документів, причиною смерті ОСОБА_2 "Інші уточнені травми із залученням декількох ділянок тіла. Вибухова травма. Ушкодження внаслідок військових дій від інших вибухів та осколків". Встановлено, що травма, поранення і причина смерті: "Так, пов`язані із захистом Батьківщини" (а.с.51, 61).

26.01.2023 позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 із заявою про виплату одноразової грошової допомоги в зв`язку загибеллю ІНФОРМАЦІЯ_1 військовослужбовця (батька) солдата ОСОБА_2 , до яких долучив, поряд з іншим, копію свідоцтва про смерть та копію свідоцтва про народження (а.с.56).

За результатом розгляду заяви позивача від 26.01.2023, ІНФОРМАЦІЯ_3 листом від 13.02.2023 за №8/1/490 повідомив позивача про те, що без надання документів, які відповідно до Сімейного кодексу України підтверджують, що ОСОБА_1 , як повнолітній син, був членом сім`ї загиблого солдата ОСОБА_2 (судове рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема факт спільного проживання, ведення спільного господарства та наявність між ними взаємних прав та обов`язків), або, що позивач перебував на його утриманні відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (копії документів, на підставі яких призначено пенсію в разі втрати годувальника (судового рішення про встановлення факту перебування на утриманні), ІНФОРМАЦІЯ_3 не має підстав для оформлення висновку щодо призначення одноразової грошової допомоги та направлення документів на комісію Міністерства оборони України з розгляду питань пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум та прийняття рішення щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 за №168 (а.с.57).

Позивач повторно звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 із заявою від 06.03.2023 про виплату одноразової грошової допомоги в зв`язку загибеллю військовослужбовця, до якої долучив копії: паспорта та ідентифікаційного коду ОСОБА_1 , Витягу з ДРАЦС про одруження батьків, свідоцтва про народження ОСОБА_1 , свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , довідки про причину смерті ОСОБА_2 , довідки ІНФОРМАЦІЯ_4 №4/4971, посвідчення учасника бойових дій ОСОБА_2 , заяви ОСОБА_1 , відповіді ІНФОРМАЦІЯ_4 №4/812, довідки Заліщицького РВ ДВС про сплату аліментів, довідки Городенківського РВ ДВС про борг по аліментах, копія довідки Вербівцівського старостинського округу №30, Витягу про відсутність судимості ОСОБА_1 , довідки з реквізитами банківського рахунку.

Втім відповідач листом від 22.03.2023 за №8/1/1278 повторно вказав на відсутність підстав для виплати одноразової грошової допомоги в зв`язку загибеллю військовослужбовця на підставі долучених документів, вказавши на аналогічні причини щодо відмови у призначенні такої допомоги як і у відповіді від 13.02.2023 (а.с.47).

Позивач, вважаючи протиправною відмову відповідача в оформленні висновку та доповіді щодо призначення одноразової грошової допомоги, яка виплачується членам сім`ї загиблого військовослужбовця Збройних Сил України та направленні документів на розгляд комісії Міністерства оборони України з розгляду питань пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги, звернувся до суду з метою захисту порушеного права.

Надаючи правову оцінку публічно-правовим відносинам, суд виходить із наступних підстав та мотивів.

У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних відносин.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 за №2232-XII (надалі по тексту також - Закон №2232-XII, в редакції чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Стаття 41 Закону № 2232-XII визначає, що виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Частиною 1 статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 за №2011-XII (надалі по тексту також - Закон №2011-XII, в редакції чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (надалі по тексту також - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

За приписами пункту 1 частини 2 статті 16 Закону №2011-XII одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.

Перелік осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги визначено у статті 161 Закону №2011-XII.

Так, відповідно до статті 161 Закону №2011-XII (в редакції закону на час загибелі батька позивача) у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста.

Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Тобто, у редакції, чинній на день виникнення у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Постановою №168, а саме 11.04.2022 (дата загибелі батька позивача - ОСОБА_2 ) стаття 161 вказаного Закону передбачала, що у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста. Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Частиною 3 статті 162 Закону №2011-XII передбачено, що розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період дії воєнного стану визначається Кабінетом Міністрів України (статтю 162 доповнено пунктом 3 згідно із Законом №2489-IX від 29.07.2022 - застосовується з 24.02.2022).

Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №2102-IX від 24.02.2022, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указами Президента України протягом періоду з 24.02.2022 по даний час продовжувався строк дії воєнного стану в Україні. Так, Указом Президента України від 01.05.2023 за №255/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 за №64 "Про введення воєнного стану в Україні" та №69 "Про загальну мобілізацію", Кабінет Міністрів України прийняв постанову "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28.02.2022 за №168, пунктом 2 якої (в редакції чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 161 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пункті 1 цієї постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть.

Аналізуючи наведене положення статті 163 Закону України №2011-XII, суд дійшов висновку, що право на отримання одноразової грошової допомоги у членів сім`ї, батьків та утриманців загиблого виникає з часу загибелі військовослужбовця, а не з моменту звернення за виплатою допомоги.

Частинами 1, 9 статті 163 Закону №2011-XII визначено, що одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою чи заявою їх законних представників. У разі відмови якоїсь з осіб, зазначених у статті 161 цього Закону, від призначення та отримання одноразової грошової допомоги, або якщо одна із зазначених осіб у строк, встановлений пунктом 8 цієї статті, не реалізувала своє право на призначення та отримання такої допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги. Особам, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, її виплата здійснюється незалежно від реалізації права на призначення та отримання такої допомоги будь-якою з осіб, зазначених у статті 161 цього Закону.

Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

На виконання вимог Закону №2011-XII Кабінет Міністрів України прийняв постанову "Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві" від 25.12.2013 за №975, якою затверджено відповідний Порядок (надалі по тексту також - Порядок №975).

На момент звернення позивача із заявою від 26.01.2023 про виплату одноразової грошової допомоги в зв`язку загибеллю військовослужбовця (батька), наказ Міністерства оборони України від 25.01.2023 за №45, яким затверджений Порядок і умови призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців Збройних Сил України в період дії воєнного стану, не був чинний, оскільки набрав чинності тільки 31.01.2023

Таким чином у спірних правовідносинах, , при поданні позивачем заяви від 26.01.2023, слід керуватися положеннями Порядку №975, які визначають порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у мирний час.

Згідно з пунктом 3 Порядку №975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть.

Відповідно до приписів пункту 5 Порядку №975 одноразова грошова допомога призначається і виплачується рівними частинами членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста.

Якщо одна із зазначених осіб відмовляється від отримання одноразової грошової допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на її отримання.

Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Як передбачено пунктом 10 Порядку №975 члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується одноразова грошова допомога, подають за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурним підрозділам державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважений орган), такі документи: заяву кожного повнолітнього члена сім`ї, батьків та утриманців загиблого (померлого), які мають право на отримання допомоги, а у разі наявності малолітніх та/або неповнолітніх дітей - іншого з батьків або опікунів чи піклувальників дітей про виплату одноразової грошової допомоги; витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста із списків особового складу військової частини (підрозділу, органу); витяг з особової справи про склад сім`ї військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, призваного на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

До заяви додаються копії: документа, що свідчить про причини та обставини загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, зокрема про те, що вона не пов`язана з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства; свідоцтва про смерть військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста; свідоцтва про народження військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - для виплати одноразової грошової допомоги батькам загиблого (померлого); свідоцтва про шлюб - для виплати грошової допомоги дружині (чоловікові); документів (відповідних сторінок за наявності), що посвідчують особу (паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту) членів сім`ї, з даними про прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) особи, до яких внесено відомості про реєстрацію місця проживання, та довідку про реєстрацію місця проживання (у разі коли відомості про реєстрацію місця проживання до таких документів не внесені); свідоцтва про народження дитини - для виплати одноразової грошової допомоги дитині; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою); рішення районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті, сільської, селищної ради або суду про встановлення над дитиною-сиротою, дитиною, позбавленою батьківського піклування, опіки, піклування (у разі здійснення опіки або піклування над дітьми військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста); рішення суду або нотаріально посвідченого правочину, що підтверджуватиме факт перебування заявника на утриманні загиблого (померлого) (надають особи, які не були членами сім`ї загиблого (померлого), але перебували на його утриманні); постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку смерті (контузії, травми або каліцтва), захворювання.

У разі наявності рішення суду, яке набрало законної сили, з питань призначення та виплати одноразової грошової допомоги члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується допомога, подають уповноваженому органові документи, копії документів, зазначені в абзацах другому-шістнадцятому згаданого пункту, та копію відповідного рішення суду.

У відповідності до пункту 13 Порядку №975 керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого обов`язково додаються документи, зазначені в пунктах 10 та 11 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів у місячний строк після надходження всіх зазначених документів приймає рішення про призначення одноразової грошової допомоги або про відмову в її призначенні, або про повернення документів на доопрацювання (у разі, коли документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю) і надсилає зазначене рішення разом з документами уповноваженому органу для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, а в разі відмови чи повернення документів на доопрацювання - для письмового повідомлення заявника з обґрунтуванням мотивів відмови чи повернення документів на доопрацювання.

Із матеріалів справи слідує, що підставами для відмови у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги (за заявами від 26.01.2023 і 06.03.2023) визначено не надання документів, які відповідно до Сімейного кодексу України підтверджують, що повнолітній син був членом сім`ї загиблого солдата ОСОБА_2 (судове рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема факт спільного проживання, ведення спільного господарства та наявність між ними взаємних прав та обов`язків), або перебував на його утриманні відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (копії документів, на підставі яких призначено пенсію в разі втрати годувальника (судового рішення про встановлення факту перебування на утриманні), оскільки неможливо встановити право заявника на отримання відповідної одноразової грошової допомоги.

Як було зазначено судом, коло осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця, визначене статтею 161 Закону №2011-ХІІ, а саме: у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста. Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (у редакції, чинній на момент виникнення в позивача права на отримання одноразової грошової допомоги).

Отже, вирішальним питанням в даному публічно-правовому спорі є з`ясування наявності у позивача правового статусу дитини загиблого військовослужбовця - ОСОБА_2 або приналежності позивача до члена сім`ї такого військовослужбовця, перебування на його утриманні, як необхідних умов для виникнення у позивача права на одержання одноразової грошової допомоги у розумінні статті 161 Закону №2011-XII.

Так, Сімейний кодекс України визначає засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів.

Згідно із частинами 1-4 статті 3 Сімейного кодексу України сім`я є первинним та основним осередком суспільства.

Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.

Права члена сім`ї має одинока особа.

Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

У частинах 1, 2 статті 6 Сімейного кодексу України законодавець визначив, що правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.

Слід зазначити, що положення частини 1 статті 6 Сімейного кодексу України кореспондуються зі статтею 1 Закону України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 за №2402-III (надалі по тексту також - Закон №2402-III), відповідно до якої дитина - це особа віком до 18 років (повноліття), якщо згідно з законом, застосовуваним до неї, вона не набуває прав повнолітньої раніше.

Із наведених вище положень законодавства у відповідній сфері правовідносин вбачається, що за загальним правилом особа втрачає правовий статус дитини із набуттям повноліття.

Суд встановив, що позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_2 . Отже, на момент загибелі свого батька - ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), який був військовослужбовцем, позивач вже мав правовий статус повнолітньої особи, а не дитини.

З огляду на вказане, в межах спірних правовідносин, суд вважає безпідставними доводи і посилання позивача на абзац 3 частини 2 статті 3 Сімейного кодексу України, з приводу того, що дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає, оскільки позивач на момент загибелі свого батька був і є повнолітньою особою.

За таких обставин, оскільки позивач є повнолітньою особою, а не дитиною, задля вирішення питання щодо наявності у нього права на одноразову грошову допомогу відповідно до статті 161 Закону №2011-XII, суд також вважає за необхідне з`ясувати, чи належав позивач до членів сім`ї загиблого військовослужбовця - батька ОСОБА_2 на момент його загибелі.

У цьому контексті суд враховує, що Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду у постанові від 06.07.2022 у справі № 240/5809/19, яка є тотожною до спірних відносин у цій справі, зауважив, що Закон України від 20.12.1991 за №2011-XII визначення "члена сім`ї" не містить. Відповідно до статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Отже, суд касаційної інстанції сформував правову позицію, згідно з якою для того, щоб мати право на отримання грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця, особа, яка вважає себе членом сім`ї такого військовослужбовця, повинна довести: 1) факт проживання з загиблим; 2) наявність у такої особи і загиблого спільного побуту та взаємних прав і обов`язків.

Такий самий підхід викладений у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 17.04.2019 у справі № 456/1258/17.

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд констатує, що позивач не надав жодних доказів на підтвердження того, що він проживав разом зі своїм батьком ОСОБА_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 . У матеріалах справи також відсутні докази ведення позивачем та його батьком ОСОБА_2 спільного побуту та наявності взаємних прав та обов`язків.

Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт тощо, що, зокрема, підтверджується показаннями свідків про спільне проживання та ведення спільного побуту відповідними особами; документами щодо місця реєстрації (фактичного проживання); фотографіями певних подій; документами, що підтверджують придбання майна, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо.

Позивач звертаючись до відповідача із заявами про виплату одноразової грошової допомоги в зв`язку загибеллю військовослужбовця (свого батька), не надав доказів факту проживання з загиблим, наявність у позивача і загиблим спільного побуту та взаємних прав і обов`язків, про що і зазначено відповідачем у листах від 13.02.2023 і 22.03.2023 і слугувало підставою для повернення таких документів позивачу.

Факт спільного проживання та ведення спільного побуту позивачем із його загиблим батьком ОСОБА_2 також не знайшов свого належного обґрунтування в ході розгляду справи.

Водночас, слід звертає увагу позивача на пункт 5 частини 2 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту також - ЦПК України), положеннями якого передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, які мають юридичне значення.

Зокрема пунктами 1 і 2 частини 1 статті 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами і перебування фізичної особи на утриманні.

В той же час, за змістом частини 2 статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Тобто, позивач, має право звернутися до суду із заявою про встановлення юридичного факту: перебування на утриманні свого батька, проживання з загиблим, ведення спільного побуту та взаємних прав і обов`язків.

Отже, в межах досліджуваних спірних правовідносин у даній справі позивач не довів віднесення його до осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, які передбачені статтею 161 Закону №2011-XII, що зумовило б можливість прийняття уповноваженим органом рішення про виплату відповідної грошової допомоги.

Попри вказане, суд не погоджується з доводами відповідача про те, що документи ОСОБА_1 для призначення одноразової грошової допомоги були у встановленому порядку повернуті йому на доопрацювання та звертає увагу на встановлену процедуру призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців Збройних Сил України.

На момент розгляду відповідачем і надання відповіді від 13.02.2023 і 22.03.2023 про відмову у призначенні виплаті позивачу одноразової грошової допомоги, діяв наказ Міністерства оборони України від 25.01.2023 за №45, яким затверджений Порядок і умови призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців Збройних Сил України в період дії воєнного стану (надалі по тексту також - Порядок №45).

Зокрема розділом ІV Порядку №45 передбачено алгоритм опрацювання документів, які подаються для призначення та виплати одноразової грошової допомоги.

Члени сім`ї звертаються до районного (міського) ІНФОРМАЦІЯ_6 незалежно від місця реєстрації та подають документи, зазначені в додатку 2. (пункт 4.1.).

Згідно пункту 4.2. Порядку №45 районний (міський) ІНФОРМАЦІЯ_6 приймає від заявника (незалежно від місця його реєстрації) документи, завіряє копії цих документів, не пізніше 7 робочих днів після надходження всіх документів (додаток 5) надсилає їх обласному ІНФОРМАЦІЯ_5 за підпорядкуванням.

У разі відсутності документів, які підтверджують загибель військовослужбовця (смерть померлого внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого під час захисту Батьківщини у період дії воєнного стану, що настала не пізніше, ніж через один рік після такого поранення (контузії, травми, каліцтва)), та виплату йому винагороди, передбаченої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 за №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", районний (міський) ІНФОРМАЦІЯ_6 здійснює розшук відсутніх документів шляхом направлення запитів до військової частини (лікувального закладу), обласного ІНФОРМАЦІЯ_5, підрозділу персоналу Командування Сухопутних військ Збройних Сил України.

Відповідно до пункту 4.3. Порядку №45 обласний ІНФОРМАЦІЯ_5 перевіряє отримані документи, визначає осіб, які документально підтвердили своє право на одержання ОГД а також осіб, які звернулися (можуть звернутися) за її одержанням, але не надали (надали не всі) документи (додаток 2).

На підставі витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян (надалі по тексту також - ДРАЦСГ) перевіряє документи, що підтверджують родинні зв`язки загиблого (померлого) з заявниками, в тому числі щодо зміни прізвища, імені, по батькові, встановлення батьківства, усиновлення, наявності запису відомостей про батька за вказівкою матері (стаття 135 Сімейного кодексу України).

Результати опрацювання документів обласним ІНФОРМАЦІЯ_5 зазначаються у висновку (додаток 4) та доповіді (додаток 3), які разом з іншими документами, зазначеними в додатку 6, надсилаються до Департаменту соціального забезпечення (через Управління соціальної підтримки).

Комплект документів надсилається з використанням системи електронного документообігу, для цього він сканується у один файл формату PDF, на який накладається кваліфікований електронний підпис. У разі тривалої відсутності зв`язку (понад 5 робочих днів) комплект документів надсилається на паперових носіях, а після відновлення зв`язку - невідкладно ще раз з використанням системи електронного документообігу.

Якщо після надсилання документів для призначення та виплати ОГД отримано документи (інформацію) щодо інших осіб, які можуть бути віднесені до зазначених у статті 161 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" або можуть звернутися за призначенням та виплатою цієї допомоги, не пізніше наступного робочого дня повідомляє про це Департамент соціального забезпечення встановленим порядком.

За змістом пункту 4.4. Порядку №45 Департамент соціального забезпечення після отримання від обласного ІНФОРМАЦІЯ_5 документів (додаток 6), надсилає запит до Кадрового центру Збройних Сил України щодо військовослужбовців, які загинули та відповідно до пункту 1 розділу ХIII Інструкції №280, віднесені до бойових безповоротних втрат під час дії воєнного стану.

У разі отримання листа Кадрового центру Збройних Сил України щодо відсутності загиблого військовослужбовця у списках бойових безповоротних втрат під час дії воєнного стану Департамент соціального забезпечення не пізніше 5 робочих днів повідомляє про це обласний ІНФОРМАЦІЯ_5, який надіслав документи, для інформування про це військової частини та членів сім`ї загиблого. Через 30 днів після отримання листа з ІНФОРМАЦІЯ_6 щодо проведеного інформування повторно надсилає відповідний запит. У разі повторного підтвердження відсутності загиблого військовослужбовця у списках бойових безповоротних втрат під час дії воєнного стану за результатами отриманого листа Кадрового центру Збройних Сил України подає документи на розгляд Комісії Міноборони.

Після отримання підтвердження Кадрового центру Збройних Сил України щодо віднесення загиблого військовослужбовця до бойових безповоротних втрат під час дії воєнного стану Департамент соціального забезпечення доводить до обласних ІНФОРМАЦІЯ_5 результати попереднього опрацювання документів для їх перевірки щодо відповідності чинному законодавству та впродовж 3-х робочих днів опрацьовує отримані від них пропозиції.

В подальшому документи опрацьовуються структурними підрозділами апарату Міністерства оборони України і Генерального штабу Збройних Сил України відповідно до їх повноважень та подаються на розгляд Комісії Міноборони.

Після прийняття головним розпорядником бюджетних коштів рішення щодо призначення ОГД (відмови у призначенні, повернення документів на доопрацювання - у разі коли документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю) Департамент соціального забезпечення не пізніше 3 робочих днів доводить його до фінансово-економічного управління Командування Сухопутних військ Збройних Сил України для інформування обласних ІНФОРМАЦІЯ_5, та, у разі її призначення, - готує проєкти розподілів відкритих асигнувань для виплати допомоги в порядку черговості відповідно до дати надходження документів з обласного ІНФОРМАЦІЯ_5. (пункт 4.5. Порядку №45).

В силу вимог пункту 4.6. Порядку №45 районні (міські) ІНФОРМАЦІЯ_6, які здійснювали оформлення документів для призначення ОГД повідомляють заявників (з дотриманням вимог чинного законодавства щодо захисту персональних даних) про прийняте головним розпорядником коштів рішення щодо призначення ОГД (відмови у призначенні, повернення документів на доопрацювання).

З аналізу вище наведених положень Порядку №45 слідує, що районний (міський) ІНФОРМАЦІЯ_6 приймає від заявника документи і надсилає їх обласному ІНФОРМАЦІЯ_5 за підпорядкуванням, в свою чергу обласний ІНФОРМАЦІЯ_5 перевіряє отримані документи і результати опрацювання документів обласним ІНФОРМАЦІЯ_5 зазначаються у висновку та доповіді, які разом з іншими документами, надсилаються до Департаменту соціального забезпечення (через Управління соціальної підтримки).

В подальшому документи опрацьовуються структурними підрозділами апарату Міністерства оборони України і Генерального штабу Збройних Сил України відповідно до їх повноважень та подаються на розгляд Комісії Міноборони. Після прийняття головним розпорядником бюджетних коштів рішення щодо призначення ОГД (відмови у призначенні, повернення документів на доопрацювання - у разі коли документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю) Департамент соціального забезпечення не пізніше 3 робочих днів доводить його до фінансово-економічного управління Командування Сухопутних військ Збройних Сил України для інформування обласних ІНФОРМАЦІЯ_5.

Таким чином саме Міністерство оборони України наділене правом приймати рішення про повернення документів на доопрацювання у разі, коли такі документи: подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю.

В свою чергу, районні (міські) ІНФОРМАЦІЯ_6 повідомляють заявника про прийняте головним розпорядником коштів рішення щодо повернення документів на доопрацювання.

Матеріали справи свідчать, що позивач до заяв від 26.01.2023 і 06.03.2023 надав відповідний пакет документів (а.с.45-46, 56).

Відповідач не вказав на неподання позивачем необхідних документів, окрім "судового рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема факту спільного проживання, ведення спільного господарства та наявності між ними взаємних прав і обов`язків" (а.с.47, 57).

За таких обставин, як зазначено вище по тексту судового рішення, відповідними повноваженнями на прийняття рішення про повернення документів на доопрацювання - у разі коли документи подано не в повному обсязі, володіє Комісії Міноборони.

Суд звертає увагу, що Порядок №45 не містять в собі положень, за містом яких області територіальні центри комплектування мали б повноваження на повернення заявникам документів на доопрацювання - у разі коли документи подано не в повному обсязі.

Відтак у спірному випадку відповідач не дотримав встановленої процедури розгляду заяв позивача про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця ОСОБА_2 (батька), оскільки не вчинив послідовних дій, визначених Порядком №45, в тому числі щодо оформлення висновку та доповіді із зазначенням результатів опрацювання документів позивача та надсилання таких документів до Департаменту соціального забезпечення, тим самим допустив протиправну бездіяльність.

При цьому, на переконання суду, з метою ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача у спірних публічно-правових відносинах від порушень з боку ІНФОРМАЦІЯ_3, суд вважає необхідним вийти за межі позовних вимог.

Так, відповідно до вимог частини 2 статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Надаючи об`єктивну оцінку факту порушеного права ОСОБА_1 враховуючи відсутність будь-яких ефективних засобів правового захисту порушеного права позивача, окрім судового, суд дійшов висновку, що для ефективного захисту у цій справі слід:

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо відмови ОСОБА_1 в оформленні висновку (згідно додатку 4) і доповіді (згідно додатку 3) згідно із Порядку і умов призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців Збройних Сил України в період дії воєнного стану, затвердженим наказом Міністерства оборони №45 від 25.01.2023.

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 повторно розглянути заяви від 26.01.2023 і від 06.03.2023 про виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця ОСОБА_2 (батька), оформивши висновок і доповідь, та направити до Департаменту соціального забезпечення, за процедурою та в спосіб, визначений пунктом 4.3. розділу IV Порядку і умов призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців Збройних Сил України в період дії воєнного стану, затвердженого наказом Міністерства оборони України №45 від 25.01.2023.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (частини 1, 2 статті 77 КАС України).

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд за правилами статті 90 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що у спірному випадку відповідач не діяв на підставі закону, із урахуванням усіх обставин, які мають значення для вірного вирішення порушеного позивачем питання, у зв`язку із чим позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд зазначає, що позивач за подання до суду адміністративного позову сплачено судовий збір в розмірі 1 073,60 гривень згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 0.0..1 від 30.03.2023 (а.с.1).

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (частина 3 статті 139 КАС України).

Відтак, підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 751,52 гривень, що пропорційно становить 70 відсотків задоволених позовних вимог від загального розміру сплаченого судового збору.

Сторонами не подано до суду будь яких доказів про понесення ними інших витрат, пов`язаних з розглядом справи, відтак у суду відсутні підстави для вирішення питання щодо їх розподілу.

На підставі статті 1291 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо відмови ОСОБА_1 в оформленні висновку (згідно додатку 4) і доповіді (згідно додатку 3) згідно із Порядку і умов призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців Збройних Сил України в період дії воєнного стану, затвердженим наказом Міністерства оборони №45 від 25.01.2023.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 повторно розглянути заяви від 26.01.2023 і від 06.03.2023 про виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця ОСОБА_2 (батька), оформивши висновок і доповідь, та направивши їх до Департаменту соціального забезпечення, за процедурою та в спосіб, визначений пунктом 4.3. розділу IV Порядку і умов призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців Збройних Сил України в період дії воєнного стану, затвердженого наказом Міністерства оборони України №45 від 25.01.2023.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_3 (ідентифікаційний код юридичної особи НОМЕР_8) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 ), сплачений судовий збір в розмірі 751,52 гривень (сімсот п`ятдесят одну гривню п`ятдесят дві копійки).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 ), АДРЕСА_1 ;

відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_3 (ідентифікаційний код юридичної особи НОМЕР_8), АДРЕСА_2.

Суддя Чуприна О.В.