Справа № 755/7626/23
Суддя: Слободянюк А. В.
Дата ухвалення: 2023-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №:755/7626/23
Провадження №: 2-а/755/174/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" червня 2023 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Слободянюк А.В., розглянувши адміністративну позовну заяву ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни, -

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява.

Вивчивши подані матеріали, вважаю за необхідне подану заяву залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків, відповідно до ст. 169 КАС України, з наступних підстав.

Так, відповідно до вказаної позовної заяви, позивачка пред`являє вимоги щодо скасування постанови Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області про накладення на неї адміністративного стягнення та рішення відповідача про повернення її до країни походження.

Разом з тим, до матеріалів позову представником позивача було долучено відповідну заяву про поновлення пропущеного строку, для звернення до суду з даним адміністративним позовом, в якій представник просить поновити позивачці пропущений нею десятиденний строк на оскарження вказаної постанови. Зокрема, як зазначено у клопотанні, оскільки в даному випадку відносно позивачки було постановлено рішення про її примусове повернення до країни походження або третьої країни 27 березня 2023 року та зобов`язано її покинути територію України до 06 квітня 2023 року, позивачка не мала достатньо часу для підготовки та подачі до суду позовної зави щодо оскарження постанови відповідача, адже вона фактивно готувалась до від`їзду з України. В той же час, представник посилається на те, що через введений воєнний стан на території України, а також часті повітряні тривоги у м. Києві та Київській області, позивачка була позбавлена можливості подати даний позов про скасування, у тому числі, постанови, в строки визначені положеннями закону. Крім того, у зв`язку з виїздом за межі України, позивачка не мала можливості звернутись за професійною правничою допомогою, оскільки для пошуку адвоката, також потребувався час, а тому за юридичною допомогою до адвоката звернувся її чоловік. За таких обставин, сторона позивача просить поновити строк на пред`явлення даного позову до суду.

Так, відповідно до ст. 286 ч. 2 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Як вбачається з матеріалів даної позовної заяви, серед іншого, позивач звернувся до суду із вимогами про скасування постанови щодо притягнення його до адміністративної відповідальності, постановленої 27 березня 2023 року Центральним міжрегіональним управлінням Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області.

Тобто, з урахуванням вищенаведених положень закону, десятиденний строк оскарження зазначеної постанови, відраховується з моменту її ухвалення.

З огляду на норми ч. 2 ст. 286 КАС України, вбачається, що позивач пропустив строк для пред`явлення даного позову до суду.

Разом з тим, згідно ч. 1 ст. 121 КАС, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поважними причинами пропуску для звернення до суду із даним позовом, серед іншого, представник зазначає: введення на території України воєнного стану, наявність частих повітряних тривог та неможливість позивачки вчасно звернутись до адвоката за правничою допомогою, у зв`язку з її виїздом за межі України, відповідно до рішення відповідача.

Однак, суд зазначає, що причину пропуску строку можна вважати поважною, якщо вона відповідає одночасно всім таким умовам:

1) це обставина або кілька обставин, які безпосередньо унеможливлюють чи ускладнюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк;

2) це обставина, що виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк;

3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено;

4) цю обставину підтверджено належними й допустимими засобами доказування.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», на території Україні введено воєнний стан починаючи із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.

В той же час, у своїй постанові від 29 вересня 2022 року у справі №500/1912/22 Верховний Суд зазначив, що сам факт запровадження воєнного стану в Україні, без обґрунтування неможливості звернення до суду саме позивачем у встановлені строки через запровадження такого, не можна безумовно вважати поважною причиною для безумовного поновлення цих строків.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 5 ст. 242 КАС України).

Тобто, враховуючи викладені висновки Верховного Суду у вищевказаній постанові, суд вважає, що посилання представника позивача на те, що в Україні було введено воєнний стан, а тому позивачка була позбавлена можливості вчасно подати даний позов до суду - саме по собі не може бути поважною причиною, для безумовного поновлення строків на звернення до адміністративного суду із позовною заявою, у разі їх пропуску.

Крім того, виїзд за межі України позивачки, не позбавляв її можливості звернутись за правовою допомогою до адвоката з місця проживання, за територією України. В той же час, вбачається, що дана позовна заява була подана до суду лише 07 червня 2023 року, тобто через досить тривалий час після того, як позивачка була обізнана про наявність ухвалених стосовно неї рішень від 27 березня 2023 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Тобто з урахуванням того, що позивачем було подано дану позовну заяву після закінчення строку, встановленого ч. 2 ст. 286 КАС України для її подання, а також те, що наведені представником позивача причини пропуску такого строку, не були визнані судом поважними, позивачу необхідно подати до суду відповідне клопотання про поновлення строку для пред`явлення до суду даного позову, навівши в ньому інші підстави для поновлення строку, з наданням відповідних доказів поважності причин такого пропуску.

Крім того, суд звертає увагу позивача, що відповідно до ч. 4 ст. 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно статті 79 КАС України, учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Водночас, приписами ч. 1, 2 ст. 80 КАС України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4)заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Так, вбачається, що в даному випадку позивачка, серед іншого, також заявляє вимоги про скасування рішення відповідача, постановленого 27 березня 2023 року про повернення її до країни походження або третьої країни, а також заборону на в`їзд на територію України строком на три роки.

Разом з тим, всупереч вищенаведеним положенням закону, позивачка не надає суду копію оскаржуваного рішення відповідача, що, зокрема, є основним доказом, який підтверджує викладені нею обставини позовної заяви, на яких ґрунтуються її позовні вимоги.

Натомість в прохальній частині позовної заяви, сторона позивача просить витребувати вказане рішення від 27 березня 2023 року у відповідача.

Однак, як встановлено судом, в порушення вимог ст. 80 КАС України, позивач не надав суду докази того, що в даному випадку він позбавлений можливості самостійно подати до суду зазначену копію рішення Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області від 27 березня 2023 року, вживши перед цим відповідних заходів, для отримання цього документу та (або) причини неможливості самостійного отримання такого доказу.

Тобто в даному випадку, позивачу необхідно надати суду копію оскаржуваного рішення або відповідні докази, які б свідчили про те, що позивач звертався до органу міграційної служби із заявою про надання такого рішення, чи подати до суду клопотання про витребування зазначеного документа із поданням доказів неможливості отримання його самостійно.

У відповідності до ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, оскільки позивачем не дотримані вищенаведені положення КАС України, позовна заява має бути залишена без руху відповідно з наданням заявникові строку для усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 25, 123, 160, 161, 169 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративну позовну заяву ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та рішення про примусове повернення - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії ухвали та попередити що у разі невиконання ухвали у визначений термін, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: А.В. Слободянюк