Справа № 520/9048/23
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2023-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Харків

15 червня 2023 р. справа № 520/9048/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Сліденка А.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без призначення судового засідання та без повідомлення (виклику) сторін справу за позовом Харківського національного університету внутрішніх справ (далі за текстом - позивач, заявник, суб`єкт владних повноважень, Університет) до ОСОБА_1 (далі за текстом - відповідач) про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, -

встановив:

Суб`єкт владних повноважень, Харківський національний університет внутрішніх справ, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив суд стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , Паспорт: НОМЕР_2 ) на користь Харківського національного університету внутрішніх справ (рахунок UA1005066, Державне казначейство України в м. Київ, МФО 820172, ) витрати, пов`язані з утриманням, в сумі 37 722 ( тридцять сім тисяч сімсот двадцять дві) грн 62 коп.

Аргументуючи цю вимогу зазначив, що відповідача за власним бажанням було звільнено зі служби у поліції до спливу трирічного строку після закінчення навчання у вищому навчальному закладі системи МВС України, однак витрат на власне утримання під час навчання у повному обсязі відповідач добровільно не відшкодував, а тому обов`язок з примусового відшкодування має бути покладений на відповідача за рішенням суду.

Відповідач про відкриття провадження по даній справі повідомлявся судом належним чином, шляхом направлення копії ухвали про відкриття провадження засобами поштового зв`язку на зазначену у позові і підтверджену інформацією з підрозділів ДМС України адресою.

Суд, вивчивши доводи позову, повно виконавши процесуальний обов`язок з офіційного з`ясування обставин спору, перевіривши доводи сторін добутими доказами, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст належних норм матеріального і процесуального права, котрі врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Установлені судом обставини спору полягають у наступному.

Відповідач згідно з наказом Харківського національного університету внутрішніх справ (далі ХНУВС, Університет) від 19.07.2019р. № 240 о/с був прийнятий на службу до Національної поліції, зарахований курсантом ХНУВС з 15.08.2019р.

01.09.2019 р. на виконання наказу МВС від 01.03.2017 № 173 «Про затвердження Типового форми Контракту про здобуття освіти у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських» між Відповідачем, Університетом та ГУ НП в Харківській області було укладено контракт № 248 про здобуття освіти у вищому навчальному закладі із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських (далі Контракт).

Абзацом 5 пункту 3 розділу ІІ вказаного контракту передбачено, що особа зобов`язується у разі дострокового розірвання контракту, а також звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчання відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до п. 4 ст. 74 Закону України «Про Національну поліцію».

Наказом ХНУВС від 17.08.2021 № 334 о/с відповідача було переведено для подальшого навчання за заочною формою до складу слухачів 4-го курсу факультету № 5 того ж університету та направлено з 25.08.2021р. для подальшого проходження служби до підрозділів Національної поліції України ГУНП в Харківській області.

Наказом ГУ НП в Харківській області від 25.08.2021 № 495 о/с рядового поліції ОСОБА_1 було призначено на посаду у штаті ГУНП в Харківській області.

Наказом ХНУВС від 05.03.2022 № 112 відповідача було відраховано зі складу слухачів у зв`язку з закінченням навчання з 05.03.2022.

Наказом ГУ НП в Харківській області від 07.03.2022 № 135 о/с відповідача було звільнено з 07.03.2022 відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням).

Доказів направлення цього наказу на адресу відповідача або ознайомлення з ним відповідача у будь-який інший спосіб матеріали справи не містять.

Згідно з довідкою №4/463-д фактична сума витрат, пов`язаних з утриманням курсанта ОСОБА_1 за період з 15.08.2019р. по 24.08.2021 р. становить 37722,62 грн.

Довідками - розрахунками Університету конкретизовано структуру витрат на утримання під час навчання, а саме: витрати по грошовому забезпеченню 5220,90грн.; витрати по продовольчому забезпеченню 12533,23грн.; витрати по речовому забезпеченню 8900,68грн.; витрати по медичному забезпеченню 237,06грн.; витрати по оплаті комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв 1083075грн., а загалом 37722,62грн.

09.02.2023р. Університетом стосовно відповідача було складено повідомлення про відшкодування витрат, пов`язаних із утриманням під час навчання в Університеті на суму витрат згідно з довідкою Університету №4/463-д.

Листом Університету від 09.02.2023р. повідомлення про зобов`язання відшкодувати витрати та довідки про фактичні витрати, пов`язані з утриманням курсанта були направлені на поштову адресу відповідача.

Відповідач отримав згадане повідомлення 27.02.2023р.

Доказів проведення відповідачем платежу на виконання приписів повідомлення Університету від 09.02.2023 р. учасниками спору до матеріалів справи не подано.

Стверджуючи про наявність підстав для покладання обов`язку з відшкодування витрат у примусовому порядку за рішенням суду, ХНУВС звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір, суд зважає, що до відносин, які склались на підставі установлених обставин спору, підлягають застосуванню наступні норми права.

Частиною 2 ст.19 Конституції України проголошено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 4 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Згідно із ч.1 ст. 59 Закону України від 02.07.2015р. №580-VIII "Про Національну поліцію служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Згідно із положеннями ч.2 ст.74 Закону України від 02.07.2015р. №580-VIII "Про Національну поліцію" підготовка фахівців за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, проводиться на підставі контракту про здобуття освіти, який укладається між навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчається.

Відповідно до ч.4 ст.74 Закону України від 02.07.2015р. №580-VIII "Про Національну поліцію" особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (затверджений постановою КМУ від 12.04.2017р. №261; далі за текстом - Порядок №261), цей Порядок визначає механізм відшкодування особами, які навчалися за денною формою навчання за державним замовленням (далі - особи) у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - вищі навчальні заклади), витрат, пов`язаних з їх утриманням у таких закладах (далі - витрати), у разі, в тому числі: звільнення із служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в поліції через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.

Витрати відшкодовуються згідно з контрактом, укладеним між вищим навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчалася. У разі коли особа є неповнолітньою, установлення правових відносин здійснюється відповідно до вимог Цивільного кодексу України.

Типову форму контракту затверджує МВС.

Згідно з п. 3 Порядку №261 відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло-, водопостачання, водовідведення, електроенергія). Розрахунок витрат на утримання осіб (грошове, продовольче, речове та медичне забезпечення) у вищих навчальних закладах здійснюється відповідно до встановлених норм за їх фактичною вартістю. Розрахунок комунальних послуг та спожитих енергоносіїв здійснюється виходячи із середнього обсягу споживання у ХНУВС на одну особу за добу за період її фактичного перебування в такому закладі. Під час проведення розрахунків застосовуються тарифи, що встановлені для населення і діють у місцевості, в якій розташований в університеті, у відповідному навчальному році. На підставі розрахунків вищого навчального закладу складається довідка про фактичні витрати на кожну особу за весь строк навчання, яка долучається до її особової справи.

Окрім того, наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007р. №419/831/240/605/537/219/534 було затверджено Порядок розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах (далі за текстом - Порядок №419/831/240/605/537/219/534).

За змістом пункту 2.1. Порядку №419/831/240/605/537/219/534 відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищому навчальному закладі (далі - ВНЗ), а саме витрат на: грошове забезпечення; продовольче забезпечення; речове забезпечення; медичне забезпечення; перевезення до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та назад; оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв. Витратами на грошове забезпечення є отримане курсантом щомісячне грошове забезпечення за весь період навчання. Щомісячне грошове забезпечення визначається з посадового окладу та додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу та надбавки), передбачених чинним законодавством для цієї категорії військовослужбовців. Витратами на продовольче забезпечення є витрати, пов`язані із забезпеченням курсанта продовольством згідно з нормами харчування. Витратами на речове забезпечення є витрати, пов`язані із забезпеченням курсанта речовим майном згідно з нормами забезпечення та лазне-пральними послугами. Витратами на медичне забезпечення є витрати, пов`язані з наданням медичної допомоги, у тому числі стоматологічної, безпосередньо у ВНЗ, та вартість лікування у військових госпіталях. Витрати на перевезення до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та назад визначаються виходячи з фактичних витрат, пов`язаних з оплатою транспортних послуг (вартість квитків, зборів та платежів, постільної білизни тощо). До спожитих курсантом ВНЗ комунальних послуг та енергоносіїв належать тепло, гаряча та холодна вода, водовідведення та електроенергія. Розрахунок здійснюється виходячи з середнього обсягу споживання на одного курсанта за добу: тепла та гарячої води - 0,0134 ГКал.; води та водовідведення - 0,2074 куб.м; електроенергії - 2,56 кВт/г. При проведенні розрахунків застосовуються тарифи, що встановлені для бюджетних установ і діють у місцевості, в якій розташований ВНЗ, у відповідному навчальному році.

Частиною 5 ст.74 Закону України від 02.07.2015р. №580-VIII "Про Національну поліцію" передбачено, що у разі відмови від добровільного відшкодування витрат, зазначених у частині четвертій цієї статті, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Звідси слідує, що у силу ч.1 ст.77 КАС України суб`єкт владних повноважень - позивач у спорі про відшкодування витрат на утримання особи у закладі вищої освіти повинен довести факт відмови особи від добровільного відшкодування згаданих витрат.

У розумінні ст.8 Конституції України відмова громадянина від здійснення грошового платежу на користь іншого учасника суспільних відносин може мати місце виключно у разі доведення до відома цього громадянина факту існування обов`язку відшкодування витрат.

Наведене означає, що суб`єкт владних повноважень повинен довести до відома громадянина України - колишнього поліцейського або наказ про стягнення (відшкодування) витрат на утримання у закладі вищої освіти, або лист - претензію про відшкодування витрат на утримання у закладі вищої освіти, або довідки-розрахунки витрат на утримання у закладі вищої освіти.

У межах даного спору позивачем такий обов`язок було виконано, що підтверджується копією супровідного листа Університету від 09.02.2023р. №7/53, реєстром поштової кореспонденції, повідомленням про вручення поштового відправлення із штрих - кодом - "986".

Отже, відповідача слід визнати обізнаним про наявність обов`язку відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оцінивши здобуті по справі докази в їх сукупності за правилами ст.72-77, 90, 211 КАС України, суд доходить до переконання про те, що у спірних правовідносинах сформульована суб`єктом владних повноважень вимога витікає з відносин стосовно проходження громадянином України публічної служби у лавах Національної поліції України, стосується повернення у власність держави коштів, витрачених на утримання громадянина під час навчання у вищому навчальному закладі системи Міністерства внутрішніх справ України, заявлена після настання події обізнаності відповідача із обов`язком відшкодувати конкретну суму витрат на утримання у закладі вищої освіти системи МВС України та за наявності факту відмови добровільного відшкодування.

Тому заявлена суб`єктом владних повноважень вимога про стягнення коштів підлягає до задоволення, позаяк не призводить до порушення прав та інтересів відповідача як учасника суспільних відносин.

При розв`язанні спору, суд зважаючи на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999р. у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007р. у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011р. у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010р. у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994р. у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003р. у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008р. у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії"), вичерпно реалізував усі діючі механізми з`ясування об`єктивної істини; надав оцінку усім юридично значимим факторам та нормам закону, котрі здатні вплинути на правильне вирішення спору; дослухався до усіх ясно і чітко сформульованих та здатних вплинути на результат вирішення спору аргументів сторін; повно та детально виклав власні висновки та міркування як з приводу тлумачення належних норм права, так і з приводу усіх слушних доводів поданих учасниками спору процесуальних документів.

Розподіл судових витрат належить провести за правилами ст.ст. 139, 143 КАС України та Закону України Про судовий збір.

Керуючись ст.ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 6-9, ст.ст. 72-77, 211, 241-243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Позов - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса реєстрації місця проживання - р.н.о.к.п.п. - НОМЕР_1 ) на користь Харківського національного університету внутрішніх справ (рахунок UA1005066, Державне казначейство України в м. Київ, МФО 820172, ) витрати, пов`язані з утриманням, в сумі 37.722 (тридцять сім тисяч сімсот двадцять дві) грн 62 коп.

Роз`яснити, що рішення підлягає оскарженню згідно з ч.1 ст.295 КАС України (протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення); набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України.

Суддя А.В. Сліденко