Справа № 440/5077/22
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2023-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2023 р.Справа № 440/5077/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Кононенко З.О. , Мінаєвої О.М. ,

за участю секретаря судового засідання Пукшин Л.Т

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 13.09.2022, головуючий суддя І інстанції: А.Б. Головко, м. Полтава, по справі № 440/5077/22

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області

третя особа Управління Державної казначейської служби України в м.Полтаві Полтавської області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

09 червня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, третя особа: управління державної казначейської служби України у м. Полтаві про

- визнання протиправною бездіяльність у частині невиконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду у справі № 440/14978/21 щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області сплатити на користь позивача пенсію з урахуванням фактично сплачених сум за період з грудня 2019 року по січень 2022 року у сумі 254 001,68 грн;

- стягнення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь позивача пенсії у сумі 254 001,68 грн; моральної шкоди в сумі 10 000 грн та витрат на правничу допомогу в сумі 8 500 грн.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 13.09.2022 закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області третя особа Управління Державної казначейської служби України в м. Полтаві Полтавської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди.

Не погодившись з вищевказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу про закриття провадження у справі скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що предметом позову у справі № 440/14978/21 було визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, натомість предметом позову у цій справі є стягнення коштів. Відтак, апелянт стверджує, що саме стягнення з відповідача на рахунок позивача коштів є належним та ефективним засобом поновлення порушеного права позивача, яке полягає, зокрема, у нездійснені виплати нарахованої пенсії. Оскільки задоволення позову у цій справі надасть можливість застосувати більш широкий спектр засобів щодо примусового стягнення коштів в рамках виконавчого провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, учасників, перевіривши доводи апеляційної скарги, ухвалу суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 15.12.2021 у справі № 440/14978/21, що набрало законної сили 15.01.2022, задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови у здійсненні перерахунку з 01.12.2019 основного розміру пенсії ОСОБА_1 з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення, зазначених у довідці Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Полтавській області" № 33/37-4/2508 від 08.10.2021. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити з 01.12.2019 перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до статей 43, 51, 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанови Кабінету Міністрів України № 988 від 11.11.2015 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" на підставі довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Полтавській області" № 33/37-4/2508 від 08.10.2021, а також здійснити виплати з урахуванням фактично сплачених сум.

На виконання вказаного судового рішення ГУ ПФУ в Полтавській області проведено перерахунок пенсії позивача на підставі довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Полтавській області" № 33/37-4/2508 від 08.10.2021 за період з 01.12.2019 по 31.01.2022, за наслідками якого розмір доплати пенсії склав 254 001,68 грн.

Водночас, листом ГУ ПФУ в Полтавській області від 16.05.2022 повідомлено позивача про те, що заборгованість пенсії за період з 01.12.2019 по 31.01.2022 у розмірі 254 001,68 грн буде погашена в межах відповідних бюджетних призначень, виділених на цю мету.

Не погоджуючись з діями ГУПФУ в Полтавській області щодо не виплати ОСОБА_1 пенсії за період з грудня 2019 року по січень 2022 року у сумі 254 001,68 грн, що нарахована на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.12.2021 у справі № 440/14978/21, позивач звернувся до суду з позовом у цій справі.

Постановляючи ухвалу про закриття провадження у справі, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскаржувані дії ГУ ПФУ в Полтавській області, прийняті на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.12.2021 у справі № 440/14978/21 можуть бути оскаржені, відповідно до ст. 383 КАС України, оскільки спірні правовідносини між сторонами вже вирішені судом та перейшли до стадії виконання судового рішення.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, зважаючи на наступне.

За змістом статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначено обов`язковість судового рішення.

Відповідно до ст. 129 1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

У пункті 40 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Горнсбі проти Греції», Суд зазначив, що, право на судовий захист було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. (Hornsby v. Greece № 07/1995/613/701).

У пункті 28 рішення Європейського суду з прав людини від в справі «Антонюк проти України» зазначено, що відповідальність держави за виконання судових рішень щодо приватних осіб зводиться до участі державних органів у виконавчому провадженні.

Відповідно до ст. 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Таким чином, не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Позивач у цій справі обрав спосіб захисту шляхом подання позову про визнання протиправними дій, вчинених відповідачем на виконання рішення суду. Проте, колегія суддів зауважує, що спірні правовідносини між сторонами вже вирішені судом та перейшли до стадії виконання судового рішення.

Статтею 382 КАС України визначаються спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, зокрема, до них належать: зобов`язання суб`єкта владних повноважень надати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення та інше.

Відповідно до вимог ст. 383 КАС України особа-позивач на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

Отже, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

Вищезазначені норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання нового позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 686/23317/13-а, від 06.02.2019 у справі № 816/2016/17, у постановах Верховного Суду від 22.08.2019 у справі № 522/10140/17, від 26.05.2020 у справі № 522/5265/17, від 17.04.2019 у справі № 355/1648/15-а, від 22.08.2019 у справі № 522/10140/17, від 24.09.2020 у справі № 640/15623/19.

Тобто, винесення судового рішення, яке передбачає оцінку судового рішення прийнятого в іншій справі, буде суперечити статті 129-1 Конституції України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичного конфлікту та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 355/1648/15-а.

За вказаних обставин, позивач у цій справі обрав спосіб захисту шляхом подання позову про визнання протиправними дій, вчинених відповідачем на виконання рішення суду. Проте, спірні правовідносини між сторонами вже вирішені судом та перейшли до стадії виконання судового рішення.

Отже, у спірних правовідносинах наявні обставини, з якими стаття 383 КАС України пов`язує виникнення підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

Таким чином, вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.

Тому, якщо позивач вважає протиправними рішення, дії чи бездіяльність відповідача, вчинені на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду у справі № 440/14978/21, то він може звернутись до суду в порядку КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача, а не пред`являти новий адміністративний позов.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22 серпня 2019 року у справі № 522/10140/17.

Доводи позивача в апеляційній скарзі, що судом першої інстанції не враховано, що ним заявлені нові вимоги про стягнення з відповідача на рахунок позивача нарахованої суми пенсії, що є належним та ефективним засобом поновлення порушеного права позивача, яке полягає, зокрема, у нездійснені виплати нарахованої пенсії, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки позивач звертаючись з такими вимогами до суду фактично намагається змінити порядок та спосіб виконання судового рішення, однак наявність обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим є підставою для звернення до суду із заявою про зміну способу або порядку виконання судового рішення в порядку ст. 378 КАСУ, а не з новим позовом до суду.

Таким чином, беручи до уваги беручи до уваги те, що є таке, що набрало законної сили рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.12.2021 у справі № 440/14978/21 з того самого фактичного предмету спору (щодо виплати пенсії на підставі довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Полтавській області" № 33/37-4/2508 від 08.10.2021 з 01.12.2019), суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про наявність правових підстав для закриття провадження у справі відповідно до вимог статті 238 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши ухвалу суду першої інстанції, дійшла висновку, що при її прийнятті, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми права.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 13.09.2022 по справі № 440/5077/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)Я.М. Макаренко
Судді(підпис) (підпис) З.О. Кононенко О.М. Мінаєва
Повний текст постанови складено 15.06.2023 року