Справа № 380/10648/23
Суддя: Гулкевич Ірена Зіновіївна
Дата ухвалення: 2023-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2023 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гулкевич І.З., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін та проведення судового засідання, за наявними матеріалами (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

встановив :

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в якій позивач просить суд:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 28.04.2023 щодо відмови судді у відставці ОСОБА_1 зарахувати до його стажу роботи на посаді судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці календарний період проходження строкової військової служби (служби в збройних силах СССР) з 17.11.1977 по 14.11.1979, а також три роки стажу (досвіду) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати судді у відставці ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці календарний період проходження строкової військової служби (служби в збройних силах СССР) з 17.11.1977 по 14.11.1979, а також три роки стажу (досвіду) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді, визначивши його сукупний стаж роботи на посаді судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці 24 роки 03 місяці 16 днів;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити судді у відставці ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до Закону України Про судоустрій і статус суддів від 02.06.2016 №1402-VIII в розмірі 58% його суддівської винагороди, з урахуванням фактично виплачених сум починаючи з 06.04.2023.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням №311 від 11.04.2023 управлінням Пенсійного фонду України позивачу призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, виходячи зі стажу роботи на посаді судді - 20 років 03 місяці 15 днів та визначено щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 50 % від місячної суддівської винагороди працюючого судді. Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області від 28.04.2023 позивачу відмовлено у задоволенні заяви щодо перерахунку стажу роботи на посаді судді та визначення щомісячного довічного грошовою утримання з урахуванням стажу (дослід) роботи (професійної діяльності), строку строкової військової служби в лавах армії. Позивач не погоджується з такою відмовою відповідача та стверджує, що його стаж роботи на посаді судді, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання, складає 24 роки 03 місяці 16 днів, а відповідач неправильно визначив цей стаж, оскільки не врахував до нього період проходження строкової військової служби з 17.11.1977 по 14.11.1979 (1 рік 11 місяців 27 днів), а також 3 роки стажу (періоду) роботи (професійної діяльності) у сфері права, вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Ухвалою суду від 22.05.2023 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та проведення судового засідання, за наявними матеріалами та відповідачу запропоновано надати суду відзив на позовну заяву у п`ятнадцятиденний строк, з дня отримання цієї ухвали.

09.06.2023 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він проти задоволення позову заперечує, просить суд відмовити у задоволенні позову. Зазначає, що ОСОБА_1 перебуває на обліку з 06.04.2023, як одержувач щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Зарахування періодів на посаді судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці календарний період проходження строкової військової служби (служби в Збройних силах СССР) з 17.11.1977 по 14.11.1979 (1 рік 11 місяців 27 дні), (3 роки стажу (досвіду) роботи (професійної діяльності) у сфері права, вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді, Законом України Про судоустрій і статус суддів від 02.06.2016 № 1402-VIII не передбачено.

Позивачем подано відповідь на відзив, в якій зазначає, що позиція відповідача у відзиві на позовну заяву не відповідає чинному законодавству, яке врегульовує дані правовідносини та висновкам щодо застосування норм права, викладених у постановах Верховного Суду щодо даних правовідносин, які є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Позивач ОСОБА_1 є суддею у відставці та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці.

Рішенням Вищої ради правосуддя Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Господарського суду Львівської області у зв`язку з поданням заяви про відставку від 04.04.2023 №293/0/15-23 позивача звільнено з посади судді.

Наказом голови Господарського суду Львівської області від 04.04.2023 №05-13/31 позивача відраховано зі штату Господарського суду Львівської області.

Відповідно до рішення Вищої ради правосуддя №293/0/15-23 від 04.04.2023 та відомостей трудової книжки стаж роботи судді, що дає позивачу право на звільнення у відставку становить 24 роки 04 місяці 20 днів, а саме:

-строк проходження строкової військової служби 1 рік 11 місяців 27 днів;

- стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), що надавав право для призначення на посаду арбітра (судді) - 3 роки;

- стаж роботи на посаді судді 19 років 04 місяці 23 дні.

З 06.04.2023 позивачу призначено та виплачується щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці згідно з нормами Закону України Про судоустрій і статус суддів від 02.06.2016 № 1402-VIII (рішення Галицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова № 11 від 11.04.2023). Водночас для визначення розміру довічного грошового утримання пенсійний орган зарахував позивачу до стажу роботи судді 20 років 03 місяці 15 днів, що становить 50% розміру суддівської винагороди, а саме 60537,60 грн.

20.04.2023 позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив здійснити перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці, зарахувавши до стажу судді, що дає право на отримання довічного грошового утримання період проходження військової строкової служби з 17.11.1977 по 14.11.1979 (1 рік 11 місяців 27 дні), 3 (три) роки стажу (досвіду) роботи (професійної діяльності) у сфері права, вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Листом від 28.04.2023 №11207-11208/С-52/8-1300/23 відповідач повідомив позивача про відсутність підстав для перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці.

Вважаючи відмову відповідача від 28.04.2023 №11207-11208/С-52/8-1300/23 протиправною, позивач звернувся з цим позовом до суду.

При вирішенні спору по суті суд виходив з такого.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ст.46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

У статті 130 Конституції України передбачено, що держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя.

Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Як встановив суд, Указом Президента України від 11.11.2003 №1286/2003 ОСОБА_1 призначений суддею Господарського суду Львівської області строком на п`ять років, постановою Верховної Ради України від 11.06.2009 №1513-VI обраний на посаду судді зазначеного суду безстроково.

Частинами першою, третьою статті 116 Закону України Про судоустрій і статус суддів від 02.06.2016 р. №1402-VIII (далі Закон № 1402-VIII ) встановлено, що суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається відповідно до статті 137 такого Закону, має право подати заяву про відставку.

Заява про відставку, заява про звільнення з посади за власним бажанням подається суддею до Вищої ради правосуддя, яка протягом одного місяця з дня надходження відповідної заяви ухвалює рішення про звільнення судді з посади.

Згідно з ч.1 ст.137 Закону України Про судоустрій і статус суддів від 02.06.2016 р. №1402-VIII до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; 2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

У подальшому Законом України від 12.07.2018 р. №2509-VIII ст.137 Закону №1402-VIII було доповнено положенням про те, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Абзацом четвертим пункту 34 розділу ХІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України № 1402-VIII встановлено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності вказаним Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

На час призначення позивача на посаду судді питання визначення стажу, який давав право на відставку судді, регулювалося частино четвертої статті 43 Закону України від 15 грудня 1992 року № 2862-XII Про статус суддів та Указом Президента України від 10 липня 1995 року № 584/95 Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів.

Згідно з абзацом другим частини четвертої статті 43 Закону № 2862-XII (із змінами, внесеними Законом від 24 лютого 1994 року № 4015-12) до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Відповідно до абзацу другого статті 1 Указу Президента України від 10 липня 1995 року № 584/95 Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

Вказана позиція суду також узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 30.03.2023 у справі №280/2167/21.

Отже, на підставі вищезазначених норм до стажу позивача на посаді судді підлягає зарахуванню період проходження військової строкової служби з 17.11.1977 по 14.11.1979 (1 рік 11 місяців 27 дні).

Частиною другою статті 137 Закону №1402-VIII (у редакції, яка діє з 05 серпня 2018 року) встановлено, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Системний аналіз вказаної норми дає підстави для висновку, що з набранням чинності Законом України Про внесення змін до Закону України Про судоустрій і статус суддів у зв`язку з прийняттям Закону України Про Вищий антикорупційний суд, яким внесено зміни до статті 137 Закону № 1402-VIII, суддям додатково до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку, підлягає зарахуванню стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) тривалістю, яка вимагалася законом для призначення на посаду судді станом на дату призначення на посаду судді.

Саме така правова позиція покладена в основу рішення Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 22.11.2018, яке залишене без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 30.05.2019 у справі №9901/805/18.

Зокрема, Велика Палата Верховного Суду погодилась із висновками колегії суддів Касаційного адміністративного суду та зазначила, що частину другу статті 137 Закону № 1402-VIII (зі змінами, внесеними Законом від 12 липня 2018 року № 2509-VIII) потрібно тлумачити таким чином, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) судді у сфері права, який вимагався законом як мінімальний для набуття таким суддею права для призначення на посаду судді на дату такого призначення, оскільки вказана норма закону призвела до покращення правового становища суддів, надавши можливість зараховувати до стажу роботи на посаді судді їхній стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) у сфері права тривалістю, яка вимагалася законом для призначення на посаду судді станом на дату призначення їх на посаду.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону № 2862-XII, яка була чинною на час призначення ОСОБА_1 на посаду судді, може бути рекомендований кваліфікаційною комісією суддів громадянин України, не молодший двадцяти п`яти років, який має вищу юридичну освіту і стаж роботи в галузі права не менш як три роки, проживає в Україні не менш як десять років та володіє державною мовою.

Наведене свідчить про наявність у позивача права на зарахування до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку додатково 3 років стажу (досвіду роботи) професійної діяльності у сфері права.

Таким чином, судом встановлено що стаж роботи позивача на посаді судді становить 24 роки 04 місяці 20 днів.

Дані обставини також підтверджуються рішенням органу, який прийняв рішення про відставку судді (рішення Вищої ради правосуддя № 293/0/15-23 від 04.04.2023).

Враховуючи зазначене, позивач має право на виплату довічного утримання розмірі 58% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді (50% за 20 років роботи посаді судді + 8% за 4 роки стажу).

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити шляхом визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Львівської області щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, період проходження строкової військової служби з 17.11.1977 по 14.11.1979 (1 рік 11 місяців 27 дні) та 3 (трьох) років стажу роботи за спеціальністю, вимога щодо якого визначалася законом та надавала право на призначення на посаду судді; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівської області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, період проходження строкової військової служби з 17.11.1977 по 14.11.1979 (1 рік 11 місяців 27 дні) та 3 (трьох) років стажу роботи за спеціальністю, вимога щодо якого визначалася законом та надавала право на призначення на посаду судді, визначивши загальний стаж роботи на посаді судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці 24 роки 04 місяці 20 днів; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до Закону України Про судоустрій і статус суддів від 02.06.2016 № 1402-VIII в розмірі 58% його суддівської винагороди, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 06.04.2023.

Судові витрати по справі розподіляються відповідно до вимог ст.139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 242-246, 250, 257-263 КАС України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Львівської області щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, період проходження строкової військової служби з 17.11.1977 по 14.11.1979 (1 рік 11 місяців 27 дні) та 3 (трьох) років стажу роботи за спеціальністю, вимога щодо якого визначалася законом та надавала право на призначення на посаду судді.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівської області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, період проходження строкової військової служби з 17.11.1977 по 14.11.1979 (1 рік 11 місяців 27 дні) та 3 (трьох) років стажу роботи за спеціальністю, вимога щодо якого визначалася законом та надавала право на призначення на посаду судді, визначивши загальний стаж роботи на посаді судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці 24 роки 04 місяці 20 днів.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до Закону України Про судоустрій і статус суддів від 02.06.2016 № 1402-VIII в розмірі 58% його суддівської винагороди, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 06.04.2023.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (, місцезнаходження: 79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 2147 (дві тисячі сто сорок сім) грн 20 коп.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Гулкевич І.З.