Справа № 140/6168/23
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2023-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2023 року ЛуцькСправа № 140/6168/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Андрусенко О. О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, Пенсійного фонду України про визнання бездіяльності протиправною, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернулася в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач-1), Пенсійного фонду України (далі ПФ України, відповідач-2) про визнання бездіяльності протиправною бездіяльність ГУ ПФУ у Волинській області з несвоєчасного прийняття рішення про призначення пенсії за віком за зверненням від 27.11.2021 у встановлений термін, передбачений статтею 82 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (далі Закон № 1788-XII), ПФ України з невиконання вимог за скаргами, передбачених статтею 8 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII (далі Закон № 889-VIII), статтями 18, 19 Закону України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 № 393/96-ВР (далі Закон №393/96-ВР); визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ у Волинській області від 10.10.2022 №81; зобов`язання ГУ ПФУ у Волинській області призначити пенсію за віком та її виплачувати з 27.11.2021; стягнення з Держави Україна моральної шкоди в сумі 570000,00 грн, завданої неправомірними діями посадових осіб ГУ ПФУ у Волинській області, ПФ України за неналежного виконання службових обов`язків, передбачених статтею 8 Закону № 889-VIII, статтями 18, 19 Закону №393/96-ВР, пунктом 10 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.01.2015 за № 40/26485 (далі Положення №28-2), підпунктом 6, пункту 4 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 № 280 (далі Положення №280), протягом 2021-2023 років.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у вересні 2021 року позивач зверталась до ГУ ПФУ у Волинській області з заявою призначення пенсії за віком у віці 74 повних років за наявністю 36 років трудового стажу, а при своєму зверненні подавала службовій особі оригінали документів: трудових книжок, оригінал договору про період роботи в росії на крайній півночі при дії СРСР, оригінали дипломів, паспорта громадянина України та документи, які підтверджують місце проживання та реєстрації проживання в м. Луцьку, однак службова особа не здійснила прийому документів за встановленим порядком і не видала необхідного зразка заяви для призначення пенсії без додаткового надання уточнюючих довідок з місця роботи у період роботи до 1991 року та про місце проживання в росії у період своєї роботи в тій місцевості.

У зв`язку з чим 27.11.2021 позивач поштовим зв`язком направила до ГУ ПФУ у Волинській області заяву про призначення пенсії і додала до неї перелік необхідних документів, які підтверджували її вік 74 роки і трудовий стаж 36 років, яку відповідач зареєстрував 03.12.2021.

Однак, ГУ ПФУ у Волинській області не було прийнято рішення про відмову в призначення пенсії і не було надано письмової вмотивованої відповіді за нею, що було приводом для усних і письмових звернень позивача до ГУ ПФУ у Волинській області, 04.02.2022 було надано невмотивовану відповідь про відмову в призначенні пенсії, а відповідного рішення з цього приводу відповідач так і не приймав.

Зазначає, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 30.08.2022 у справі №140/4467/22 визнано протиправною бездіяльність ГУ ПФУ у Волинській області, яким встановлено, що відповідач застосував щодо неї надмірний формалізм у питанні з призначення пенсії за віком, у зв`язку з чим поклав обов`язок на нього прийняти рішення з призначення пенсії за заявою від 27.11.2021.

13.09.2022 позивач знову звернулася на прийом до відповідача-1 із заявою про призначення пенсії за віком за рішенням суду з оригіналами документів, однак їй роз`яснили про необхідність подання лише однієї заяви без документів. 01.10.2022 позивач отримала відповідь за вказаною заявою, згідно якої було рекомендовано звернутися до суду.

Продовжуючи свою протиправну бездіяльність ГУ ПФУ у Волинській області не приймало вмотивованого рішення про відмову в призначенні пенсії за віком за рішенням суду в добровільному порядку, у зв`язку з чим позивач була вимушена не тільки подавати виконавчий лист до органів державної виконавчої служби з примусового його виконання, але і звертатися в усі можливі державні установи на місцевому рівні та до вищих посадових осіб держави Україна.

10.10.2022 ГУ ПФУ у Волинській області прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії за віком за заявою від 27.11.2021, про яке позивач дізналася із постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження, яку отримала 02.12.2022. Однак для отримання самого рішення від 10.10.2022 №81 позивач вимушена була звертатися із відповідними скаргами та отримала таке рішення лише 07.03.2023, що свідчить про завдану їй матеріальну і моральну шкоду невиконанням службових обов`язків посадовими особами державного органу Пенсійного Фонду України.

Зазначає, що надмірний формалізм у питанні з призначення пенсії за віком у її віці розпочався з боку службових осіб ГУ ПФУ у Волинській області, які проігнорували її прохання і не вжили заходів для своєчасного прийняття заяви з призначення та отримання пенсійного забезпечення у 2021 році (не видача заяви встановленого зразка за надуманими мотивами) та службової особи ПФ України, якій було доручено перевірка скарг позивача, які надійшли з Верховної Ради України, Міністерства соціальної політки України та з Офісу Президента України. Протиправна бездіяльність службових осіб ГУ ПФУ у Волинській області та ПФ України призвела до обтяжуючих обставин з порушення прав, свобод та інтересів позивача та завдання їй моральної шкоди, оскільки більше року позивач не могла отримати рішення відповідача-1 від 10.10.2022 за №8, яке мало би бути прийняте протягом 10 днів з часу подачі заяви про призначення пенсії 27.11.2021 та протягом до п`яти днів їй надане. Порушення вимог Законів, прав, свобод та інтересів позивача щодо набуття права на пенсію у віці 74 роки посадовими особами відповідачів призвело до настання обтяжуючих обставин порушення її прав при зверненні за призначенням пенсії за віком та завдання моральної шкоди, оскільки, починаючи з 27.11.2021 замість бажаної пенсії вона отримала моральні страждання у формі розчарування і недовіри до державного органу і їх посадовців, які діють протилежно вимогам Законів та основних їх завдань, та психологічне напруження, яке тягло погіршення фізичного стану продовж двох років, не маючи засобів на існування та неможливості придбання ліків. Також внаслідок бездіяльності службових осіб відповідачів з несвоєчасного прийняття незаконного рішення з приводу відмови в призначенні пенсії за віком 10.10.2022 за заявою про призначення пенсії від 27.11.2021, яке було надано лише 07.03.2023, позивач була позбавлена можливості продовж тривалого терміну його оскаржити до суду, чим також їй спричинено моральних страждань у вигляді поганих снів, головних болей, неможливості придбати навіть продуктів для нормальної життєдіяльності і необхідних речей з побутових умов проживання.

Таким чином, вважає, що є очевидним наявність протиправної бездіяльності службових осіб ГУ ПФУ у Волинській області з часу її офіційного звернення за призначенням пенсії - 27.11.2021, враховуючи наявність необхідного трудового стажу і віку, який безумовно покладав обов`язок на службових осіб призначити пенсію за віком, та наявність протиправної бездіяльності службової особи ПФ України, яка своєчасно не зупинила протиправної їх бездіяльності за наслідком скарг позивача згідно Закону №393/96-ВР, в тому числі з інших державних органів, яка не вжила своєчасних необхідних заходів до порушників, чим посприяла настанню конфлікту інтересів та судовому конфлікту громадянина України з державою України з питання призначення пенсії за віком (у віці 75 років), що потягло завдання більшої моральної шкоди для неї, яку вона оцінила на даний час у 570000 грн., та вважає, що така сума є співрозмірною і справедливою щодо тих страждань, яких вона змушена терпіти у досягненні мети з призначення пенсії у похилому віці через вжиття неймовірних заходів для досягнення цієї мети за відсутності засобів на існування.

Щодо оскаржуваного рішення від 10.10.2022 №81, то зазначає, що у призначенні пенсії за віком їй відмовлено, як начебто, за відсутністю у неї оригіналів документів, передбачених пунктом 2.23 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (далі Порядок №22-1). Разом з тим, позивач зауважує, що усі документи є в неї в наявності, перевірку яких здійснював представник ГУ ПФУ у Волинській області, починаючи з вересня 2021 року, та копії яких вона надавала до позовної заяви у справі №140/4467/22.

З урахуванням наведеного просила позов задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 14.04.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в даній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

У відзиві на позовну заяву відповідач-1 позовних вимог не визнав. В обґрунтування такої позиції зазначив, що ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою від 27.11.2021 відповідно до Закону №393/96-ВР, у якій просила призначити пенсію за віком. За результатами розгляду звернення листом від 22.12.2021 за №15859-15962/0-02/8-0300/21 позивачу надана відповідь щодо порушеного питання. На виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 30.08.2022 у справі №140/4467/22 ГУ ПФУ у Волинській області повторно розглянуто заяву позивача (РНОКПП не долучено до справи) від 27.11.2021 про призначення пенсії за віком. Оскільки до звернення не було надано додаткових документів прийнято рішення від 10.10.2022 № 81 відмовити в призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю оригіналів документів, що передбачено п.2.23 Порядку №22-1. Згідно вимог Порядку №22-1 при поданні особою заяви в паперовій формі документи можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, посвідчених нотаріально або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію. Документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах. З урахуванням наведеного зазначає, що відповідно до інформації, наявній в підсистемі «Звернення» системи ІКІС ПФУ, з приводу призначення пенсії ОСОБА_1 зверталась у Відділ обслуговування громадян № 7 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян 24.09.2021 (звернення № 42863, тип звернення - «Усне консультування»). Заявниця була повідомлена про необхідність надання документів, необхідних для призначення пенсії та підтвердження страхового стажу, про строки призначення пенсії. При наданні консультації зафіксовано, що у ОСОБА_2 відсутні документи, які підтверджують місце проживання (реєстрації), також було повідомлено про необхідність надання уточнюючих довідок для підтвердження відповідних періодів роботи та документів, що підтверджують місце проживання. 08.12.2021 ГУ ПФУ у Волинській області надійшло звернення з приводу призначення пенсії (вх. № 15962/Ф-0300-21 від 08.12.2021), а саме - заява від 27.11.2021 про призначення пенсії довільної форми, до якої додані копія першої сторінки паспорта, копія листа Луцького відділу № 1 Управління Державної міграційної служби України у Волинській області щодо місця реєстрації, копії трудової книжки б/н, виданої 12.08.1967, вкладки до трудової книжки НОМЕР_1 (сама трудова книжка відсутня), дублікату трудової книжки НОМЕР_2 , копії дипломів НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , копія свідоцтва про народження. Відповідь на звернення було надано листом від 22.12.2021 № 15859-15962/Ф02/8- 0300/21, в якому заявниці роз`яснено порядок звернення за призначенням пенсії відповідно до Порядку № 22-1. Позивач повторно звернулась з приводу призначення пенсії у Відділ обслуговування громадян № 7 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян (звернення № 7008, тип звернення - «Усне консультування») та була повідомлена про необхідність надання документів, необхідних для призначення пенсії. Із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.03.2003 (далі - Закон №1058-ІV) та Порядку № 22-1 ОСОБА_1 до управління не зверталась. З урахуванням наведеного зазначає, що призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058-ІV позивачу можливе за умови подання заяви про призначення пенсії встановленого зразка з усіма необхідними документами у встановленому законом порядку. Просив у задоволенні позову відмовити повністю.

У відзиві на позовну заяву відповідач-2 позовні вимоги також не визнав. В обґрунтування такої позиції зазначив, що до ПФ України надійшло звернення позивача від 11.05.2022 (вх. від 25.05.2022 №13855/Ф-2800-22), в якому остання просила ПФ України призначити та виплачувати пенсію з 03.12.2021. Вказане звернення було розглянуто Фондом та надана відповідь листом від 22.06.2022 № 13864-13885/Ф-03/8-2800/22, в якій було надано детальні роз`яснення з посиланням на нормативно-правові акти щодо умов та порядку звернення за призначенням пенсії. Крім того, під час розгляду звернення від 11.05.2022 Фондом від ГУ ПФУ у Волинській області було витребувано інформацію стосовно позивача, з якої встановлено, що відповідачем-1 було повідомлено позивача про необхідність надання документів, що підтверджують місце її проживання, та уточнюючих довідок для підтвердження періодів роботи; із заявою про призначення пенсії встановленого зразку та необхідними документами позивач до органів Пенсійного фонду України не зверталася. Відтак твердження позивача про те, що перевірка її звернень не здійснювалася не відповідають дійсності. В подальшому, Головним управлінням пенсійного забезпечення Директорату розвитку соціального страхування Міністерства соціальної політики України листом від 01.06.2022 № 1429/0/196-22 до ПФ України направлено звернення позивача від 11.05.2022 (вх. від 01.06.2022 №14680/Ф-2800-22), в якому порушено аналогічні вищенаведеним питання. Відповідно до статті 8 Закон №393/96-ВР не розглядаються повторні звернення одним і тим же органом від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання, якщо перше вирішено по суті. Листом Фонду від 29.06.2022 № 14652-14680/Ф-03/8-2800/22 повідомлено позивача про те, що роз`яснення щодо порядку звернення за призначенням пенсії їй надано листом від 22.06.2022 № 13864-13885/Ф-03/8-2800/22. Також апаратом Верховної Ради України до ПФ України направлено звернення позивача від 01.09.2022 (вх. від 09.09.2022 № 26037/Ф-2800-22) для розгляду в частині питання, що належить до компетенції Фонду, а саме стосовно неотримання нею пенсійного забезпечення. Вказане звернення позивача було розглянуто Фондом та надана відповідь листом від 07.10.2022 №25434-26037/Ф-03/8-2800/22; позивачу повторно надано детальні роз`яснення щодо умов та порядку звернення за призначенням пенсії; також під час розгляду звернення Фондом повторно витребувано інформацію стосовно позивача від відповідача-1. Лист Офісу Президента України від 08.09.2022 №22/045608-03, яким направлено звернення позивача від 01.09.2022, зареєстровано у Фонді 13.09.2022 за №26399/Ф-2800-22. Оскільки питання наведені позивачем у зверненні, що надійшло з Офісу Президента України є тотожними вищенаведеному зверненню, листом Фонду від 11.10.2022 №25661-26399/Ф-03/8-2800/22 повідомлено позивача, що роз`яснення щодо порядку звернення за призначенням пенсії надано їй листами від 22.06.2022 № /Ф-03/8-2800/22 та від 07.10.2022 №25434-26037/Ф-03/8-2800/22; підстави перегляду відповідей відсутні. З урахуванням наведеного зазначає, що звернення позивача були розглянуті Фондом у порядку та строки, встановлені Законом №393/96-ВР, та надані обґрунтовані відповіді. Також зазначає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, на підставі яких можна було б дійти висновку про наявність моральної шкоди, протиправність діяння ПФ України, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діянням Фонду та вини Фонду в її заподіянні. Просив у задоволенні позову відмовити повністю.

У відповіді на відзив позивач підтримала позовні вимоги з підстав, наведених у позовній заяві, та просила їх задовольнити повністю.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 24.09.2021 звернулася до ГУ ПФУ у Волинській області по питанню призначення пенсії. Вказане звернення було зареєстровано у підсистемі «Звернення» системи ІКІС ПФУ за №42863, тип звернення «Усне консультування». При здійсненні усного консультування позивача було повідомлено про необхідність надання уточнюючих довідок про підтвердження відповідних періодів роботи та документів, що підтверджують місце проживання. Вказані обставини підтверджуються листом ГУ ПФУ у Волинській області від 22.12.2021 №15859-15962/Ф-02/8-0300/21 та витягом підсистеми «Звернення» системи ІКІС ПФУ від 24.09.2021 (а.с. 104-108, 120-121).

27.11.2021 ОСОБА_1 звернулася (направила поштовим зв`язком) до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про призначення пенсії за віком, до якої долучила копії таких документів: першої сторінки паспорта громадянина України серії НОМЕР_5 , свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 , листа Луцького відділу №1 Управління державної міграційної служби України у Волинській області від 22.10.21 №0710-1657/0710.1-21 про реєстрацію місця проживання, диплома серії НОМЕР_3 , диплома серії НОМЕР_4 , копію трудової книжки б/н від 12.08.1967, вкладки до трудової книжки серії НОМЕР_1 , дублікату трудової книжки серії НОМЕР_2 (а.с. 109-119).

На вказану заяву позивача ГУ ПФУ у Волинській області листом від 22.12.2021 №15859-15962/0-02/8-0300/21 рекомендувало позивачу звернутися особисто з необхідними документами для призначення пенсії за віком до відділу обслуговування громадян №7 (сервісного центру) ГУ ПФУ у Волинській області (а.с. 120-121).

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 30.08.2022 у справі №140/4467/22, яке набрало законної сили 30.09.2022, визнано протиправною бездіяльність ГУ ПФУ у Волинській області щодо не прийняття рішення за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 від 27.11.2021 про призначення пенсії за віком та зобов`язано ГУ ПФУ у Волинській області прийняти рішення за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 від 27.11.2021 про призначення пенсії за віком (а.с. 14-17).

Виконуючи рішення суду у справі №140/4467/22, ГУ ПФУ у Волинській області прийняло рішення від 10.10.2022 № 81 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю оригіналів документів, що передбачено п.2.23 Порядку №22-1. Також у вказаному рішенні зазначено, що згідно наданих до заяви документів про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, (копія диплома, копія трудової книжки) до страхового стажу не зараховано жодного періоду, оскільки до заяви долучено копії лише першої сторінки паспорта, копію диплому та трудової книжки, відсутній ідентифікаційний код (а.с. 13).

Також судом встановлено, що 25.05.2022 до ПФ України надійшла заява ОСОБА_1 від 11.05.2022 про призначення пенсії, до якої також було долучено скаргу на дії службових осіб ГУ ПФУ у Волинській області (а.с. 53-60).

Під час розгляду вказаного звернення відповідачем-2 було витребувано у ГУ ПФУ у Волинській області інформацію стосовно позивача (а.с. 51) та листом від 22.06.2022 №13864-13885/Ф-03/8-2800/22 повідомлено останню щодо порядку звернення за призначенням пенсії (а.с. 88-89).

01.06.2022 до ПФ України надійшов лист Головного управління пенсійного забезпечення Директорату розвитку соціального страхування та пенсійного забезпечення Міністерства соціальної політики України (а.с. 90-91), яким надіслано звернення ОСОБА_1 від 11.05.2022 для надання допомоги щодо пенсійного забезпечення (а.с.81-84).

Листом від 29.06.2022 № 14652-14680/Ф-03/8-2800/22 відповідач-2 повідомив позивача про те, що роз`яснення щодо порядку звернення за призначенням пенсії їй надано листом від 22.06.2022 № 13864-13885/Ф-03/8-2800/22, нових підстав для перегляду немає (а.с. 52).

Листом від 07.09.2022 Апарат Верховної Ради України надіслав на адресу ПФ України на розгляд в частині, що належить до компетенції, звернення ОСОБА_1 від 01.09.2022 (а.с. 93-96).

Під час розгляду вказаного звернення відповідачем-2 було витребувано у ГУ ПФУ у Волинській області інформацію стосовно позивача (а.с. 79-80) та листом від 07.10.2022 №25434-26037/Ф-03/8-2800/22 повідомлено останню щодо умов та порядку звернення за призначенням пенсії (а.с. 99-100).

Також на адресу відповідача-2 надійшов лист Офісу Президента України від 08.09.2022 (а.с. 46), яким направлено на розгляд звернення ОСОБА_1 від 01.09.2022 щодо сприяння у пенсійному забезпеченні (а.с. 47-48).

Листом від 11.10.2022 №25661-26399/Ф-03/8-2800/22 ПФ України повідомив позивача, що роз`яснення щодо порядку звернення за призначенням пенсії надано їй листами від 22.06.2022 №/Ф-03/8-2800/22 та від 07.10.2022 №25434-26037/Ф-03/8-2800/22; нових підстав для перегляду немає (а.с. 92).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

У статті 92 Конституції України передбачено, що виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Порядок нарахування та виплати пенсії регламентовано Законом №1058-ІV та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону №1058-ІV загальнообов`язкове державне пенсійне страхування здійснюється за принципами, зокрема, рівноправності застрахованих осіб щодо отримання пенсійних виплат та виконання обов`язків стосовно сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 8 Закону №1058-ІV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Пунктом 1 частини першої статті 9 Закону №1058-ІV визначено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначається, зокрема, пенсія за віком.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Частиною першою статті 44 Закону №1058-IV передбачено, що звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Механізм подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій визначено Порядком №22-1 (далі - у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з пунктом 1.1 Порядку №22-1 заява про призначення, перерахунок пенсії, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).

Пунктом 1.8 Порядку №22-1 встановлено, що звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Відповідно до пункту 1.9 Порядку №22-1 днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Якщо заява про призначення пенсії подається через вебпортал днем звернення за призначенням пенсії вважається дата реєстрації на вебпорталі заяви разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів).

Якщо заява пересилається поштою (крім випадків призначення (поновлення) пенсій), днем звернення за пенсією вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу). Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви, або дата реєстрації заяви на вебпорталі.

Якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон).

Згідно з пунктом 2.1 Порядку №22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: 1) документ, що підтверджує реєстраційний номер облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; 2) документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). 3) для підтвердження заробітної плати за період страхового стажу з 01 липня 2000 року орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу (додатки 3, 4 до Положення). За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам. 4) документи про місце проживання (реєстрації) особи; 5) документи, які засвідчують особливий статус особи. 6) документ уповноваженого органу Російської Федерації про те, що особі не призначалась пенсія за місцем реєстрації на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, та особисту декларацію про відсутність громадянства держави-окупанта (для призначення пенсій особам, зазначеним у пункті 1.6 розділу І цього Порядку).

Відповідно до пункту 2.9. Порядку №22-1 особа, яка звертається за пенсією (незалежно від виду пенсії), повинна пред`явити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік).

Пунктом 2.23 Порядку №22-1 передбачено, що при поданні особою заяви в паперовій формі документи можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, посвідчених нотаріально або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію.

Документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах.

Аналіз наведених правових норм свідчить про те, що підставою для вчинення дій, спрямованих на призначення пенсії за віком, є відповідна заява особи та додані до неї необхідні документи, у тому числі про стаж, вік та заробітну плату, які подаються до уповноваженого органу Пенсійного фонду України в установленому порядку тільки в оригіналі.

Особа, яка досягла необхідного віку (60 років) та має необхідний страховий стаж (не менше 15 років), має право на призначення пенсії, проте реалізація такого права повинна здійснюватися у встановленому національним законодавством порядку, визначеному, зокрема, у Законі №1058-IV і затвердженому на виконання його положень Порядку №22-1.

Аналогічна правова позиція щодо тлумачення норм Закону № 1058-IV та Порядку №22-1 у подібних правовідносинах викладена у постановах від 11.07.2022 у справі №540/1730/19, від 21.09.2018 у справі №805/465/18-а, від 21.12.2021 у справі №540/1588/19.

На виконання вимог ухвали суду від 14.04.2023 ГУ ПФУ у Волинській області до відзиву на позовну заяву долучено заяву ОСОБА_1 від 27.11.2021 про призначення пенсії з повним переліком документів, які додавалися до вказаної заяви (а.с. 109-119).

З оглянутих судом вище вказаних документів вбачається, що 27.11.2021 позивач направила поштовим зв`язком відповідачу-1 заяву про призначення пенсії за віком, до якої долучила такі документи: 1) копію першої сторінки паспорта громадянина України серії НОМЕР_5 ; 2) копію свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 ; 3) копію листа Луцького відділу №1 Управління державної міграційної служби України у Волинській області від 22.10.21 №0710-1657/0710.1-21 про реєстрацію місця проживання; 4) копію диплома серії НОМЕР_3 ; 5) копію диплома серії НОМЕР_4 ; 6) копію трудової книжки б/н від 12.08.1967; 7) копію вкладки до трудової книжки серії НОМЕР_1 ; 8) копію дублікату трудової книжки серії НОМЕР_2 . Суд зауважує, що вказані вище документи були подані (надіслані) відповідачу-1 в копіях, які не були засвідчені взагалі, навіть особисто позивачем.

Отже, в порушення вимог абзацу другого пункту 2.23 Порядку №22-1, на підтвердження досягнення позивачем умов, передбачених частиною першою статті 26 Закону №1058-IV, для призначення пенсії за віком на розгляд територіальному органу пенсійного фонду документи стосовно віку (лише копію першої сторінки паспорта ) та стажу (трудову книжку, вкладку та дублікат трудової книжки) представлено в копіях.

Тобто, позивачем при зверненні засобами поштового зв`язку до відповідача-1 із заявою від 27.11.2021 та долученням до такої заяви копій документів, не було дотримано вимог чинного законодавства в частині надання документів про стаж та вік, які мають бути подані виключно в оригіналі.

Посилання позивача у позовній заяві на те, що у вересні 2021 року вона зверталась до ГУ ПФУ у Волинській області щодо призначення пенсії за віком та подавала службовій особі оригінали документів: трудових книжок, оригінали дипломів, паспорта громадянина України та документи, які підтверджують місце проживання та реєстрації, суд не бере до уваги, оскільки вказане звернення позивача було зареєстровано 24.09.2021 за №42863 у підсистемі «Звернення» системи ІКІС ПФУ, тип звернення «Усне консультування», що підтверджується відповідним витягом із вказаної підсистеми, який долучений до відзиву на позовну заяву (а.с. 104-108). Відтак вказане звернення (24.09.2021) не може розцінюватись як заява про призначення пенсії. В той же час, із заявою про призначення пенсії позивач звернулася (направила поштовим зв`язком) 27.11.2021, до якої, як встановлено вище, долучила документи про вік та стаж у копіях, що не відповідає вимогам абзацу другого пункту 2.23 Порядку №22-1.

Щодо посилань позивача на те, що у рішенні Волинського окружного адміністративного суду від 30.08.2022 у справі №140/4467/22 надано правову оцінку документам, долученим до заяви від 27.11.2021 про призначення пенсії за віком, та встановлено надмірний формалізм відповідача-1 у питанні призначення пенсії, у зв`язку з чим покладено на нього обов`язок прийняти рішення з призначення пенсії за вказаною заявою, то суд зазначає, що зі змісту вказаного рішення суду слідує, що суд у справі №140/4467/22, задовольняючи позовні вимоги частково, виходив з того, що в порушення чинного законодавства відповідачем було надано письмову відповідь позивачу без прийняття рішення у відповідності до встановленого порядку щодо призначення пенсії або відмови у призначенні пенсії; відповідач не здійснив належної реєстрації заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії та не вирішив в установленому порядку наявність чи відсутність права позивача на пенсію. Решта обставин, які є обов`язковими при призначенні пенсії, не були дослідженні в межах справи №140/4467/22, в тому числі не було надано правової оцінки документам, долученим до заяви від 27.11.2021 про призначення пенсії за віком.

Разом з тим, при вирішенні даного спору суд бере до уваги, що відповідно до пункту 4.2 Порядку №22-1 1 при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб, зокрема, повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів.

Наведені положення свідчать про те, що неналежне оформлення документів чи їх неповнота не є безумовною підставою для відмови у призначенні пенсії.

З наявністю обставин, які свідчать про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів, у органу пенсійного фонду виникає обов`язок повідомити особу, яка звернулась за пенсією, про необхідність усунути певні недоліки при зверненні у визначений цим Порядком строк.

Лише використання органом пенсійного фонду усіх процедур, які застосовуються при вирішенні питання про призначення пенсії та не виконання заявником установлених вимог, може свідчити про обґрунтованість та правомірність рішення територіального органу пенсійного фонду.

З огляду на те, що відповідач-1, виконуючи рішення Волинського окружного адміністративного суду від 30.08.2022 у справі №140/4467/22, яким зобов`язано його прийняти рішення за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 від 27.11.2021 про призначення пенсії за віком, не повідомляв позивача про необхідність дооформлення документів або їх неповноту, які були подані разом із заявою від 27.11.2021, тримісячний строк на усунення цих недоліків не надавав, тому суд приходить до висновку про передчасність відмови відповідача-1 у призначенні позивачу пенсії за віком.

Суд критично оцінює посилання відповідача-1 про те, що позивача неодноразово було повідомлено про необхідність надання документів для призначення пенсії. Так, матеріалами справи підтверджено, що ГУ ПФУ у Волинській області не було прийнято жодного рішення за наслідками розгляду заяви позивача від 27.11.2021 про призначення пенсії за віком у зв`язку з поданням заяви невстановленого зразка, а тому листами від 22.12.2021 №15859-15962/0-02/8-0300/21 та від 22.06.2022 №13864-13883/Ф-02/8-2800/22 було рекомендовано позивачу звернутися особисто із відповідною заявою та необхідними документами для призначення пенсії до територіального органу ПФУ. В подальшому, рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 30.08.2022 у справі №140/4467/22 визнано протиправною бездіяльність ГУ ПФУ у Волинській області щодо не прийняття рішення за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 від 27.11.2021 про призначення пенсії за віком та зобов`язано відповідача прийняти рішення за наслідками розгляду такої заяви. Враховуючи те, що під час виконання вказаного судового рішення ГУ ПФУ у Волинській області було встановлено факт неналежного оформлення позивачем документів для призначення пенсії, тому враховуючи на приписи пункту 4.2 Порядку №22-1, відповідач-1 повинен був повідомити її про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк.

Згідно із пунктом 4.2 Порядку №22-1 при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб: ідентифікує заявника (його представника); надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії; реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта; уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу; з`ясовує наявніcть у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат; повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів; сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис; надсилає запити про витребування з відповідних інформаційних систем необхідних відомостей, передбачених пунктом 2.28 розділу II цього Порядку; повідомляє про можливості подавати заяви через вебпортал; видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 6); повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних системах та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповіді органу, який веде відповідний інформаційний реєстр.

З наведеного слідує, що дотримання особою порядку звернення за призначенням пенсії щодо подання документів про стаж, вік та заробітну плату в оригіналах є обов`язковою передумовою для того, щоб службова особа територіального органу Пенсійного фонду України могла ідентифікувати заявника, зареєструвати заяву та перевірити зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта, просканувати документи та вчинити інші дії, які є необхідними для вирішення питання про призначення пенсії.

Враховуючи те, що в ході розгляду даної справи підтверджено те, що позивачем було подано разом із заявою від 27.11.2021 про призначення пенсії документи про стаж та вік у копіях, а не в оригіналах, що позбавляє відповідача-1 можливості належним чином ідентифікувати заявника, перевірити зміст і належне оформлення наданих документів, тому суд, з урахуванням цієї обставини, не може задовольнити позовну вимогу про зобов`язання ГУ ПФУ у Волинській області призначити пенсію за віком та її виплачувати з 27.11.2021, в той же час в ході розгляду даної справи також встановлено, що відповідач-1 не вчинив усіх належних дій для вирішення питання про призначення позивачу пенсії.

Суд також вважає за необхідне звернути увагу ГУ ПФУ у Волинській області на вік ОСОБА_1 - 75 років, та те, що до цього часу позивачу не було призначено жодного виду пенсії, в матеріалах справи докази на спростування цієї обставини відсутні, що свідчить про те, що вказана особа потребує особливої уваги з боку держави в частині дотримання конституційних гарантій на отримання належної соціальної виплати, тому виконуючи дане рішення суду відповідачу-1 не належить вчиняти щодо позивача надмірний формалізм в частині призначення пенсії, а необхідно здійснити усі залежні від нього активні та належні дії щодо забезпечення права позивача на пенсійне забезпечення у старості.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З урахуванням наведених норм чинного законодавства України та встановлених обставин справи, виходячи із наданих суду статтею 245 КАС України повноважень, позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування рішення від 10.10.2022 №81, зобов`язання призначити пенсію за віком та її виплачувати належить задовольнити частково шляхом прийняття судом рішення про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ у Волинській області від 10.10.2022 №81 та зобов`язання відповідача-1 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 27.11.2021 про призначення пенсії за віком, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Щодо позовних вимог про визнання бездіяльності протиправною бездіяльність ГУ ПФУ у Волинській області з несвоєчасного прийняття рішення про призначення пенсії за віком за зверненням від 27.11.2021 у встановлений термін, передбачений статтею 82 Закону № 1788-XII, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 82 Закону № 1788-XII документи про призначення пенсій розглядаються органом, що призначає пенсії (стаття 81), не пізніше 10 днів з дня їх надходження. Повідомлення про відмову в призначенні пенсії із зазначенням причин відмови та порядку оскарження орган, що призначає пенсії, видає або надсилає підприємству, організації або заявникові не пізніше 5 днів після винесення відповідного рішення.

09.07.2003 Верховною Радою України було ухвалено Закон №1058-ІV, відтак при вирішенні даного спору застосуванню підлягають норми вказаного Закону.

Відповідно до частини п`ятої статті 45 Закону №1058-ІV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії. Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника територіального органу Пенсійного фонду України на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Згідно з пунктом 4.3 Порядку №22-1 рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви. Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Як встановлено судом вище, 27.11.2021 ОСОБА_1 звернулася (направила поштовим зв`язком) до відповідача-1 із заявою про призначення пенсії за віком. Вказана заява була зареєстрована ГУ ПФУ у Волинській області - 08.12.2022, що не є спірним.

Листом від 22.12.2021 №15859-15962/0-02/8-0300/21 відповідач-1 рекомендував позивачу звернутися особисто з необхідними документами для призначення пенсії за віком до територіального органу ПФУ.

Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача-1 щодо непризначення пенсії за віком, позивач звернулася до суду.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 30.08.2022 у справі №140/4467/22 визнано протиправною бездіяльність ГУ ПФУ у Волинській області щодо не прийняття рішення за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 від 27.11.2021 про призначення пенсії за віком та зобов`язано ГУ ПФУ у Волинській області прийняти рішення за наслідками розгляду такої заяви.

Вказане рішення суду набрало законної сили 30.09.2022.

10.10.2022 ГУ ПФУ у Волинській області прийнято рішення № 81 про відмову позивачу у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю оригіналів документів, що передбачено п.2.23 Порядку №22-1.

Таким чином, враховуючи те, що рішенням суду від 30.08.2022 у справі №140/4467/22 встановлено бездіяльність ГУ ПФУ у Волинській області щодо не прийняття рішення за наслідками розгляду заяви позивача від 27.11.2021, тобто фактично констатовано несвоєчасність прийняття такого рішення, а рішення від 10.10.2022 № 81 прийнято у десятиденний строк з дня набрання законної сили рішенням суду від 30.08.2022 у справі №140/4467/22, тому позовні вимоги в цій частині до задоволення не підлягають.

Щодо позовних вимог про визнання бездіяльності протиправною бездіяльність ПФ України з невиконання вимог за скаргами, передбачених статтею 8 Закону № 889-VIII, статтями 18, 19 Закону №393/96-ВР, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 8 Закону № 889-VIII державний службовець зобов`язаний: 1) дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки; 3) поважати гідність людини, не допускати порушення прав і свобод людини та громадянина; 4) з повагою ставитися до державних символів України; 5) обов`язково використовувати державну мову під час виконання своїх посадових обов`язків, не допускати дискримінацію державної мови і протидіяти можливим спробам її дискримінації; 6) забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; 7) сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки та умови контракту про проходження державної служби (у разі укладення); 8) виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України; 9) додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції; 10) запобігати виникненню реального, потенційного конфлікту інтересів під час проходження державної служби; 11) постійно підвищувати рівень своєї професійної компетентності та удосконалювати організацію службової діяльності; 12) зберігати державну таємницю та персональні дані осіб, що стали йому відомі у зв`язку з виконанням посадових обов`язків, а також іншу інформацію, яка відповідно до закону не підлягає розголошенню; 13) надавати публічну інформацію в межах, визначених законом.

Відповідно до пунктів 1, 2 Положення № 280 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню. Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Підпунктом 6 пункту 4 Положення № 280 визначено, що Пенсійний фонд України відповідно до покладених на нього завдань: організовує, координує та контролює роботу територіальних органів щодо, зокрема: здійснення контролю за додержанням вимог законодавства про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, правильністю нарахування, обчислення, повнотою і своєчасністю сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - страхові внески) та інших платежів, за достовірністю документів, поданих для призначення пенсії, та відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, призначенням (перерахунком) і виплатою пенсій, щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці та іншими виплатами, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України, інших джерел, визначених законодавством.

Згідно з підпунктами 6, 17 пункту 4 Положення № 280 Пенсійний фонд України відповідно до покладених на нього завдань: організовує, координує та контролює роботу територіальних органів щодо здійснення контролю за додержанням вимог законодавства про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, зокрема, щодо призначенням (перерахунком) і виплатою пенсій, щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України, інших джерел, визначених законодавством; здійснює розгляд звернень громадян з питань, пов`язаних з діяльністю Пенсійного фонду України, його територіальних органів, а також підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Пенсійного фонду України.

Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи (пункт 7 Положення № 280).

Відповідно до пункту 1 Положення №28-2 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головне управління Фонду) є територіальними органами Пенсійного фонду України (далі - Фонд). Головні управління Фонду підпорядковуються Фонду та разом з управліннями Фонду в районах, містах, районах у містах, а також об`єднаними управліннями (далі - управління Фонду) утворюють систему територіальних органів Фонду.

Згідно абзацу шостого підпункту 3 пункту 4 Положення №28-2 Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань: організовує роботу управлінь Фонду щодо: призначення (перерахунку) і виплати пенсій, щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат відповідно до законодавства.

Згідно із статтею 1 Закону № 393/96-ВР громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, медіа, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

За приписами статті 3 Закону №393/96-ВР під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо. Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

Відповідно до статті 16 Закону № 393/96-ВР скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об`єднання громадян, медіа, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду.

Права громадянина при розгляді заяви чи скарги встановлені статтею 18 Закону № 393/96-ВР, якою передбачено, що громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, медіа, посадових осіб, має право: особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви; знайомитися з матеріалами перевірки; подавати додаткові матеріали або наполягати на їх запиті органом, який розглядає заяву чи скаргу; бути присутнім при розгляді заяви чи скарги; користуватися послугами адвоката або представника трудового колективу, організації, яка здійснює правозахисну функцію, оформивши це уповноваження у встановленому законом порядку; одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги; висловлювати усно або письмово вимогу щодо дотримання таємниці розгляду заяви чи скарги; вимагати відшкодування збитків, якщо вони стали результатом порушень встановленого порядку розгляду звернень.

Відповідно до статті 19 Закону № 393/96-ВР органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, медіа, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необгрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

Статтею 20 вказаного вище Закону передбачено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Відповідно до статті 8 Закону № 393/96-ВР не розглядаються повторні звернення одним і тим же органом від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання, якщо перше вирішено по суті, а також ті звернення, терміни розгляду яких передбачено статтею 17 цього Закону, та звернення осіб, визнаних судом недієздатними.

Судом встановлено, що 25.05.2022 до ПФ України надійшла заява ОСОБА_1 від 11.05.2022 про призначення пенсії, до якої також було долучено скаргу на дії службових осіб ГУ ПФУ у Волинській області (а.с. 53-60).

Під час розгляду вказаного звернення відповідачем-2 було витребувано у ГУ ПФУ у Волинській області інформацію стосовно позивача (а.с. 51) та листом від 22.06.2022 №13864-13885/Ф-03/8-2800/22 позивача повідомлено про норми чинного законодавства, про встановлені під час розгляду вказаного звернення обставини та про порядок звернення за призначенням пенсії (а.с. 88-89).

01.06.2022 до ПФ України надійшов лист Головного управління пенсійного забезпечення Директорату розвитку соціального страхування та пенсійного забезпечення Міністерства соціальної політики України (а.с. 90-91), яким надіслано звернення ОСОБА_1 від 11.05.2022 для надання допомоги щодо пенсійного забезпечення (а.с.81-84).

Листом від 29.06.2022 № 14652-14680/Ф-03/8-2800/22 відповідач-2 повідомив позивача про те, що роз`яснення щодо порядку звернення за призначенням пенсії їй надано листом від 22.06.2022 № 13864-13885/Ф-03/8-2800/22, нових підстав для перегляду немає (а.с. 52).

Листом від 07.09.2022 Апарат Верховної Ради України надіслав на адресу ПФ України на розгляд в частині, що належить до компетенції, звернення ОСОБА_1 від 01.09.2022 (а.с. 93-96).

Під час розгляду вказаного звернення відповідачем-2 було витребувано у ГУ ПФУ у Волинській області інформацію стосовно позивача (а.с. 79-80) та листом від 07.10.2022 №25434-26037/Ф-03/8-2800/22 повідомлено останню щодо умов та порядку звернення за призначенням пенсії (а.с. 99-100).

Також на адресу відповідача-2 надійшов лист Офісу Президента України від 08.09.2022 (а.с. 46), яким направлено на розгляд звернення ОСОБА_1 від 01.09.2022 щодо сприяння у пенсійному забезпеченні (а.с. 47-48).

Листом від 11.10.2022 №25661-26399/Ф-03/8-2800/22 ПФ України повідомив позивача, що роз`яснення щодо порядку звернення за призначенням пенсії надано їй листами від 22.06.2022 №/Ф-03/8-2800/22 та від 07.10.2022 №25434-26037/Ф-03/8-2800/22; нових підстав для перегляду немає (а.с. 92).

З урахуванням встановлених вище обставин, суд зазначає, що до повноважень ПФ України належить: організація, координація та контроль роботи територіальних органів щодо здійснення контролю за додержанням вимог законодавства про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування щодо призначення (перерахунку) і виплати пенсій; розгляд звернень громадян з питань, пов`язаних з діяльністю Пенсійного фонду України, його територіальних органів.

В той же час, повноваження щодо призначення (перерахунку) та виплати пенсії покладені саме на територіальні органи Пенсійного фонду України.

Суд зауважує, що звернення ОСОБА_1 від 11.05.2022 та від 01.09.2022 (а.с. 53-60, 93-96) стосувалися призначення пенсії, а ПФ України в межах його повноважень (контроль роботи територіальних органів щодо призначення (перерахунку) і виплати пенсій) двічі було витребувано у ГУ ПФУ у Волинській області інформацію щодо порушеного у таких зверненнях питання (а.с. 51, 79-80), та за наслідками розгляду такої інформації надано позивачу обґрунтовані відповіді та роз`яснення щодо умов та порядку звернення за призначенням пенсії (а.с. 88-89, 99-100).

Як зазначалось вище, статтею 8 Закону № 393/96-ВР передбачено, що не розглядаються повторні звернення одним і тим же органом від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання, якщо перше вирішено по суті.

Враховуючи те, що в інших зверненнях позивача також порушувалось питання щодо призначення пенсії (а.с. 47-48, 81-84), які вже були вирішені по суті (надано відповіді), тому ПФ України було правомірно надано позивачу відповідь про те, що роз`яснення щодо порядку звернення за призначенням пенсії надано листами від 22.06.2022 №/Ф-03/8-2800/22 та від 07.10.2022 №25434-26037/Ф-03/8-2800/22 (а.с. 52, 92).

З урахуванням наведеного суд зазначає, що усі звернення позивача були розглянуті ПФ України в межах компетенції, в порядку та у строк, встановлені Законом № 393/96-ВР, бездіяльності відповідача-2 щодо їх розгляду суд не вбачає, а тому у задоволенні позовних вимог в цій частині належить відмовити.

Щодо позовної вимоги про стягнення з Держави Україна моральної шкоди в сумі 570000,00 грн, завданої неправомірними діями посадових осіб ГУ ПФУ у Волинській області, ПФ України за неналежного виконання службових обов`язків, передбачених статтею 8 Закону № 889-VIII, статтями 18, 19 Закону №393/96-ВР, пунктом 10 Положення №28-2, підпунктом 6 пункту 4 Положення №280, протягом 2021-2023 років, суд враховує таке.

Статтею 56 Конституції України гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної чи моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до частини першої статті 23 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів (пункт 2 частини другої статті 23 ЦК України); приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (пункт 4 частини другої статті 23 ЦК України).

Частиною третьою названої статті обумовлено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно з статтею 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

За змістом пунктів 5, 9 зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди необхідно з`ясувати: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинно-наслідкового зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

З викладеного випливає, що сам факт визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень не є безумовною і достатньою підставою для стягнення з нього моральної шкоди. У кожному випадку позивач повинен обґрунтувати заподіяння йому такої шкоди, зокрема пояснити, що саме спричинило йому моральні страждання і в чому проявляється їхній взаємозв`язок з протиправними діями відповідача.

Враховуючи всі доводи, які наведені у позовній заяві, й беручи до уваги особливе світосприйняття кожної людини у випадку порушення її прав суб`єктом владних повноважень незалежно від віку, суд зазначає, що наведених позивачем доводів за обставин цієї справи не достатньо для стягнення на її користь моральної шкоди, оскільки позивач не подала жодних доказів (медичних довідок про стан здоров`я, тощо) на підтвердження заподіяння їй моральної шкоди, також з позовної заяви не вбачається, чому саме позивач обрахувала моральну шкоду у розмірі 570000,00, а не в іншому розмірі.

Враховуючи вищенаведене та встановлені в ході розгляду обставини справи позовна вимога про стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягає.

Також, на думку суду, відсутні підстави для встановлення (в порядку частини першої статті 382 КАС України) судового контролю за виконанням судового рішення у цій справі шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення, як про це просить позивач.

Частини п`ята та шоста статті 246 КАС України не встановлюють обов`язку суду у резолютивній частині рішення суду встановлювати судовий контроль за його виконанням.

Відповідно до частини першої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 у справі №806/2143/15 звертав увагу на те, що застосування статті 382 КАС України має на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставою її застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи - позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

З наведеного слідує, що встановлення судового контролю може мати місце на стадії виконання судового рішення за заявою сторони, на користь якої таке рішення ухвалене, за наявності обґрунтованих доводів та підстав вважати, що відповідач ухиляється від виконання рішення у справі. Окремо слід вказати, що встановлення судового контролю за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджуються належними та допустимими доказами. У цій справі позивачем не наведено обставин, які б вказували на те, що відповідач може ухилятись від виконання судового рішення, при цьому примусове виконання рішень суду у справах такої категорії забезпечується органами державної виконавчої служби.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 255, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 10 жовтня 2022 року №81 про відмову у призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 27 листопада 2021 року про призначення пенсії за віком з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_7 ).

Відповідач-1: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, 22-В, ідентифікаційний код 13358826).

Відповідач-2: Пенсійний фонд України (01014, місто Київ, вулиця Бастіонна, 9, ідентифікаційний код 00035323).

Суддя О. О. Андрусенко