Справа № 120/781/23
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2023-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/781/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Альчук М.П.

Суддя-доповідач - Курко О. П.

15 червня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Шидловського В.Б. Боровицького О. А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 03 квітня 2023 року у справі за адміністративним позовом Tank Trans Polska Spolka ograniczona odpowiedzialnoscia до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

в січні 2023 року Tank Trans Polska Spolka ograniczona odpowiedzialnoscia звернулась до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 03 квітня 2023 року позов задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області № 337813 від 24.11.2022 року про застосування адміністративно-господарського штрафу в розмірі 34000 грн до Tank Trans Polska Spolka ograniczona odpowiedzialnoscia.

Стягнуто на користь Tank Trans Polska Spolka ograniczona odpowiedzialnoscia за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпеки) судовий збір у розмірі 2684 грн.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що компанія Tank Trans Polska Spolka ograniczona odpowiedzialnosci є нерезидентом, товариством з обмеженою відповідальністю, яке зареєстроване на території Польщі, що підтверджується витягом з Державного судового реєстру станом на 26.01.2023 року № KRS 000220560 (а.с. 19-25).

24.11.2022 року на а/д М-30 Стрий-Умань-Дніпро-Ізварине 347 км старшим державним інспектором Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпеки) в особі відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області було затримано автопоїзд у складі сідлового тягача марки Mercedec-Benz Actros, р.н. НОМЕР_1 та напівпричепа р.н. НОМЕР_2 , що належать польській компанії Tank Trans Polska Spolka ograniczona odpowiedzialnosci, під керуванням водія ОСОБА_1 , який здійснював міжнародне вантажне перевезення за маршрутом Україна-Німеччина, з метою перевірки виконання вимог законодавства у сфері автомобільного транспорту.

Перевіркою встановлено, що при перевезенні вантажу водій здійснював перевезення між пунктами Україна - Німеччина без документів, перелік яких зазначено ст. 53 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме дозволу України на даний вид перевезень.

За результатами перевірки складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 335780 від 24.11.2022 року .

Постановою про застосування адміністративного-господарського штрафу начальника відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області № 335780 від 21.11.2022 року на позивача накладено штраф у сумі 34000грн за порушення нерезидентом вимог ст. 53 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Не погоджуючись з вказаною постановою, позивач звернувся до суду з вимогою про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для задоволення адміністративного позову.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Так, засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначаються Законом України від 05.04.2001 № 2344-III "Про автомобільний транспорт".

Відповідно до приписів ст. 53 Закону "Про автомобільний транспорт" організацію міжнародних перевезень пасажирів і вантажів здійснюють перевізники відповідно до міжнародних договорів України з питань міжнародних автомобільних перевезень.

Згідно цієї ж статті, при виконанні міжнародних перевезень вантажів нерезиденти України повинні мати зокрема дозвіл України.

Водночас Указом Президента України № 654/2022 від 16.09.2022 року затверджено Угоду між Україною та Європейським Союзом про вантажні перевезення автомобільним транспортом від 29.06.2022 року, затвердженої Угоду затверджено Указом Президента № 654/2022 від 16.09.2022 (далі - Угода).

Сторонами даної Угоди є Україна, з однієї сторони, та Європейський Союз, з іншої сторони.

Відповідно до статті 2 цієї Угоди, її дія поширюється на транзитні та міжнародні перевезення вантажів автомобільним транспортом між Сторонами за найм, або за плату, або за власний рахунок і не порушує правил, встановлених багатосторонньою системою квот Європейською Конференцією Міністрів Транспорту у рамках Міжнародного транспортного форуму.

Принагідно суд звертає увагу, що застереження, що містяться у статті 2 Угоди стосуються виключно здійснення перевезень в межах держави-члена Європейського Союзу або між державами-членами Європейського Союзу, тобто без перетину території України. А у випадку транзиту через територію іншої Сторони Угоди - стосується здійснення перевезеннями третіми країнами, тобто тих, що не є сторонами даної Угоди відповідно.

Так, у даній справі перевезення здійснювалося в рамках цієї Угоди, оскільки пункти відправлення знаходилися на території двох різних сторін Угоди - України та Німеччини з транзитом через територію сторони Угоди - Польщі.

Статтею 1 регламентовано мету цієї Угоди, а саме тимчасове полегшення автомобільних вантажних перевезень між Європейським Союзом та Україною, а також транзитом через їх території, шляхом надання додаткових прав на транзит та перевезення вантажів між Сторонами операторам, зареєстрованим в одній із Сторін, у зв`язку з наслідками загарбницької війни Росії проти України та значними збоями у роботі всіх видів транспорту в країні.

Таким чином, з огляду на умови повномасштабної війни та складну логістичну ситуацію в Україні, зумовлену блокадою морських портів та пошкодженням транспортної інфраструктури, що виникли внаслідок вторгнення РФ, встановлено тимчасове право, що дозволяє перевізникам зазначених в Угоді сторін здійснювати міжнародні вантажні перевезення без отримання дозволу для здійснення двосторонніх та транзитних перевезень між сторонами Угоди та дозволяє державі уникнути зупинки експорту/імпорту через автомобільні пункти пропуску.

Угода між Україною та Європейським Союзом про вантажні перевезення автомобільним транспортом від 29.06.2022 року лібералізує здійснення автомобільних перевезень з огляду на вищезазначені причини, нівелюючи норми чинного вітчизняного законодавства. Тобто застосування норм Закону України "Про автомобільний транспорт" не відповідає меті Угоди та порушує інтереси держави в першу чергу.

До того ж, згідно зі ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Якщо розглядати питання верховенства національного чи міжнародного законодавства з точки зору імперативних норм міжнародного права (твердого права), то норми міжнародного законодавства мають вищу юридичну силу, ніж національне законодавство, а країни не можуть посилатись у невиконанні міжнародних договорів на норми національного права (ст. 27 Віденської конвенції про право міжнародних договорів 1969 року).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем прийнято протиправну постанову № 335780 від 21.11.2022 року, якою до позивача застосовано санкції передбачені ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 03 квітня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Курко О. П.

Судді Шидловський В.Б. Боровицький О. А.