Справа № 320/44/22
Суддя: Собків Ярослав Мар'янович
Дата ухвалення: 2023-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/44/22 Суддя (судді) першої інстанції: Горобцова Я.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Собківа Я.М.,

суддів: Глущенко Я.Б., Черпіцької Л.Т.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2022 року у справі за адміністративним позовом Фермерського господарства "Внучка" до Головного управління ДПС у Київській області, про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Фермерське господарство "Внучка" звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Київській області, в якому просило:

- визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Київській області щодо відмови у підтвердженні статусу Фермерського господарства "Внучка", як платника єдиного податку четвертої групи на 2021 рік та щодо анулювання реєстрації Фермерського господарства "Внучка" платником єдиного податку 4 групи;

- скасувати рішення, що направлялись листами від 21.10.2021 № 37173/6/10-36-18-10, № 37159/6/10-36-18-10 та від 18.11.2021 № 18682/12710-36-18-05;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Київській області поновити реєстрацію Фермерського господарства "Внучка" як платника єдиного податку 4 групи на 2021 рік шляхом внесення до реєстру платників єдиного податку відомостей про Фермерське господарство "Внучка" як платника єдиного податку четвертої групи на 2021 рік, про що видати довідку про підтвердження статусу платника єдиного податку четвертої групи або відповідний витяг з реєстру платників єдиного податку.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2022 року позов задоволено частково.

В апеляційній скарзі Головне управління ДПС у Київській області, посилаючись на порушення окружним адміністративним судом норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційної скарги на більш тривалий, розумний термін, у відповідності до положень статті 309 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

23 березня 2023 року позивач подав відзив на апеляційну скаргу в якому просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що Фермерське господарство "Внучка" (, місцезнаходження: 07601, Київська обл., Згурівський р-н., смт Згурівка, вул. Українська, 3, кв. 2) зареєстровано як юридична особа 23.08.2005, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Для підтвердження статусу платника єдиного податку четвертої групи позивачем засобами електронного зв`язку 08.02.2021 року направлено до контролюючого органу: податкову декларацію платника єдиного податку четвертої групи за 2021 рік з відміткою "звітна"; відомості про наявність земельних ділянок (додаток № 1 з відмітками до звітної); розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва за 2020 рік; звіт про посівні площі сільськогосподарський культур за період 2021.

На підтвердження прийняття вказаних вище документів, до електронного кабінету платника податків контролюючим органом було направлено відповідні квитанції.

Після подання вказаних документів позивач у відповідності до вимог підпункту 295.9.2 пункту 295.2 статті 295 ПК України сплачував єдиний податок четвертої групи, зокрема, 2481,39 грн за 1 квартал, 2500,00 грн за 2 квартал, 12800,00 грн за 3 квартал, 6000,00 грн за 4 квартал, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями.

26.10.2021 на адресу позивача надійшов лист від 21.10.2021 № 37173/6/10-36-18-10 у якому податковий орган повідомив, що зазначено недостовірне значення обов`язкового реквізиту "звітний (податковий) період" (не відповідає обраному режиму оподаткування), оскільки в зазначеному періоді в реєстрі у якості платника єдиного податку четвертої групи платник не перебуває. Враховуючи викладене, подані: звітна декларація платника єдиного податку четвертої групи 08.02.2021 № , відомість про наявність земельних ділянок 08.02.2021 № , розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробника 08.02.2021 № 54 присвоєно статус "не визнано як податкова звітність", як такі, що не відповідають обраному режиму оподаткування.

Також листом від 21.10.2021 № 37159/6/10-36-18-10 податковий орган повідомив позивача, що ним не дотримано вимог підпункту 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 ПК України, зокрема, не подано загальну податкову декларацію з податку на поточний рік щодо всієї площі земельних ділянок, з яких справляється податок (сільськогосподарських угідь (ріллі, сіножатей, пасовищ, багаторічних насаджень), та/або земель водного фонду внутрішніх водойм (озер, ставків та водосховищ), - контролюючому органу за своїм місцезнаходженням. Враховуючи наведене, Фермерським господарством "Внучка" не підтверджено статус платника єдиного податку четвертої групи.

Не погоджуючись із вказаними висновками податкового органу, позивач направив на адресу відповідача заперечення від 03.11.2021 вих. № 1, у яких зазначив, що лист про анулювання реєстрації платника єдиного податку четвертої групи отримано лише 25.10.2021, а в електронному кабінеті платника податків не відображалась втрата статусу платника єдиного податку четвертої групи. Наголошено, що податкова декларація подана своєчасно, заборгованість зі сплати відсутня.

Також до заперечень повторно подано податкова декларація платника єдиного податку четвертої групи 08.02.2021 № , відомість про наявність земельних ділянок 08.02.2021 № , розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва 08.02.2021 № 54 та документи, що підтверджують сплату єдиного податку.

Листом від 18.11.2021 № 18682/12/10-36-18-05 Головним управлінням ДПС у Київській області повідомлено позивача про те, що ним не дотримано вимог підпункту 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 ПК України, зокрема, не подано загальну податкову декларацію з податку на поточний рік щодо всієї площі земельних ділянок, з яких справляється податок (сільськогосподарських угідь (ріллі, сіножатей, пасовищ, багаторічних насаджень), та/або земель водного фонду внутрішніх водойм (озер, ставків та водосховищ), - контролюючому органу за своїм місцезнаходженням. Враховуючи наведене, Фермерським господарством "Внучка" не підтверджено статус платника єдиного податку четвертої групи. Вказано, що про це платника повідомлено листом від 21.10.2021 № 37159/6/10-36-18-10.

Вважаючи вказані дії відповідача протиправними, а свої права порушеними, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Колегія суддів, розглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку про обґрунтованість та правомірність висновків суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 291.4 статті 291 ПК України передбачено, що суб`єкти господарювання, сільськогосподарські товаровиробники, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків, належать до 4 групи платників єдиного податку.

Згідно із пунктами 299.1, 299.2 статті 299 ПК України реєстрація суб`єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, веде реєстр платників єдиного податку, в якому міститься інформація про осіб, зареєстрованих платниками єдиного податку.

Підпунктом 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 ПК України визначено, що сільськогосподарські товаровиробники для переходу на спрощену систему оподаткування або щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку подають до 20 лютого поточного року:

- загальну податкову декларацію з податку на поточний рік щодо всієї площі земельних ділянок, з яких справляється податок (сільськогосподарських угідь (ріллі, сіножатей, пасовищ, багаторічних насаджень), та/або земель водного фонду внутрішніх водойм (озер, ставків та водосховищ), - контролюючому органу за своїм місцезнаходженням (місцем перебування на податковому обліку);

- звітну податкову декларацію з податку на поточний рік окремо щодо кожної земельної ділянки - контролюючому органу за місцем розташування такої земельної ділянки (юридичні особи);

- розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва (юридичні особи) - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику;

- відомості (довідку) про наявність земельних ділянок - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок. У відомостях (довідці) про наявність земельних ділянок зазначаються дані про кожний документ, що встановлює право власності та/або користування земельними ділянками, у тому числі про кожний договір оренди земельної частки (паю).

Водночас підпунктом 295.9.1 пункту 295.9 статті 295 ПК України передбачено, що платники єдиного податку 4 групи самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням платника податку та місцем розташування земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 299.10 статті 299 ПК України реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у разі:

1) подання платником податку заяви щодо відмови від застосування спрощеної системи оподаткування у зв`язку з переходом на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, - в останній день календарного кварталу, в якому подано таку заяву;

2) припинення юридичної особи (крім перетворення) або припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем відповідно до закону - в день отримання відповідним контролюючим органом від державного реєстратора повідомлення про проведення державної реєстрації такого припинення;

3) у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 та підпунктом 298.8.6 пункту 298.8 статті 298 цього Кодексу; 4) якщо у податковому (звітному) році частка сільськогосподарського товаровиробництва юридичної особи платника єдиного податку четвертої групи становить менш як 75 відсотків;

5) якщо платником єдиного податку четвертої групи не подано податкову звітність, передбачену підпунктом 295.9.1 пункту 295.9 статті 295 та підпунктом 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 цього Кодексу.

ПК України передбачає підстави для анулювання реєстрації платника єдиного податку (пункту 299.10 статті 299 ПК України) або підстави, з яких платник не може бути платником єдиного податку 4 групи (пункту 291.5 статті 291 ПК України), але не містить норму, відповідно до якої платник, який до 20 лютого не подав звітність, зазначену у підпункту 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 ПК України, не може бути, або втрачає статус платника єдиного податку 4 групи.

Отже, у разі, коли суб`єкт господарювання вже зареєстрований як платник єдиного податку, то законодавство визначає лише один механізм позбавлення суб`єкта господарювання такого статусу - це прийняття рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення суб`єкта господарювання з реєстру платників єдиного податку відповідно до приписів пункту 299.10 статті 299 ПК України, зокрема, у разі неподання податкової звітності.

Згідно з абзацом 2 пункту 299.11 статті 299 ПК України у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення виїзних документальних перевірок платника єдиного податку четвертої групи невідповідності вимогам підпункту 4 пункту 291.4 та пункту 291.5-1 статті. 291 цього Кодексу у податковому (звітному) році або у попередніх періодах, такому платнику за такі періоди нараховуються податки та збори, від сплати яких він звільнявся як платник єдиного податку четвертої групи, та штрафні (фінансові) санкції (штрафи), передбачені главою 11 розділу цього Кодексу. Такий платник податку зобов`язаний перейти до сплати податків за загальною системою оподаткування, починаючи з наступного місяця після місяця, у якому встановлено таке порушення.

Отже, прийняття контролюючим органом рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку можливе лише на підставі проведеної документальної перевірки відповідного платника податку та встановлених в ході останньої порушень, відповідно до яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування.

Контролюючий орган має право прийняти рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку четвертої групи, згідно із передбаченим Податковим кодексом України порядком.

Єдиним законним способом реалізації владних управлінських функцій є проведення документальної перевірки на підставі якої встановлюється, що платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування (бути платником єдиного податку), як наслідок - прийняття рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку, шляхом виключення з реєстру платників цього податку.

При цьому, для прийняття рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку четвертої групи мають бути виконані всі вимоги передбачені Податковим кодексом України.

У матеріалах справи відсутні, та відповідачем не надано доказів проведення документальної перевірки позивача та прийняття рішення у відповідності до вимог ПК України.

Посилання податкового органу на ненадання позивачем загальної податкової декларації з податку на поточний рік щодо всієї площі земельних ділянок, з яких справляється податок підлягають відхиленню, оскільки положеннями ПК України не передбачено порядку відмови контролюючим органом у підтверджені статусу платника єдиного податку четвертої групи за результатами подання вказаних у підпункті 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 ПК України документів.

За наведених обставин, висновується, що відмова відповідача у підтвердженні статусу позивача як платника єдиного податку четвертої групи на 2021 рік є протиправною.

У порушення вимог частини другої вказаної статті, відповідачем не доведено належними та допустимими доказами правомірності відмови позивачу у підтвердженні статусу як платника єдиного податку четвертої групи на 2021 рік протиправною та виключення його з Реєстру платників єдиного податку

Оскільки, відповідачем не приймалося рішення про анулювання реєстрації позивача, а рішенням від 21.10.2021 № 371159/6/10-36-18-10 відповідач зазначив, що позивачу не підтверджено статус платника єдиного податку четвертої групи без анулювання реєстрації, та виключено з реєстру такі дії позивача є протиправними.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про про визнання протиправними дій Головного управління ДПС у Київській області щодо відмови у підтвердженні статусу Фермерського господарства "Внучка", як платника єдиного податку четвертої групи на 2021 рік та щодо анулювання реєстрації Фермерського господарства "Внучка" платником єдиного податку 4 групи, скасування рішення щодо неможливості підтвердження статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2021 рік, оформлене листом від 21.10.2021 № 37159/6/10-36-18-10, підлягають задоволенню.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції не оскаржувалось в частині відмови у задоволенні позовних вимог, то в цій частині таке судове рішення не переглядається судом апеляційної інстанції.

Зазначене узгоджується з позицією, викладеною в п. 13.1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про судове рішення в адміністративній справі" від 20.05.2013 №7 , відповідно до якого у разі часткового оскарження судового рішення суд апеляційної інстанції в описовій частині свого рішення повинен зазначити, в якій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, і при цьому не має права робити правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення.

Згідно частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всі наведені апелянтом доводи не спростовують вірних висновків суду першої інстанції.

Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 328 КАС України.

Суддя-доповідач Собків Я.М.

Суддя Глущенко Я.Б.

Суддя Черпіцька Л.Т.