Справа № 440/6289/21
Суддя: Білак М.В.
Дата ухвалення: 2023-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

13 червня 2023 року

м. Київ

справа №440/6289/21

адміністративне провадження № К/990/20812/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Білак М.В.,

суддів: Губської О.А., Калашнікової О.В.,

перевіривши касаційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2021 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2023 року у справі №440/6289/21 за позовом за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просив:

- визнати протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо знищення інформації про розмір та всі складові (в відсотках та грошовому вимірі) нарахованого грошового забезпечення, у тому числі щодо всіх щомісячних надбавок, доплат, підвищень, премії, нарахованої індексації грошових доходів, надбавки за службу в умовах режимних обмежень тощо, по кожній посаді старшого оперуповноваженого Департаменту Державної служби боротьби з економічною злочинністю МВС України за квітень 2012 року;

- визнати протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України з приводу невжиття заходів щодо набуття (створення) запитуваної ОСОБА_1 у письмовій заяві від 24 лютого 2021 року інформації про розмір та всі складові (в відсотках та грошовому вимірі) нарахованого грошового забезпечення, у тому числі щодо всіх щомісячних надбавок, доплат, підвищень, премії, нарахованої індексації грошових доходів, надбавки за службу в умовах режимних обмежень тощо, по кожній посаді старшого оперуповноваженого Департаменту Державної служби боротьби з економічною злочинністю МВС України за квітень 2012 року;

- визнати протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо ненадання запитуваної ОСОБА_2 у письмовій заяві від 24 лютого 2021 року інформації про розмір та всі складові (в відсотках та грошовому вимірі) нарахованого грошового забезпечення, у тому числі щодо всіх щомісячних надбавок, доплат, підвищень, премії, нарахованої індексації грошових доходів, надбавки за службу в умовах режимних обмежень тощо, по кожній посаді старшого оперуповноваженого Департаменту Державної служби боротьби з економічною злочинністю МВС України за квітень 2012 року;

- зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України набути (створити) достовірну, точну та повну інформацію про розмір та всі складові (в відсотках та грошовому вимірі) нарахованого грошового забезпечення, у тому числі щодо всіх щомісячних надбавок, доплат, підвищень, премії, нарахованої індексації грошових доходів, надбавки за службу в умовах режимних обмежень тощо, по кожній посаді старшого оперуповноваженого Департаменту Державної служби боротьби з економічною злочинністю МВС України за квітень 2012 року;

- зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України надати достовірну, точну та повну інформацію на письмовий запит від 24 лютого 2021 року ОСОБА_1 про розмір та всі складові (в відсотках та грошовому вимірі) нарахованого грошового забезпечення, у тому числі щодо всіх щомісячних надбавок, доплат, підвищень, премії, нарахованої індексації грошових доходів, надбавки за службу в умовах режимних обмежень тощо, по кожній посаді старшого оперуповноваженого Департаменту Державної служби боротьби з економічною злочинністю МВС України за квітень 2012 року. Стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 20662,39 грн.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2021 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2023 року, позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України, що полягає у ненаданні ОСОБА_1 достовірної та повної інформації на його запит на інформацію від 24 лютого 2021 року.

Зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України надати ОСОБА_1 достовірну та повну інформацію на його запит на інформацію від 24 лютого 2021 року з урахуванням висновків суду у даній справі. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

У поданій касаційній скарзі представник відповідача з посиланням на неправильне застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення.

На підставі аналізу доводів касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

Положеннями пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України та статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 30 вересня 2016 року №1402-VIII гарантовано право особи на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

08 лютого 2020 набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас пунктом 2 частини п`ятої цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 12 КАС України, для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію.

Як вбачається з оскаржуваних судових рішень та матеріалів касаційної скарги, спірні правовідносини виникли щодо надання відповіді на запит на отримання публічної інформації.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 22 червня 2021 року справу №440/6289/21 судом віднесено до категорії малозначних та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, а відтак ухвалені у цій справі судові рішення касаційному оскарженню не підлягають.

Суд враховує положення, що містяться в Рекомендаціях № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи, згідно з якими державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини першої статті 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є найвищим судом у системі судоустрою України, забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначений процесуальним законом.

Відповідно до частини "с" статті 7 вказаних Рекомендацій скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад, справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону; вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

На підставі викладеного Суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем "розумних обмежень" в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.

Отже, зміст вказаних норм та проведений аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з відображеними в судових рішеннях судів першої й апеляційної інстанцій обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність у розглядуваному випадку обставин, наведених у підпунктах «а»-«в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 328, 333 КАС України, Верховний Суд

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Міністерства внутрішніх справ України на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2021 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2023 року у справі №440/6289/21.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

СуддіМ.В. Білак О.А. Губська О.В. Калашнікова