Справа № 400/2182/20
Суддя: Чиркін С.М.
Дата ухвалення: 2023-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2023 року

м. Київ

справа № 400/2182/20

адміністративне провадження № К/9901/10228/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Чиркіна С.М.,

суддів: Берназюка Я.О., Кравчука В.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу фізичної особи -підприємця ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2020 року (суддя Гордієнко Т.О.) та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2021 року (головуючий суддя Димерлій О.О., судді: Єщенко О.В., Танасогло Т.М.) у справі № 400/2182/20 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Миколаївській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови,

У С Т А Н О В И В:

І. РУХ СПРАВИ

У червні 2020 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі також позивачка або ФОП ОСОБА_1 ) звернулася до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Держпраці у Миколаївській області (далі також відповідач або Управління Держпраці), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Південне регіональне управління Міністерства юстиції м. Одеса про визнання протиправною та скасування постанови про накладання штрафу № МК 1831/1554/НП/СПТД-ФС від 15 лютого 2019 року.

Миколаївський окружний адміністративний суд рішенням від 27 жовтня 2020 року у задоволені позову відмовив.

П`ятий апеляційний адміністративний суд постановою від 18 лютого 2021 року апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишив без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2020 року без змін.

23 березня 2021 року на адресу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга відповідача, надіслана 20 березня 2021 року, у якій скаржник просить скасувати рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2021 року і прийняти нову постанову, якою позов задовольнити.

Ухвалою Верховного Суду від 06 квітня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі. Цією ж ухвалою витребувано справу з суду першої інстанції.

Від відповідача відзиву на касаційну скаргу не надходило, що не перешкоджає касаційному перегляду рішень судів попередніх інстанцій.

Ухвалою Верховного Суду від 13 червня 2023 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження відповідно до статті 345 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також КАС України).

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

На підставі звернення від 16 серпня 2019 року № А-427-19, відповідно до підпунктів 1,3,5 пункту 5 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 823 (далі також Порядок № 823), начальником Управління Держпраці у Миколаївській області прийнято Наказ «Про проведення інспекційного відвідування» № 288 від 23 вересня 2019 року, яким зокрема передбачено провести інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з 26 вересня 2019 року по 09 жовтня 2019 року.

На підставі вищезазначеного наказу, Управлінням Держпраці видано направлення № 570 на проведення інспекційного відвідування суб`єкта господарювання, предметом якого є додержання вимог законодавства з питань праці.

30 вересня 2019 року здійснено спробу проведення інспекційного відвідування фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

У зв`язку з тим, що під час здійснення спроби проведення інспекційного відвідування не надано документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, інспектором праці Воронко Г.О. складено та вручено уповноваженій особі ОСОБА_2. вимогу про надання документів № МК 1831/1554/НД від 30 вересня 2019 року, якою зобов`язано у строк до 15-00 год. 01 жовтня 2019 року надати документи, необхідні для проведення інспекційного відвідування.

01 жовтня 2019 року інспектором праці Воронко Г.О. складено акт про ненадання документів.

Також Управлінням Держпраці у Миколаївській області складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування № МК/1831/1554/НП від 01 жовтня 2019 року, у зв`язку з створенням перешкод у діяльності інспектора праці, а саме:

ненадання інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування, ненадання для ознайомлення книг, реєстрів та документів, ведення яких передбачено законодавством про працю.

Копія зазначеного акта від 01 жовтня 2019 року була надіслана на адресу позивачки 03 жовтня 2019 року, що підтверджується фіскальним чеком.

17 жовтня 2019 року на адресу ФОП ОСОБА_1 було надіслано повідомлення про розгляд справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю, передбачених абзацом 7 частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю України (далі також КЗпП).

Зазначене повідомлення отримано 20 жовтня 2019 року.

Надалі, керуючись статтями 259 КЗпП, 53 Закону України «Про зайнятість населення», частиною 3 статті 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 року № 509 (далі також Порядок № 509), та на підставі абзацу 7 частини 2 статті 265 КЗпП, Управлінням Держпраці у Миколаївській області винесено постанову № МК 1831/1554/НП/СПТД-ФС від 15 листопада 2019 року, якою накладено на ФОП ОСОБА_1 штраф у розмірі 417 300, 00 гривень (далі - оскаржуване та/або спірне рішення).

IIІ. АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що інспекційне відвідування відбулось за відсутністю позивачки, яка знаходилась на лікуванні та відпочинку у м. Одесі. Позивачка не уповноважувала ОСОБА_2 бути її представником з питань здійснення її підприємницької діяльності. Відповідач не надав ОСОБА_2 направлення на проведення перевірки, що підтверджується відсутністю його підпису на направленні. Закон України 5 квітня 2007 року № 877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» ( далі також № 877-V) та Порядок № 823 визначають ряд умов, за яких звернення фізичної особи є підставою для здійснення заходу державного контролю. Норми Закону № 877-V та Порядку № 823 відповідачем не дотримані, що ставить під сумнів взагалі законність проведеного позапланового заходу для інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 .

Відповідач надав відзив на позов, просив відмовити у задоволенні позову, оскільки перевірка була проведена відповідно до вимог чинного законодавства. При проведенні перевірки було виявлено порушення позивачем норм Кодексу законів про працю КЗпП, тому постанова про накладання штрафу прийнята законно й обґрунтовано та скасуванню не підлягає.

Третя особа пояснення суду не надала.

ІV. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що під час інспекційного відвідування документи, необхідні для проведення зазначеного заходу, надано не було. Ненадання позивачкою документів унеможливило вивчення питання дотримання вимог законодавства стосовно оформлення трудових відносин з працівниками, чим створено перешкоду для діяльності інспектора праці. Відтак, позивачкою вчиненні перешкоди при здійсненні уповноваженою особою відповідача інспекційного відвідування, що є підставою для застосування штрафних санкцій, передбачених статтею 265 КЗпП.

Суд апеляційної інстанції погодився з позицію суду першої інстанції та звернув увагу на те, що позивачкою не було надано відповідачу документів, які витребовувались інспектором праці і під час розгляду справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю.

V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

Скаржник зазначає, що спеціальним законодавчим актом, який регулює ці правовідносини є саме Закон № 877-V.

Стверджує, що в порушення вимог статей 6,7 Закону № 877-V з наказом № 288 від 23.09.2019 «Про проведення інспекційного відвідування» та направленням № 570 від 26.09.2019 ФОП ОСОБА_1 ознайомлена не була, що підтверджується відсутністю відмітки про ознайомлення або відмовою від ознайомлення. Також відсутні докази направлення копій таких документів на адресу скаржника. Акцентує увагу на тому, що під час інспекційного відвідування 30 вересня 2019 року інспектором праці були відібрані пояснення у двох працівників та складено і вручено сину скаржника вимогу про надання документів, проте зазначеним особам копії наказу та направлення не надавалися.

Також зазначає, що наказ не містить покликання на погодження проведення інспекційного відвідування як позапланового заходу з підстави звернення фізичної особи центральним органом, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного контролю - Державною службою України з питань праці або відповідного державного колегіального органу.

Акцентує увагу на тому, що суди першої та апеляційної інстанцій, обмежившись виключно посиланням на факт існування звернення, не досліджували зміст самого звернення фізичної особи (яке послугувало підставою проведення позапланового заходу контролю) на предмет з`ясування тієї обставини чи призвели (або могли призвести) наведені у ньому порушення ФОП ОСОБА_1 вимог законодавства до спричинення шкоди правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю заявника, навколишньому природньому середовищу чи безпеці держави.

Також судами не прийнято до уваги посилання скаржника на застосування положень статті 58 Конституції України.

VІ. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Так, у відповідності з положеннями частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктами 1, 7 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 96, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику, крім іншого, з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю. Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Держпраці відповідно до покладених на неї завдань: здійснює державний контроль за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю (пп. 6 п. 4 Положення № 96).

Відповідач, Управління Держпраці у Миколаївській області, є суб`єктом владних повноважень - територіальним органом Державної служби України з питань праці, який забезпечує реалізацію державної політики з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України № 877-V.

Так, за приписами статті 1 Закону № 877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Згідно з цим Законом орган державного нагляду має право здійснювати планові, позапланові заходи здійснення державного нагляду. Підстави, порядок їх здійснення та необхідні розпорядчі документи органу державного нагляду, визначені статтями 5, 6, 7 цього Закону № 877-V.

У відповідності до частини 1 статті 6 Закону №877-V підставами для здійснення позапланових заходів є, зокрема:

звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється виключно за погодженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.

Під час проведення позапланового заходу з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов`язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Фізичні особи, які подали безпідставне звернення про порушення суб`єктом господарювання вимог законодавства, несуть відповідальність, передбачену законом. Повторне проведення позапланових заходів державного нагляду (контролю) за тим самим фактом (фактами), що був (були) підставою для проведеного позапланового заходу державного нагляду (контролю), забороняється.

Конструкція частини першої статті 6 Закону № 877-V свідчить про те, що наведений у ній перелік підстав для здійснення позапланових заходів (у даному випадку інспекційного відвідування) є вичерпним.

В той же час, частина друга названої правової норми передбачає можливість, у випадках, визначених частиною четвертою статті 2 Закону № 877-V, здійснювати проведення позапланових заходів з інших підстав, крім передбачених статтею 6 цього Закону.

Варто зауважити й те, що питання стосовно підстав для здійснення позапланових заходів не охоплюється положеннями статті 4 Закону № 877-V, яка визначає загальні вимоги до здійснення державного нагляду (контролю) й, у її частині четвертій, наводить вичерпний перелік питань, які встановлюються виключно законами.

Згідно із частиною 1 статті 259 КЗпП державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 823 затверджено Порядок здійснення державного контроль за додержанням законодавства про працю, який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування), з урахуванням особливостей, визначених Конвенцією Міжнародної організації праці № 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, ратифікованої Законом України від 8 вересня 2004 року № 1985-IV, Конвенцією Міжнародної організації праці № 129 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві, ратифікованої Законом України від 8 вересня 2004 року № 1986-IV, та Законом України «Про основі засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Згідно із пунктом 2 Порядку № 823 заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю здійснюються у формі інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

У відповідності до пункту 3 Поряду № 823 інспекторами праці є посадові особи Держпраці та її територіальних органів, виконавчих органів рад (далі - органи контролю), посадовими обов`язками яких передбачено повноваження щодо здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі - контрольні повноваження).

Підпунктами 1, 2, 3 пункту 5 Порядку № 823 визначено, що інспекційні відвідування проводяться з таких підстав:

1) звернення працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю;

2) звернення фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин;

3) рішення керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань, прийняте за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту.

Так, на підставі звернення від 16.08.2019 № А-427-19, відповідно до підпунктів 1,3,5 пункту 5 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 823 (далі також Порядок № 823) начальником Управління Держпраці у Миколаївській області прийнято Наказ «Про проведення інспекційного відвідування» № 288 від 23 вересня 2019 року, яким зокрема передбачено провести інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з 26 вересня 2019 року по 09 жовтня 2019 року.

Водночас направлення на здійснення інспекційного відвідування було видано на підставі наказу № 570, який в судовому порядку не оскаржувався був діючим та підлягав виконанню.

Водночас правові позиції у постановах Верховного Суду, на які покликається скаржник, не є релевантними до спірних правовідносин та містять відмінні обставини.

Відповідно до пункту 8 Порядку № 823 про проведення інспекційного відвідування інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі.

Про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі, якщо тільки він не вважатиме, що таке повідомлення може завдати шкоди інспекційному відвідуванню.

Отже, з вищевикладеного вбачається, що повідомлення об`єкта відвідування заздалегідь щодо проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин не є обов`язковою умовою порядку здійснення проведення інспекційного відвідування.

Пунктами 9-10 Порядку № 823 визначено, що під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред`явити об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення. На вимогу об`єкта відвідування або уповноваженої ним посадової особи інспектор праці надає копію відповідного направлення на проведення інспекційного відвідування та вносить запис про проведення інспекційного відвідування до відповідного журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) об`єкта відвідування (за його наявності) перед наданням акта для підпису.

В контексті положень пункту 11 Порядку № 823 інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно без попереднього повідомлення мають право, зокрема, отримувати від органів державної влади, об`єктів відвідування інформацію та матеріали, необхідні для проведення інспекційного відвідування, невиїзного інспектування; ознайомлюватися з будь-якими книгами, реєстрами та документами, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, невиїзного інспектування, з метою перевірки їх відповідності нормам законодавства та отримувати завірені об`єктом відвідування їх копії або витяги;

Вимога інспектора праці про надання об`єктом відвідування для ознайомлення документів та/або їх копій або витягів з документів, пояснень, доступу до всіх видів приміщень, організації робочого місця, внесена в межах повноважень, є обов`язковою для виконання (п. 12 Порядку №823).

Приписами пунктів 16-18 Порядку № 823 встановлено, що у разі створення об`єктом відвідування перешкод у діяльності інспектора праці (відмова у допуску до проведення відвідування (ненадання інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування; перешкода в реалізації інших прав, передбачених пунктом 11 цього Порядку), відсутності об`єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням (адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, інших документах, що стали підставою для проведення відвідування), відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, перевищення строків проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, визначених пунктом 10 цього Порядку, складається акт про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування із зазначенням відповідних підстав, який у разі можливості підписується об`єктом відвідування або іншою уповноваженою ним особою.

Копія акта, зазначеного у пункті 16 цього Порядку, надсилається органам, яким підпорядкований об`єкт відвідування (за наявності), для вжиття заходів з усунення перешкод і забезпечення присутності об`єкта відвідування за своїм місцезнаходженням.

У разі відсутності/ненадання документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, об`єкту відвідування надсилається копія акта про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування та письмова вимога із зазначенням строку поновлення та/або надання документів. На час виконання такої вимоги строк проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування зупиняється.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, у зв`язку з тим, що під час здійснення спроби проведення інспекційного відвідування, об`єктом відвідування не надано документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, інспектором праці Воронко Г.О. складено вимогу про надання документів № МК 1831/1554/НД від 30 вересня 2019 року, якою зобов`язано у строк до 15-00 год. 01 жовтня 2019 року надати документи необхідні для проведення інспекційного відвідування.

Зазначену вимогу про надання документів вручено уповноваженій особі ОСОБА_2., що підтверджується його підписом на зворотному аркуші вказаної вимоги.

ОСОБА_2 ще додатково було роз`яснено, які документи та за якою адресою їх необхідно надати інспектору праці.

Водночас, як зазначає у своїй позовній заяві ФОП ОСОБА_1 , остання була відсутня на момент здійснення спроби проведення інспекційного відвідування, що в свою чергу, виключає фізичну можливість виконати вимогу у строк до 15-00 год. 01 жовтня 2019 року.

Проте доказів на підтвердження зазначених обставин, позивачкою до суду першої та апеляційної інстанцій не надано.

Як убачається зі змісту довіреності, ФОП ОСОБА_1 уповноважила Павлеску Ігоря Валерійовича представляти її інтереси в усіх установах, підприємствах, організаціях, господарських товариствах, незалежно від форм власності і підпорядкування, а також надала право йому одержувати та подавати необхідні довідки і документи, розписуватись від імені позивачки. Зазначена Довіреність від 30 вересня 2016 року належним чином оформлена та видана строком на три роки. Строк дії довіреності, на момент вручення вимоги уповноваженій особі ОСОБА_2., не сплив.

Також судом апеляційної інстанції акцентовано увагу на тому, що в матеріалах справи наявне повідомлення про прийняття на роботу та Наказ № 1, зі змісту яких убачається, що ФОП ОСОБА_1 прийнято ОСОБА_2 на посаду адміністратора з 12 липня 2018 року.

01 жовтня 2019 року у зв`язку з тим, що вимогу про надання документів № МК 1831/1554/НД від 30 вересня 2019 року не виконано у зазначений строк, інспектором праці Воронко Г.О. складно акт про ненадання документів. Зі змісту вказаного акта убачається, що 01 жовтня 2019 року приблизно о 16:00 год. ОСОБА_2 приїхав до Управління Держпраці у Миколаївській області та повідомив, що документи, необхідні для проведення інспекційного відвідування, які зазначені у вищезазначеній вимозі, надати не може.

У зв`язку з створенням перешкод у діяльності інспектора праці під час здійснення спроби проведення інспекційного відвідування, а саме ненадання інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування, ненадання для ознайомлення книг, реєстрів та документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, Управлінням Держпраці у Миколаївській області складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування № МК/1831/1554/НП від 01 жовтня 2019 року.

Копія зазначеного акта від 01 жовтня 2019 року була надіслана на адресу позивачки 03 жовтня 2019 року, що підтверджується фіскальним чеком.

Частиною 1 статті 265 КЗпП посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно із чинним законодавством.

Згідно із частиною 2 статті 265 КЗпП юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні - у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення; вчинення дій, передбачених абзацом шостим цієї частини, при проведенні перевірки з питань виявлення порушень, зазначених в абзаці другому цієї частини, - у стократному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення; порушення інших вимог трудового законодавства, крім передбачених абзацами другим - сьомим цієї частини, - у розмірі мінімальної заробітної плати.

Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною 2 статті 265 КЗпП визначає Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 № 509.

У відповідності із пунктом 2 Порядку № 509 штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, керівниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами третім - сьомим цього пункту), керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами четвертим - шостим цього пункту) (далі - уповноважені посадові особи).

Штрафи накладаються серед іншого і на підставі акта про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 509 справа про накладення штрафу (далі - справа) розглядається у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку.

Про дату одержання документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку № 509, уповноважена посадова особа письмово повідомляє суб`єкту господарювання та роботодавцю не пізніше ніж через п`ять днів після їх отримання рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Листом № 02/5401 від 17 жовтня 2019 року ФОП ОСОБА_1 повідомлено про розгляд справи про накладення на позивачку штрафу за порушення законодавства про працю, передбачених абзацом 7 частини 2 статті 265 КЗпП.

Зазначений Лист № 02/5401 від 17 жовтня 2019 року отримано 20 жовтня 2019 року.

Приписами пункту 4 Порядку № 509 передбачено, що під час розгляду справи досліджуються матеріали і вирішується питання щодо наявності підстав для накладення штрафу.

Відтак судами попередніх інстанцій правильно взято до уваги те, що позивачкою не було надано відповідачу документів, які витребовувались інспектором праці і під час розгляду справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю.

Ненадання позивачкою необхідних документів унеможливило вивчення питання дотримання вимог законодавства стосовно оформлення трудових відносин з працівниками, чим створено перешкоду для діяльності інспектора праці, що має наслідком притягнення до відповідальності.

За результатами розгляду справи уповноваженою посадовою особою Держпраці у Миколаївській області на підставі акта про неможливість проведення інспекційного відвідування № МК/1831/1554/НП від 01 жовтня 2019 року, складено спірну постанову про накладення штрафу від 15 листопада 2019 року.

Отже, ФОП ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ненадання документів на виконання вимоги № МК 1831/1554/НД від 30 вересня 2019 року, що в подальшому позбавило можливості провести захід контролю. Вимогу про надання документів для проведення інспекційного відвідування отримала уповноважена особа позивачки, будь-яких дій, спрямованих на її виконання не здійснено.

Повідомлення про розгляд справи про накладання штрафу було отримано 20 жовтня 2019 року, що свідчить про обізнаність позивачки про порушення за які її в подальшому притягнуто до відповідальності.

За такого правого регулювання та встановлених обставин, Верховний Суд вважає правильним висновок судів попередніх інстанцій про те, що постанова про накладення штрафу на позивачку у розмірі 417 300,00 гривень винесена відповідно до норм чинного законодавства і підстави для її скасування, відсутні.

Щодо застосування до спірних правовідносин положень статті 58 Конституції України щодо пом`якшення відповідальності колегія суддів Верховного Суду вважає за необхідне зазначити таке.

Верховний Суд вже висловив правову позицію щодо застосування цієї норми у подібних правовідносинах та у постанові від 14 травня 2021 року (справа № 280/4139/18), проаналізувавши норми Закону України від 12.12.2019 № 378-ІХ «Про внесення змін до Кодексу законів про працю України» (далі - Закон № 378-ІХ), КЗпП, статті 58 Конституції України, зазначив, що оскільки на час притягнення до відповідальності за статтею 265 КЗпП позивач мала статус фізичної особи-підприємця, до неї застосовано санкції у вигляді штрафу як до суб`єкта підприємницької діяльності - ФОП, отже, до ФОП у спірних правовідносинах не може застосовуватись положення статті 58 Конституції України щодо пом`якшення відповідальності.

Суд зважає, що відповідно до статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 4-7 частини третьої статті 353, абзацом другим частини першої статті 354 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

Отже, до повноважень Верховного Суду не входить дослідження доказів, встановлення фактичних обставин справи або їх переоцінка. Об`єктом перегляду касаційним судом є виключно питання застосування права.

Водночас доводи касаційної скарги не містять належних та об`єктивно обумовлених міркувань, які б спростовували наведені висновки судів попередніх інстанцій, фактично зводяться до переоцінки доказів.

За змістом статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, Верховний Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при ухваленні судових рішень і погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій у справі.

Рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законними та обґрунтованими, і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу фізичної особи -підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2021 року у справі № 400/2182/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду: С.М. Чиркін

Я.О. Берназюк

В.М. Кравчук