Справа № 750/6402/23
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2023-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 750/6402/23 Суддя (судді) першої інстанції: Логвіна Т.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого судді - Лічевецького І.О., суддів - Мельничука В.П., Оксененка О.М., при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу громадянина Республіки Молдова ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 05 травня 2023 року у справі за адміністративним позовом Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області до громадянина Республіки Молдова ОСОБА_1 про затримання з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства з метою забезпечення видворення за межі території України,

ВСТАНОВИВ

Управління ДМС в Чернігівській області звернулося до суду з позовом, у якому просило затримати громадянина Республіки Молдова ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України строком на шість місяців до 03.11.2023.

Позов обґрунтовано тим, що 03.05.2023 працівниками ГВКР Управління служби безпеки України в Чернігівській області та Управління стратегічних розслідувань в Чернігівській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України був виявлений та доставлений до Управління ДМС України в Чернігівській області громадянин Республіки Молдова ОСОБА_1 , який незаконно перебуває на території України.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 05 травня 2023 року позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, гр. Республіки Молдова ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що позивачем взагалі не приймалося рішення щодо примусового повернення відповідача в країну походження.

Також скаржник вказує, що адміністративний суд не має повноважень на примусове видворення іноземця чи особи без громадянства до прийняття компетентним органом щодо цього іноземця чи особи без громадянства рішення про примусове повернення.

Додатково зазначає, що відповідача не було забезпечено перекладачем, відсутнє посилання на ту обставину, що відповідач відмовлявся від послуг перекладача.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом попередньої інстанції норм процесуального права, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 03.05.2023 працівниками ГВКР Управління служби безпеки України в Чернігівській області та Управління стратегічних розслідувань в Чернігівській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України був виявлений та доставлений до Управління ДМС України в Чернігівській області громадянин Республіки Молдова ОСОБА_1 , який незаконно перебуває на території України.

Перевіркою стосовно відповідача УДМС у Чернігівській області було встановлено наступне:

- перетнув державний кордон на в`їзд в Україну навесні 2013 року, зі слів проживав на території України по паспорту громадянина Республіки Молдова № НОМЕР_1 , виданому 25.06.2012 компетентним органом цієї держави та терміном дії до 26.11.2032, оригінал якого зі слів відповідача втрачено;

- термін законного перебування в Україні закінчився влітку 2013 року;

- документи на продовження терміну перебування в Україні або документи, які дають право на законне перебування в Україні не оформив, тобто перебуває в Україні незаконно;

- вироком Деснянського районного суду міста Чернігова від 27.05.2019 у справі № 750/5392/18 визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами першою та другою статті 185, частиною другою статті 186 Кримінального кодексу України та засуджений до 5 років позбавлення волі. Строк відбування покарання завершився 25.04.2023; ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області, від 03.05.2023 у справі № 740/431/18 звільнений від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 Кримінального кодексу України у зв`язку із закінченням строків давності, клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишено без розгляду.

Працівниками УДМС у Чернігівській області 03 травня 2023 року відповідача затримано в адміністративному порядку у зв`язку з вчиненням правопорушення, передбаченого частиною першою статті 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення, для встановлення особи та з`ясування обставин правопорушення.

03 травня 2023 УДМС у Чернігівській області відповідач притягнутий до адміністративної відповідальності за порушення правил перебування в Україні, а саме за проживання без документів на право проживання в Україні та ухилення від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування з літа 2013 року, за частиною першою статті 203 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 5100 гривень, який відповідачем сплачено не було.

03.05.2023 УДМС у Чернігівській області прийнято рішення № 1 про примусове видворення відповідача з України, внаслідок порушення відповідачем законодавства України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, зважаючи на відсутність у нього документів, що посвідчують особу та дають право на виїзд з України, з метою забезпечення вимог законодавства України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, на підставі положень статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства». Зазначене рішення відповідач не виконав.

УДМС у Чернігівській області 03 травня 2023 прийняло рішення про поміщення відповідача до Волинського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні для його ідентифікації та з`ясування обставин правопорушення (перебуває в ПТПІ з 04.05.2023).

Суд першої інстанції приймаючи рішення про задоволення позовних вимог виходив із того, що громадянин Республіки Молдова ОСОБА_1 порушив правовий режим перебування на території України, не належить до осіб, яким надано статус біженця, не є особою, яка потребує додаткового захисту, не підпадає під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», не має фінансового забезпечення, постійного місця проживання або реєстрації, а тому за таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідач буде ухилятися від виконання рішення суду про його видворення і що його затримання з метою повернення до країни громадянської належності не суперечитиме п. 1 «f» ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Надаючи оцінку зазначеним обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (Закон - № 3773-VI) центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Статтею 289 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що підставами для застосування судом за позовом відповідного компетентного органу такого заходу як затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України може бути наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України.

Щодо доводів апелянта про те, що позивачем не приймалося рішення щодо примусового повернення відповідача в країну походження, колегія суддів зазначає, що з аналізу вищезазначених норм законодавства встановлено, що для забезпечення видворення за межі території України не є обов`язковою підставою прийняття рішення про примусового повернення в країну походження.

Умовою для застосування судом за позовом відповідного компетентного органу такого заходу як затримання іноземця з метою забезпечення його видворення є наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення та/або перешкоджатиме проведенню процедури його видворення.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що громадянин Республіки Молдова ОСОБА_1 нелегально перебуває на території України з 2013 року, але за весь цей час ним не було вжито жодних заходів для легалізації свого проживання в Україні.

Доводи апелянта про те, що відповідача не було забезпечено перекладачем впродовж судового розгляду справи в суді першої, апеляційний суд відхиляє, оскільки у протоколі про адміністративне затримання та протоколі про адміністративне правопорушення, складених відносно відповідача, що містяться в матеріалах справи, він посвідчив власним підписом, що володіє українською мовою та послуг перекладача не потребує.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності достатніх та необхідних правових підстав для задоволення позову в цій справі.

Отже, проаналізувавши всі доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що судом повно встановлено обставини справи та правильно застосовано норми матеріального і процесуального права.

Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу громадянина Республіки Молдова ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 05 травня 2023 року без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя В.П.Мельничук

суддя О.М.Оксененко