Справа № 160/19654/22
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2023-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 червня 2023 року м. Дніпросправа № 160/19654/22

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Мельника В.В. (доповідач),

суддів: Чепурнова Д.В., Сафронової С.В.,

за участю секретаря судового засідання Ліненко А.О.,

розглянувши у відкритому

судовому засіданні в м. Дніпрі

апеляційні скарги Виконавчого комітету Дніпровської міської ради, Дніпровської міської ради

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 березня 2023 року (головуючий суддя - Ільков В.В.) в адміністративній справі

за позовом Громадської організації «Платформа Громадський Контроль»

до Виконавчого комітету Дніпровської міської ради, Дніпровської міської ради

про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Громадська організація «Платформа Громадський Контроль» (далі - Позивач) звернулась до суду із позовом до Виконавчого комітету Дніпровської міської ради (далі - Відповідач-1), Дніпровської міської ради (далі - Відповідач-2), в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Дніпровської міської ради () в частині неоприлюднення проєкту (графічних матеріалів) реконструкції/будівництва та незабезпечення права громадськості на участь у вирішенні питань пов`язаних з реконструкцією/будівництвом пляжної зони в районі веслувального каналу (ж/м Перемога) та робіт з благоустрою в районі оз. Куряче;

- визнати протиправною бездіяльність Дніпровської міської ради (Код ) щодо неналежного розгляду звернення Голови Правління Громадської організації «Платформа Громадський контроль» () №131/22 від 17.02.2022;

- зобов`язати Дніпровську міську раду (Код ) розглянути звернення Голови Правління Громадської організації «Платформа Громадський контроль» () №131/22 від 17.02.2022 року належним чином та надати відповідь у відповідності до вимог Закону України «Про звернення громадян».

В обґрунтування позовної заяви зазначено, що 17.02.2022 року, користуючись правом, що гарантоване чинним законодавством України, Громадською організацією «Платформа Громадський контроль» було направлено звернення №133-22 на адресу Голови Дніпровської міської ради. У цьому зверненні Позивачем прохалось оприлюднити проєкт благоустрою з улаштування пляжної зони в районі веслувального каналу (ж/м Перемога) та провести консультації з громадськістю, що прямо передбачено Законом України «Про благоустрій населених пунктів». 14.06.2022 на адресу Громадської організації «Платформа Громадський контроль» надійшла - відповідь №7/10-676 відповідно, до якої вказаний проєкт не передбачає обговорення з громадськістю, бо дозвіл на виконання робіт із благоустрою не передбачає проведення будівництва, реконструкції, капітального ремонту об`єктів благоустрою. На думку Позивача, така відповідь є неналежною, оскільки сам проєкт рішення передбачав надання дозволу на виконання робіт із благоустрою прибережної зони. Позивач вказує, що Дніпровською міською радою всупереч вимогам Закону України «Про звернення громадян» та Конституції України не було надано та оприлюднено інформацію, яка зазначена у зверненні Громадської інформації «Платформа Громадський контроль» та з огляду на вказані доводи підлягала б оприлюдненню, а також проігноровано необхідність забезпечення можливості обговорення при прийнятті таких рішень. Натомість де-факто відмова відповідача навіть не містила порядок оскарження, як це передбачено Законом України «Про звернення громадян». Позивач вважає, що його звернення не було належним чином розглянуто, а поновлення зазначених у зверненні прав позивача також не відбулось. Водночас, на думку Позивача, опублікований на офіційному сайті Дніпровської міської ради проєкт рішення «Про надання дозволу Товариству з обмеженою відповідальністю «Днепрспецремонт» на виконання робіт з улаштування пляжної зони в районі веслувального каналу (ж/м Перемога) та робіт з благоустрою в районі оз. Куряче» не відповідає вимогам чинного законодавства України, адже не містить інформації щодо: меж об`єктів благоустрою; графічних матеріалів, які дозволяють ідентифікувати, на якій саме території буде здійснено благоустрій; документів за якими визначено, що саме ТОВ «Днепрспецремонт» буде здійснювати вказаний благоустрій території; документів, які надають змогу заінтересованим особам зрозуміти характер та обсяг проведених робіт; інформації щодо процедури обговорення вказаного проєкту. Зазначена бездіяльність Відповідачів, на думку Позивача, свідчить про порушення останніми вимог чинного законодавства України, адже фактично громадськість позбавлена можливості реалізувати своє право шляхом надання зауважень та пропозицій.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 березня 2023 року по справі №160/19654/22 адміністративний позов Громадської організації «Платформа Громадський Контроль» до Виконавчого комітету Дніпровської міської ради, Дніпровської міської ради про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Дніпровської міської ради, що виразилась у незабезпеченні інформування населення міста Дніпро про здійснення заходів благоустрою території прибережної зони в районі веслувального каналу (ж/м Перемога) та оз. Куряче та можливості практичної реалізації наявних у громадян, які проживають на цій території, прав у сфері благоустрою.

Визнано протиправною бездіяльність Дніпровської міської ради щодо розгляду запиту Громадської організації «Платформа Громадський контроль» №131/22 від 17.02.2022 року «Про надання публічної інформації».

Зобов`язано Дніпровську міську раду повторно розглянути запит Громадської організації «Платформа Громадський Контроль» №131/22 від 17.02.2022 року «Про надання публічної інформації», з урахуванням правової оцінки наданої судом у цьому рішенні.

В іншій частині позивних вимог - відмовлено.

Відповідач-1 - Виконавчий комітет Дніпровської міської ради, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі Відповідач-1, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права та неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги, Відповідач-1 зазначив про те, що судом першої інстанції не було надано належної оцінки тому, що відповідно до ч. 4, ч. 6 ст. 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації» проєкти нормативно-правових актів, рішень органів місцевого самоврядування, розроблені відповідними розпорядниками, оприлюднюються ними не пізніш як за 10 робочих днів до дати їх розгляду з метою прийняття. Розпорядники інформації можуть оприлюднювати публічну інформацію на своєму офіційному веб-сайті, у власних офіційних друкованих виданнях та/або у медіа на підставі договорів про висвітлення діяльності, укладених із суб`єктами у сфері медіа. У разі наявності у розпорядника інформації офіційного веб-сайту така інформація обов`язково оприлюднюється на веб-сайті із зазначенням дати оприлюднення документа і дати оновлення інформації. Таким чином, на думку Відповідача-1, чинним законодавством передбачений один із таких способів інформування населення як оприлюднення проєктів рішення на офіційному веб-сайті, що і було зроблено Відповідачем-1. Тобто, в даному випадку, шляхом оприлюднення оспорюваного проєкту рішення відбулося забезпечення інформування населення про майбутнє можливе надання дозволу на використання робіт із благоустрою прибережної зони в районі веслувального каналу (ж/м Перемоги) та оз. Куряче у термін з 01.03.2022 до 31.02.2022, що в свою чергу спростовує висновки суду. що Відповідач-1 не забезпечив належного інформування населення щодо заходів з благоустрою. Наведене вище, на думку Відповідача-1, також спростовує висновки суду, що належним інформуванням у спірних правовідносинах є публікація таких рішень в друкованих засобах масової інформації, оскільки такі вимоги в обов`язковому порядку притаманні лише рішенням нормативно правового характеру. Поряд із зазначеним Відповідач-1 зазначив, що оспорюваним рішенням не передбачені роботи з комплексного благоустрою, тому посилання суду першої інстанції на статтю 35 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» є безпідставним. Крім того, Відповідач-1 наголосив на тому, що станом на момент розгляду справи в суді першої інстанції проєкт рішення, щодо якого Позивач просив визнати протиправну бездіяльність Відповідача-1, вже було знято з публікації, тому розгляд звернення втратив свою актуальність.

Відповідач-2 - Дніпровська міська рада, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі Відповідач-2, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права та неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги, Відповідач-2 зазначив про те, що судом першої інстанції не було досліджено належним чином тих обставин, що відповідь на запит Позивачу була надана через два з половиною місяці саме з підстав введення в України воєнного стану та встановлення простою в роботі органів місцевого самоврядування, що є самостійною підставою для поважності продовження строків для надання відповіді на запит. У спірному зверненні Позивач прохав оприлюднити проєкт благоустрою з улаштування пляжної зони в районі веслувального каналу (ж/м Перемога) та провести консультації з громадськістю, що, на думку останнього прямо передбачено Законом України «Про благоустрій населених пунктів». Проте, відповідне звернення Позивач обґрунтував Законом України «Про доступ до публічної інформації», у зв`язку з цим Дніпровська міська рада правомірно розглянула відповідне звернення по суті та надала вичерпну інформацію з питань висвітлених у листі від 17.02.2022. Листом від 17.02.2022 Відповідач-2 повідомив заявника про те, що проєкт рішення Відповідача-1 «Про надання дозволу ТОВ «Днепрспецремонт» на виконання робіт із благоустрою прибережної зони в районі веслувального каналу (ж/м Перемоги) та оз. Куряче» 11.02.2022 був оприлюднений на офіційному веб-сайті міської ради. Водночас проєкт рішення не передбачає проведення будівництва реконструкції та капітального ремонту об`єктів благоустрою, публікація проєкту виконання робіт із благоустрою прибережної зони в районі веслувального каналу (ж/м Перемога) та призначення консультацій з громадськістю стосовно цього проєкту не передбачені вимогами чинного законодавства України. Більш того, на думку Відповідача-2, судом першої інстанції безпідставно не було враховано той факт, що фактично в межах розгляду цієї справи звернення Позивача було розглянуто шляхом надання на вимогу суду (задовольняючи клопотання Позивача) витребуваних документів, які стали підставою для прийняття оспорюваного проєкту рішення, в тому числі під час розгляду справи були надані вичерпні відповіді на питання поставлені у запиті. Також, не менш важливим є те, що оспорюваний проєкт рішення на момент ухвалення рішення суду був знятий з публікації автором проєкту, тобто, розгляд звернення втратив свою актуальність, оскільки вся наявна документація була надана до суду та наведені в запиті питання та пропозиції розглянуті під час слухання цієї справи. Отже, на думку Відповідача-2, твердження суду щодо належного захисту прав Позивача, шляхом зобов`язання Дніпровської міської ради повторно розглянути запит Позивача №131/22 від 17.02.2022 є безпідставними, оскільки такий спосіб захисту не відновить права Позивача, тому що фактично такі порушення відсутні.

Позивач подав відзиви на апеляційні скарги Відповідача-1 та Відповідача-2, в яких просив апеляційні скарги залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції - без змін, з огляду на таке. В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження, що спірні роботи не являють собою реконструкцію, будівництво чи капітальний ремонт, а є «чимось іншим» як зазначать Відповідачі. Під час розгляду справи у суді першої інстанції, судом першої інстанції неодноразово з`ясувалося питання, які саме роботи планувалося здійснювати, якими саме доказами підтверджується, що такі роботи, не потребують обговорення та отримання дозволів. Однак, Відповідачами так і не надано доказів та пояснень щодо характеру та змісту та обсягу робіт, так само і не надано пояснень на якій саме території було планується проведення робіт. У даному випадку, Відповідачами не було оприлюднено обов`язкових елементів проєкту рішення, що позбавило населення міста, заінтересованих осіб можливості бути обізнаним про здійснення заходів з проведення благоустрою території, зокрема прибережної зони в районі веслувального каналу (ж/м Перемога) та оз. Куряче, у належний спосіб. Щодо доводів Відповідачів про зняття проєкту рішення з публікації Позивач заначив, що зняття з публікації проєкту рішення відбулося лише 07.02.2023, що підтверджується листом Департаменту забезпечення діяльності виконавчих органів №2/2-5 від 15.02.2023, згідно якого, зазначено, що проєкт рішення виконавчого комітету «Про надання дозволу Товариству з обмеженою відповідальністю «Днепрспецремонт» на виконання робіт з улаштування пляжної зони в районі веслувального каналу (ж/м Перемога) та робіт з благоустрою в районі оз. Куряче» знято з публікації. Разом з тим, інформацію щодо оприлюдненого проєкту було запитано Позивачем ще 17.02.2022, тобто рік тому. Враховуючи викладене, очевидно, що протягом року не було належним чином розглянуто звернення Позивача, протягом року не було оприлюднено обов`язкових елементів проєкту рішення, що призвело до протиправної бездіяльності Відповідачів. Враховуючи викладене, Позивач вважає, що протягом року мала місце протиправна бездіяльність з боку Відповідачів, яка є предметом зазначеної позовної заяви. Зняття з публікації проєкту рішення жодним чином не виправдовує та не спростовує бездіяльність Виконавчого комітету Дніпровської міської ради та Дніпровської міської ради. Також зняття з публікації проєкту, на думку Позивача, жодним чином не перешкоджає Дніпровській міській раді розглянути звернення Громадської організації належним чином та надати запитувану інформацію (графічні матеріали, інші документи, які дозволяють ідентифікувати територію проведення робіт, зміст та обсяг робіт) з приміткою, що зазначений проєкт на момент надання відповіді є таким, що знятий з публікації.

В судовому засіданні представники Відповідача-1 та Відповідача-2, кожен окремо, вимоги апеляційних скарг підтримали у повному обсязі.

Представник Позивача проти задоволення апеляційних скарг заперечив.

Заслухавши пояснення представників учасників справи, кожного окремо, проаналізувавши вимоги та підстави апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла таких висновків.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на офіційному сайті Дніпровської міської ради 11.02.2022 було оприлюднено проєкт рішення виконавчого комітету «Про надання дозволу Товариству з обмеженою відповідальністю «Днепрспецремонт» на виконання робіт з улаштування пляжної зони в районі веслувального каналу (ж/м Перемога) та робіт з благоустрою в районі оз. Куряче».

Відповідно до зазначеного проєкту рішення було вирішено:

1. Надати дозвіл Товариству з обмеженою відповідальністю «Днепрспецремонт» на виконання робіт із благоустрою прибережної зони в районі веслувального каналу (ж/м Перемога) та оз. Куряче у термін з 01.03.2022 до 31.03.2022.

2. ТОВ «Днепрспецремонт»:

2.1. Звернутись до Комунального підприємства «Управління контролю за благоустроєм міста» Дніпровської міської ради з відповідними документами та оформити в установленому порядку ордер (контрольну картку) тимчасового погіршення існуючого стану та/або змінення об`єкта благоустрою міста Дніпра.

Установити огорожу по периметру зони виконання робіт, тимчасові дорожні знаки та сигнальне освітлення на огорожі (за необхідності).

Вжити заходів щодо безпечного руху пішоходів у зоні виконання робіт.

Передбачити збереження існуючих інженерних мереж, що знаходяться у зоні виконання робіт.

Після закінчення робіт демонтувати огорожу, тимчасові дорожні знаки.

Відповідальність за своєчасне та безаварійне виконання робіт покласти на керівника товариства (пункт 1 цього рішення).

Департаменту громадського порядку і цивільного захисту Дніпровської міської ради та Комунальному підприємству «Муніципальна варта» Дніпровської міської ради забезпечити охорону громадського порядку під час виконання робіт (пункт 1 цього рішення).

Департаменту з питань місцевого самоврядування, внутрішньої та інформаційної політики Дніпровської міської ради проінформувати населення міста про виконання робіт (пункт 1 цього рішення).

Контроль за виконанням цього рішення покласти на заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів, директора департаменту благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради.

Таким чином, пунктом 1 проєкту Товариству з обмеженою відповідальністю «Днепрспецремонт» було запропоновано надати дозвіл на виконання робіт із благоустрою прибережної зони в районі веслувального каналу (ж/м Перемога) та оз. Куряче, термін з 01.03.2022 до 31.03.2022.

17.02.2022 Громадською організацією «Платформа Громадський контроль» було направлено запит №131-22 на адресу голови Дніпровської міської ради, у якому Позивач провив здійснити оприлюднення проєкту благоустрою з улаштування пляжної зони в районі веслувального каналу (ж/м Перемога) та провести консультації з громадськістю, що прямо передбачено Законом України «Про благоустрій населених пунктів». У запиті від 17.02.2022 року Позивач посилався на Закон України «Про доступ до публічної інформації».

04.05.2022, за результатами розгляду запиту Позивача, Відповідачем-2 було надано відповідь за №7/10/676, згідно якої Позивачу було повідомлено таке: «Відповідно до частини 1 статті 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації» (далі - Закон) розпорядники інформації зобов`язані оприлюднювати нормативно-правові акти, акти індивідуальної дії (крім внутрішньоорганізаційних), прийняті розпорядником, проєкти рішень, що підлягають обговоренню, інформацію про нормативно-правові засади діяльності. Частиною 4 статті 15 Закону передбачено, що проєкти нормативно-правових актів, рішень органів місцевого самоврядування, розроблені відповідними розпорядниками, оприлюднюються ними не пізніш як за 10 робочих днів до дати їх розгляду з метою прийняття. Відповідно до підпункту 1.1 Державних будівельних норм Б.2.2-5:2011 «Планування та забудова міст, селищ і функціональних територій. Благоустрій територій», затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 28.10.2011 № 259 (зі змінами), що набрали чинності 01.09.2012 (далі - ДБН Б.2.2-5:201 1), ці норми встановлюють загальні положення проєктування нового будівництва, реконструкції та капітального ремонту об`єктів благоустрою. Цих норм треба дотримуватися під час проєктування, виконання та приймання робіт з благоустрою територій населених пунктів. Згідно з підпунктом 4.2 ДБН Б.2.2-5:201 1 заходи з будівництва, реконструкції та капітального ремонту об`єктів благоустрою в населених пунктах треба виконувати тільки за наявності затвердженої у встановленому порядку проєктної документації, склад та зміст якої має відповідати ДБН А 2.2-3, ДБН А.3.1 -5 і ДСТУ Б А.2.4-6. 11.02.2022 року на офіційному веб-сайті Дніпровської міської ради було оприлюднено проєкт рішення виконавчого комітету міської ради «Про надання дозволу ТОВ «Днепрспецремонт» на виконання робіт із благоустрою прибережної зони в районі веслувального каналу (ж/м Перемога)та оз. Куряче». Пунктом 1 Проєкту рішення Товариству з обмеженою відповідальністю «Днепрспецремонт» пропонується надати дозвіл на виконання робіт із благоустрою прибережної зони в районі веслувального каналу (ж/м Перемога) та оз. Куряче у термін з 01.03.2022 року до 31.03.2022 року».

Під час розгляду цієї справи у суді першої інстанції представник Відповідачів вказав, що на офіційному веб-сайті Дніпровської міської ради проєкт рішення виконавчого комітету Дніпровської міської ради «Про надання дозволу ТОВ «Днепроспецремонт» на виконання робіт із благоустрою прибережної зони в районі веслувального каналу (ж/м Перемоги) та оз. Куряче» було знято з публікації, про що до суду було надано інформацію щодо відсутності зазначеного проєкту на офіційному веб-сайті.

Позивач вважаючи, що його звернення від 17.02.2022 Відповідачем-2 не розглянуто належним чином та в порушення вимог чинного законодавства Відповідачем-2 не здійснено оприлюднення проєктів (графічних матеріалів) реконструкції/будівництва та відповідно не забезпечено права громадськості на участь у вирішенні питань пов`язаних з реконструкцією/будівництвом прибережної зони в районі веслувального каналу (ж/м Перемога) та оз. Куряче, звернувся до суду із позовом у цій справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що Відповідачем-1 у передбачений законом спосіб не виконано закріпленого за ним обов`язку щодо інформування населення міста Дніпро про здійснення заходів про організацію благоустрою території прибережної зони в районі веслувального каналу (ж/м Перемога) та оз. Куряче та забезпечення можливості практичної реалізації наявних у громадян, які проживають на цій території, прав у сфері благоустрою. Крім того, 04.05.2022 Відповідачем-2 було надано відповідь за №7/10/676 на запит Позивача від 17.02.2022, з якої встановлено, що Відповідачем-2 запитувана інформація не була надана Позивачу, у повному обсязі. З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог Громадської організації «Платформа Громадський Контроль» до Відповідача-1: Виконавчого комітету Дніпровської міської ради, Відповідача-2: Дніпровської міської ради про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначає Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 №280/97-ВР (далі - Закон №280/97-ВР).

Стаття 4 Закону №280/97-ВР визначає, що місцеве самоврядування в Україні здійснюється на принципах, зокрема, народовладдя; законності та гласності.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону №280/97-ВР система місцевого самоврядування включає: територіальну громаду; сільську, селищну, міську раду; сільського, селищного, міського голову; виконавчі органи сільської, селищної, міської ради; районні та обласні ради, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст; органи самоорганізації населення.

У розумінні частини 1 статті 11 Закону №280/97-ВР виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.

Відповідно до підпункту 7 пункту «а» частини 1 статті 30 Закону №280/97-ВР до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: власні (самоврядні) повноваження: організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян.

Правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою населених пунктів і спрямований на створення умов, сприятливих для життєдіяльності людини визначає Закон України «Про благоустрій населених пунктів» від 06.09.2005 №2807-ІV (далі - Закон №2807-ІV).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону №2807-ІV благоустрій населених пунктів - комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 2 Закону №2807-ІV благоустрій населених пунктів передбачає створення умов для реалізації прав та виконання обов`язків суб`єктами у сфері благоустрою населених пунктів.

За змістом статті 3 Закону №2807-ІV система благоустрою населених пунктів включає, зокрема, визначення суб`єктів та об`єктів у сфері благоустрою населених пунктів; організацію благоустрою населених пунктів, а також здійснення державного, самоврядного і громадського контролю у сфері благоустрою населених пунктів.

За визначенням частини 1 статті 12 Закону №2807-ІV суб`єктами у сфері благоустрою населених пунктів є органи державної влади та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, органи самоорганізації населення, громадяни.

Згідно із частиною 1 статті 13 Закону №2807-ІV до об`єктів благоустрою населених пунктів належать: 1) території загального користування: а) парки (гідропарки, лугопарки, лісопарки, парки культури та відпочинку, парки - пам`ятки садово-паркового мистецтва, спортивні, дитячі, історичні, національні, меморіальні та інші), рекреаційні зони, сади, сквери та майданчики; б) пам`ятки культурної та історичної спадщини; в) майдани, площі, бульвари, проспекти; г) вулиці, дороги, провулки, узвози, проїзди, пішохідні та велосипедні доріжки; ґ) пляжі; д) кладовища; е) інші території загального користування; 2) прибудинкові території; 3) території будівель та споруд інженерного захисту територій; 4) території підприємств, установ, організацій та закріплені за ними території на умовах договору.

До об`єктів благоустрою можуть належати також інші території в межах населеного пункту (частина друга статті 13 Закону №2807-ІV).

Водночас за приписами частини 1 статті 14 Закону №2807-ІV об`єкти благоустрою використовуються відповідно до їх функціонального призначення для забезпечення сприятливих умов життєдіяльності людини на засадах їх раціонального використання та охорони з урахуванням вимог правил благоустрою території населених пунктів, інших вимог, передбачених законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування можуть утворювати підприємства для утримання об`єктів благоустрою державної та комунальної власності. У разі відсутності таких підприємств органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах своїх повноважень визначають на конкурсних засадах відповідно до закону балансоутримувачів таких об`єктів (частина перша статті 15 цього Закону).

На об`єктах благоустрою забороняється, зокрема, виконувати роботи без дозволу в разі, якщо обов`язковість його отримання передбачена законом; самовільно влаштовувати городи, створювати, пошкоджувати або знищувати газони, самовільно висаджувати та знищувати дерева, кущі тощо; вивозити і звалювати в не відведених для цього місцях відходи, траву, гілки, деревину, листя, сніг; складувати будівельні матеріали, конструкції, обладнання за межами будівельних майданчиків; влаштовувати стоянки суден, катерів, інших моторних плавучих засобів у межах територій пляжів (частина 1 статті 16 Закону №2807-ІV).

Повноваження сільських, селищних і міських рад та їх виконавчих органів у сфері благоустрою населених пунктів визначені у статті 10 Закону №2807-ІV, відповідно пунктів 1, 5, 9, 12, 14 частини другої якої до повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить: здійснення заходів з благоустрою населених пунктів; здійснення самоврядного контролю за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів, озелененням таких територій, охороною зелених насаджень, водних об`єктів тощо; залучення на договірних засадах коштів і матеріально-технічних ресурсів юридичних та фізичних осіб для здійснення заходів з благоустрою населених пунктів; інформування населення про здійснення заходів з благоустрою населених пунктів; видача дозволу на порушення об`єктів благоустрою у випадках та порядку, передбачених цим Законом.

Громадяни у сфері благоустрою населених пунктів мають право брати участь в обговоренні правил та проєктів благоустрою території населених пунктів; вносити на розгляд місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій пропозиції з питань благоустрою населених пунктів (пункти 2, 3 частини 1 статті 17 Закону №2807-ІV).

Окрім цього, шляхом розгляду звернень підприємств, установ, організацій та громадян, а також участі в обговоренні проєктів благоустрою територій населених пунктів, іншої технічної документації з питань благоустрою і внесення відповідних пропозицій на розгляд органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій здійснюється самоврядний контроль за станом благоустрою населених пунктів у відповідності до положень пунктів 2, 3 частини першої статті 40 Закону №2807-ІV.

У частинах 1, 2 статті 35 Закону №2807-ІV закріплено, що технічна документація з питань благоустрою територій населених пунктів (проекти, схеми, карти, атласи тощо) розробляється з метою здійснення комплексу заходів з благоустрою територій, окремих об`єктів благоустрою, їх частин і може бути включена до правил благоустрою території відповідного населеного пункту. Технічна документація з питань благоустрою населених пунктів погоджується в установленому порядку та затверджується її замовником.

Загальні норми, які регулюють питання інформації та інформування громадян містяться у Законах України від 02.10.1992 №2657-XII «Про інформацію», від 13.01.2011 року №2939-VI «Про доступ до публічної інформації» та від 23.09.1997 №539/97-ВР «Про порядок висвітлення діяльності органів державної влади та органів місцевого самоврядування в Україні засобами масової інформації».

За приписами частини першої статті 5 Закону України «Про інформацію» кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Право на інформацію забезпечується обов`язком суб`єктів владних повноважень інформувати громадськість та засоби масової інформації про свою діяльність і прийняті рішення (абзаци перший, четвертий статті 6 Закону України «Про інформацію»).

Відповідно до статті 21 Закону України «Про порядок висвітлення діяльності органів державної влади та органів місцевого самоврядування в Україні засобами масової інформації» діяльність місцевих органів державної влади та органів місцевого самоврядування висвітлюється в друкованих засобах масової інформації регіональної та місцевої сфери розповсюдження на умовах, визначених у договорах між цими органами і редакціями зазначених друкованих засобів масової інформації.

Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації». Проекти актів органів місцевого самоврядування оприлюднюються в порядку, передбаченому Законом України «Про доступ до публічної інформації», крім випадків виникнення надзвичайних ситуацій та інших невідкладних випадків, передбачених законом, коли такі проекти актів оприлюднюються негайно після їх підготовки.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес, визначається Законом України «Про доступ до публічної інформації», згідно з пунктом 1 частини першої статті 13 якого до розпорядників інформації належать, зокрема, органи місцевого самоврядування.

За змістом пункту 2 частини першої статті 12 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядники інформації зобов`язані оприлюднювати, у тому числі, проекти рішень, що підлягають обговоренню.

Частинами другою, третьою вказаної правової норми також передбачено, що інформація, передбачена частиною першою цієї статті, підлягає обов`язковому оприлюдненню невідкладно, але не пізніше п`яти робочих днів з дня затвердження документа. У разі наявності у розпорядника інформації офіційного веб-сайту така інформація оприлюднюється на веб-сайті із зазначенням дати оприлюднення документа і дати оновлення інформації.

Положення статті 21 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів під час розроблення проектів містобудівної документації на місцевому рівні не поширюють свою дію на спірні у цій справі правовідносини, унормовують питання порядку проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів при розробленні в установленому порядку проектів містобудівної документації на місцевому рівні, а саме: генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій, детальних планів територій.

Такі правовідносини урегульовані, положеннями Законів України «Про благоустрій населених пунктів», «Про місцеве самоврядування в Україні» та прийнятих відповідно до них нормативно-правовими актами.

Організація благоустрою населених пунктів й інформування населення про здійснення заходів з благоустрою населених пунктів належить до повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад, яким у спірних правовідносинах виступає відповідач, а благоустрій населених пунктів передбачає, окрім іншого, створення умов для реалізації прав та виконання обов`язків суб`єктами у сфері благоустрою населених пунктів, у тому числі й громадянами, які мають право: брати участь в обговоренні правил та проєктів благоустрою території населених пунктів; вносити на розгляд місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій пропозиції з питань благоустрою населених пунктів.

Інформування населення про здійснення заходів з благоустрою населених пунктів повинно здійснюватись у порядку, передбаченому, зокрема, Законами України «Про інформацію», «Про доступ до публічної інформації», «Про порядок висвітлення діяльності органів державної влади та органів місцевого самоврядування в Україні засобами масової інформації». Заходи щодо інформування населення про здійснення заходів з благоустрою населених пунктів можуть бути передбачені й у правилах благоустрою території населених пунктів, затверджених відповідно до закону.

Системний аналіз наведених правових положень свідчить, що органи місцевого самоврядування, до яких належать й виконавчі органи, зокрема, міських рад, повинні провадити свою діяльність на засадах гласності, законності та народовладдя, тобто реалізовувати наявні у них повноваження відкрито і публічно, у точній відповідності з нормами права й виключно в інтересах територіальної громади, яка є первинним суб`єктом місцевого самоврядування. Саме до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження щодо організації благоустрою населених пунктів і здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, а також повноваження щодо здійснення самоврядного контролю, у тому числі, за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів, озелененням таких територій, охороною зелених насаджень і водойм тощо, який здійснюється цими органами (суб`єктами) шляхом, зокрема, розгляду звернень громадян, участі в обговоренні проєктів благоустрою територій населених пунктів, іншої технічної документації з питань благоустрою і внесення відповідних пропозицій на розгляд органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій.

Наявність таких повноважень передбачені підпунктом 7 пункту «а» частини статті 30 Закону №280/97-ВР і статтями 10, 40 Закону №2807-ІV.

Водночас, будучи суб`єктами у сфері благоустрою населених пунктів, громадяни України - члени територіальних громад мають закріплене у статті 17 Закону №2807-ІV право брати участь в обговоренні правил та проєктів благоустрою території населених пунктів, а також вносити на розгляд місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій пропозиції з питань благоустрою населених пунктів.

Лише у разі належного виконання виконавчими органами сільських, селищних, міських рад повноважень щодо інформування населення про здійснення заходів з благоустрою населених пунктів створюються передумови для можливості практичної реалізації права громадян брати участь в обговоренні проєктів благоустрою території населених пунктів і вносити на розгляд органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій пропозиції з питань благоустрою населених пунктів.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції правильно звернув увагу на те, що за змістом норм пункту 3 частини першої статті 2 Закону №2807-ІV благоустрій населених пунктів передбачає, окрім іншого, створення умов для реалізації прав та виконання обов`язків суб`єктами у сфері благоустрою населених пунктів, а пункт 12 частини другої статті 10 цього ж Закону відносить до повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад інформування населення про здійснення заходів з благоустрою населених пунктів.

Так, з матеріалів справи встановлено, що 11.02.2022 на сайті Дніпровської міської ради було оприлюднено проєкт рішення Виконавчого комітету «Про надання дозволу Товариству з обмеженою відповідальністю «Днепрспецремонт» на виконання робіт з улаштування пляжної зони в районі веслувального каналу (ж/м Перемога) та робіт з благоустрою в районі оз. Куряче». Пунктом 1 Проєкту рішення Товариству з обмеженою відповідальністю «Днепрспецремонт» пропонується надати дозвіл на виконання робіт із благоустрою прибережної зони в районі веслувального каналу (ж/м Перемога) та оз. Куряче у термін з 01.03.2022 до 31.03.2022.

Таким чином, проєктом рішення, яке було оприлюднено 11.02.2022, вирішено питання щодо організації благоустрою на певній території, зокрема на території прибережної зони в районі веслувального каналу (ж/м Перемога) та оз. Куряче.

Водночас, наявні в матеріалах справи докази не свідчать про виконання Відповідачем-1 належного інформування населення про здійснення заходів благоустрою території прибережної зони в районі веслувального каналу (ж/м Перемога) та оз. Куряче та забезпечення можливості практичної реалізації наявних у громадян, які проживають на цій території, прав у сфері благоустрою.

Відповідач-2, у відповідь на запит Позивача, зазначив з цього приводу те, що оскільки проєкт рішення не передбачає проведення будівництва, реконструкції та капітального ремонту об`єктів благоустрою, публікація проєкту виконання робіт із благоустрою прибережної зони в районі веслувального каналу (ж/м Перемога) та призначення консультацій з громадськістю стосовно цього проєкту не передбачені вимогами чинного законодавства.

Проте, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що на підтвердження таких доводів щодо не передбачення проєктом рішення «Про надання дозволу Товариству з обмеженою відповідальністю «Днепрспецремонт» на виконання робіт з улаштування пляжної зони в районі веслувального каналу (ж/м Перемога) та робіт з благоустрою в районі оз. Куряче» проведення будівництва, реконструкції та капітального ремонту об`єктів благоустрою Відповідачами не було надано жодних доказів.

Доказів того, що інформація про здійснення заходів з проведення благоустрою вказаної території міста висвітлювалась Відповідачем-1 у засобах масової інформації, зокрема, в друкованих засобах масової інформації регіональної та місцевої сфери, Відповідачами також не надано.

Крім того, Відповідачі, заперечуючи доводи Позивача про неналежне інформування населення про проведення благоустрою території прибережної зони в районі веслувального каналу (ж/м Перемога) та оз. Куряче, під час розгляду справи у суді першої інстанції, посилались, у тому числі і на те, що проєкт вказаного рішення виконавчого комітету було знято з публікації та відповідно вказаний проєкт наразі вже не міститься на офіційному веб-сайті.

Позивач на такі доводи Відповідачів зазначив про те, що надана Відповідачами, вже під час розгляду справи у суді, інформація з офіційного веб-сайту із зазначенням про зняття відповідного проєкту рішення «Про надання дозволу Товариству з обмеженою відповідальністю «Днепрспецремонт» на виконання робіт з улаштування пляжної зони в районі веслувального каналу (ж/м Перемога) та робіт з благоустрою в районі оз.Куряче», не спростовує тих обставин, які стали підставою для звернення позивача до суду із цим позовом, зокрема щодо неналежного інформування населення, під час оприлюднення вказаного проєкту рішення щодо проведення благоустрою території прибережної зони в районі веслувального каналу (ж/м Перемога) та оз. Куряче.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що Відповідачем-1 не доведено здійснення дій щодо забезпечення інформування населення про здійснення заходів з проведення благоустрою території, зокрема прибережної зони в районі веслувального каналу (ж/м Перемога) та оз. Куряче, у належний спосіб.

Водночас доводи Відповідачів про те, що під час розгляду справи, проєкт вказаного рішення виконавчого комітету, який оприлюднено 11.02.2022, було знято з публікації та відповідно вказаний проєкт вже не міститься на офіційному веб-сайті, не спростовує наведених вище обставин, та відповідно порушення певної процедури інформування населення щодо спірного проєкту рішення.

Стосовно доводів Позивача про допущену Відповідачем-2 бездіяльність з розгляду його запиту від 17.02.2022, суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, та інформації, що становить суспільний інтерес, визначає Закон України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 №2939-VI (далі - Закон №2939-VI).

Статтею 1 Закону №2939-VI визначено, що публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до статті 2 Закону №2939-VI метою цього Закону є забезпечення прозорості та відкритості суб`єктів владних повноважень і створення механізмів реалізації права кожного на доступ до публічної інформації.

Тобто, положення вказаного закону регулюють, зокрема, правовідносини з приводу забезпечення отримання громадянами або іншими особами інформації, що створюється та виникає в процесі функціонування суб`єктів владних повноважень та виконання покладених на них завдань.

Статтею 3 Закону №2939-VI встановлені гарантії забезпечення права на доступ до публічної інформації, згідно якої, право на доступ до публічної інформації гарантується, зокрема: обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом; визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє; юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.

Статтею 12 Закону №2939-VI встановлено, що суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Пунктом 1 частини 1 статті 13 Закону №2939-VI передбачено, що розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються, зокрема, суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

Частиною 4 статті 13 Закону №2939-VI визначено, що усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом.

Враховуючи вищенаведене, Відповідач-2 належить до розпорядників інформації в розумінні положень пункту 1 частини першої Закону №2939-VI.

Згідно з положеннями статті 5 Закону №2939-VI доступ до інформації забезпечується шляхом, серед іншого, надання інформації за запитами на інформацію.

Статтею 19 Закону №2939-VI передбачено, що запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача. Письмовий запит подається в довільній формі.

Відповідно до частини 1 статті 20 Закону №2939-VI розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

При цьому, стаття 23 Закону №2939-VI передбачає, що рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду. Запитувач має право оскаржити: 1) відмову в задоволенні запиту на інформацію; 2) відстрочку задоволення запиту на інформацію; 3) ненадання відповіді на запит на інформацію; 4) надання недостовірної або неповної інформації; 5) несвоєчасне надання інформації; 6) невиконання розпорядниками обов`язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону; 7) інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача.

Як зазначалось вище, 17.02.2022 Громадською організацією «Платформа Громадський контроль» було направлено запит №131-22 на адресу голови Дніпровської міської ради, у якому Позивач просив здійснити оприлюднення проєкту благоустрою з улаштування прибережної зони в районі веслувального каналу (ж/м Перемога) та провести консультації з громадськістю, що прямо передбачено Законом України «Про благоустрій населених пунктів».

04.05.2022 Відповідачем-2 було надано відповідь за №7/10/676 на запит Позивача від 17.02.2022, в якій Відповідач-2 не у повному обсязі надав запитувану Позивачем інформацію, зазначивши, лише що публікація проєкту виконання робіт із благоустрою прибережної зони в районі веслувального каналу (ж/м Перемога) та призначення консультацій з громадськістю стосовно цього проєкту не передбачено вимогами чинного законодавства, оскільки проєкт рішення не передбачає проведення будівництва, реконструкції та капітального ремонту об`єктів благоустрою. Проте, Відповідач-2, зокрема, не вказав на підставі яких положень проєкту рішення та норм чинного законодавства дійшов висновку, що такий проєкт рішення не передбачає проведення будівництва, реконструкції та капітального ремонту об`єктів благоустрою.

Водночас суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що надання під час розгляду цієї справи у суді першої інстанції наявної у Відповідачів документації зі спірних питань не свідчить про відсутність бездіяльності з боку Відповідача-2 щодо надання повної та достовірної інформації на запит Позивача, яка мала бути наведена у відповіді останнього за №7/10/676.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що належним засобом захисту прав Позивача є визнання протиправною бездіяльність Дніпровської міської ради щодо розгляду запиту Громадської організації «Платформа Громадський контроль» №131/22 від 17.02.2022 «Про надання публічної інформації» та зобов`язання Дніпровської міської ради повторно розглянути запит Громадської організації «Платформа Громадський Контроль» №131/22 від 17.02.2022 року «Про надання публічної інформації», з урахуванням правової оцінки наданої судом у цьому рішенні.

Стосовно посилань Відповідачів на відсутність порушеного права Позивача в межах спірних правовідносин, суд апеляційної інстанції зазначає таке.

У справі, що розглядається, спірні правовідносини виникли у процесі здійснення Відповідачами владних управлінських функції з організації благоустрою території прибережної зони в районі веслувального каналу (ж/м Перемога) та оз. Куряче, територія якої віднесена до водоохоронної зони.

Наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 30.11.2018 №407 затверджено склад Громадської ради при Міністерстві екології та природних ресурсів України, до якої включено і Громадську організацію «Платформа Громадський контроль».

Звернення до суду із цим позовом Громадська організація «Платформа Громадський контроль» обґрунтувала порушенням екологічних прав членів громади міста, членів громадської організації, порушенням конституційного права на безпечне довкілля, спираючись на реалізацію закріплених в статуті мету та завдань громадської організації.

Екологічні інтереси населення також можуть захищатися у судовому порядку на підставі частини сьомої статті 41 Конституції України, відповідно до якої використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі, а також приписів статті 66 Конституції України, відповідно до яких ніхто не повинен заподіювати шкоду довкіллю.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» екологічні права громадян забезпечуються: б) обов`язком центральних органів виконавчої влади, підприємств, установ, організацій здійснювати технічні та інші заходи для запобігання шкідливому впливу господарської та іншої діяльності на навколишнє природне середовище, виконувати екологічні вимоги при плануванні, розміщенні продуктивних сил, будівництві та експлуатації об`єктів економіки; д) компенсацією в установленому порядку шкоди, заподіяної здоров`ю і майну громадян внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища; е) невідворотністю відповідальності за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і використання практики Європейського суду з прав людини» визначено, що Європейська Конвенція та рішення Європейського суду є джерелом права в Україні, національні суди мають використовувати практику Європейського суду.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Орхуська конвенція ратифікована Законом України від 06.07.1999 №832-ХІV, тому її положення відповідно до статті 9 Конституції України є нормами прямої дії, а положення національного законодавства про процедури і механізми судового захисту порушених екологічних прав та інтересів можуть їх конкретизувати.

Пунктом 3 статті 9 Орхуської конвенції на її Договірні Сторони покладається зобов`язання, зокрема, забезпечувати доступ громадськості до процедур оскарження дій та бездіяльності державних органів і приватних осіб, що порушують вимоги національного екологічного законодавства.

Водночас, відповідно до Орхуської конвенції представники громадськості мають право оспорювати порушення національного законодавства у сфері довкілля незалежно від того, належать такі порушення до прав на інформацію і на участь громадськості у процесі ухвалення рішень, гарантованих Орхуською конвенцією, чи ні [(згідно із Настановами щодо впровадження Орхуської конвенції (ООН, 2000 рік)]. Орхуська конвенція забезпечує доступ до правосуддя як на підставі власних положень, так і в порядку забезпечення дотримання національного природоохоронного законодавства.

Приписи нормативно-правових актів усіх рівнів щодо принципів, правил, вимог, обов`язків різноманітних суб`єктів, що стосуються утримання диких тварин, на усіх правових титулах (в усіх формах власності чи користування), в неволі чи в напіввільних умовах, є «національним законодавством, що стосується навколишнього середовища» у значенні пункту 3 статті 9 Орхуської конвенції. Порушення приписів цих нормативно-правових актів може бути предметом судового оскарження відповідно до статті 9 Орхуської конвенції.

З огляду на наведене, суд першої інстанції правильно зазначив, що право на захист порушеного конституційного права на безпечне довкілля належить кожному та може реалізовуватися громадянами особисто або спільно - через об`єднання громадян (громадськість), що свідчить про безпідставність доводів Відповідачів про відсутність в межах спірних правовідносин законних прав та інтересів Позивача, які підлягають судовому захисту.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд враховує й те, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За даних обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються належними письмовими доказами, які зібрані та досліджені судом під час розгляду даної адміністративної справи, рішення суду першої інстанції у даній справі про часткове задоволення адміністративного позову прийнято без порушення норм процесуального та матеріального права, і тому рішення суду першої інстанції у даній адміністративній справі від 16.03.2023 скасуванню не підлягає.

Керуючись статтями 243, 310, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Виконавчого комітету Дніпровської міської ради, Дніпровської міської ради - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 березня 2023 року по справі №160/19654/22 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

В повному обсязі постанова складена 14 червня 2023 року.

Головуючий - суддя В.В. Мельник

суддя Д.В. Чепурнов

суддя С.В. Сафронова