Справа № 157/1604/22
Суддя: Гамула Б. С.
Дата ухвалення: 2023-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 157/1604/22
Провадження №2-а/157/19/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2023 року місто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Гамули Б.С.,

з участю: секретаря судового засідання Данилюк Ю.О.,

представника позивача Колєсніка Б.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: поліцейський 2 батальйону 1 роти відділу організації несення служби в м. Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Гетманчук Марія Володимирівна; Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, поліцейський 2 батальйону 1 роти відділу організації несення служби в м. Ковель УПП у Волинській області ДПП Гетманчук М.В., про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Ухвалою Камінь-Каширського районного суду від 29 грудня 2022 року до участі у справі залучено як третю особу на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції.

Позов обґрунтовано тим, що згідно з постановою поліцейського 2 батальйону 1 роти відділу організації несення служби в м. Ковель УПП у Волинській області ДПП Гетманчук М.В. серії ЕАР №6256013 від 06 грудня 2022 року в 21 год 52 хв 06 грудня 2022 року позивач керував автодорогою М-07 Київ-Ковель-Ягодин на 382 км 400 м транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком в темну пору доби, чим порушив п. 2.9 (в) ПДР та в чому поліцейський вбачає ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП. Позивач повідомляв поліцейських, що перед початком руху жодних несправностей освітлювальних приладів автомобіля не було, тобто виявлена поліцейським несправність виникла вже під час руху транспортного засобу і не могла бути помічена позивачем, який керував автомобілем, що може підтвердити особа, яка перебувала у транспортному засобі разом з ним ОСОБА_2 . Разом із тим, після зупинки поліцейськими позивач повідомляв останніх про можливість усунути вказану несправність, однак таке було проігнороване. Зазначив, що експлуатація транспортного засобу не забороняється при несправності освітлювальних приладів номерних знаків. З огляду на вказане, враховуючи об`єктивну неможливість передбачити майбутній вихід з ладу до того часу працюючих ламп освітлення номерного знаку, вважає, що в даному конкретному випадку мала місце саме випадковість, а не наявність умислу чи необережності, внаслідок чого підстав притягувати його до адміністративної відповідальності не було. Також зазначив, що він вказаного у постанові правопорушення не вчиняв, а у відповідача всупереч вимогам статей 251, 252, 283 КУпАП відсутні докази протилежного. Зокрема, у доданому до постанови відео з бодікамери 475406 не міститься жодних відомостей про серію відеокамери, дату її виробництва, назву камери, на яку здійснювався відеозапис, не долучено до постанови свідоцтва щодо технічного приладу, що не дає можливості встановити факт, що відеозапис на камеру було проведено спеціальним технічним приладом, який входить до вичерпного переліку технічних засобів, що використовуються у підрозділах поліції для виявлення та фіксування порушень. Окрім того, йому відомо, що даним відеозаписом було зафіксовано лише перебіг розгляду справи про адміністративне правопорушення, а не саме правопорушення. Звернув увагу також на порушення поліцейським вимог ст. 40 Закону України «Про Національну поліції» та Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 №1026, оскільки в останнього відсутні відеофайли безперервної фіксації подій 06 грудня 2022 року. Вважає, що оскаржувана постанова ґрунтується виключно на твердженнях працівника поліції, викладених у самій постанові, які не можуть вважатись допустимими й достовірними доказами, оскільки в неупередженості поліцейських є сумніви. Тому вважає оскаржувану постанову протиправною, такою, що містить неправдиву інформацію, яка не підкріплена жодним належним доказом і не відповідає дійсності, а також складеною з очевидними, грубими порушеннями чинного законодавства України.

Посилаючись на викладені обставини, позивач просить скасувати постанову поліцейського 2 батальйону 1 роти відділу організації несення служби в м. Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Гетманчук М.В. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАР № 6256013 від 06 грудня 2022 року, а провадження у справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, а також стягнути з відповідача понесені ним судові витрати.

Представником Департаменту патрульної поліції юрисконсультом відділу організації несення служби в м. Ковель управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Гапонюком І.М. подано відзив на позовну заяву, де він зазначив, що оскаржувана постанова відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, винесена уповноваженою особою органу Національної поліції та негайно оголошена після закінчення розгляду справи.

Посилаючись на викладене, просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

У відповіді на відзив позивач зазначив, що саме поліцейський, як суб`єкт владних повноважень, був зобов`язаний збирати докази вчинення позивачем інкримінованого йому адміністративного правопорушення, оскільки він був забезпечений державою всіма необхідними для цього засобами. Позивач вказував поліцейським, що в той час, як він розпочинав рух і безпосередньо перед початком руху, жодних несправностей в освітлювальних приладах автомобіля не було, все працювало належним чином, в тому числі й освітлювався номерний знак. Тобто, виявлена поліцейським несправність виникла вже під час руху транспортного засобу і не могла бути самостійно ним поміченою через керування в цей час транспортним засобом. При цьому після зупинки його поліцейськими, він повідомив останнім про можливість власноручно усунути виявлену несправність, яка виникла саме під час руху транспортного засобу, шляхом слідування до найближчої автомобільної заправної станції, де він зможе придбати та встановити нові лампи освітлення номерного знаку. Утім таке прохання позивача було проігнороване поліцейськими, хоча ПДР передбачають необхідність надання водію можливості виправити виявлені технічні несправності. Тобто, ані необережності, ані умислу на скоєння правопорушення в діях позивача не було, у зв`язку із чим він не підлягав притягненню до адміністративної відповідальності. Також зазначив, що жодних документів, дисків для лазерних систем зчитування, які нібито було долучено відповідачем до відзиву, як і сам відзив на позовну заяву, ані він, ані його представник не отримували. Звернув увагу, що оскаржувана постанова не містить жодного посилання на докази вчинення ним інкримінованого йому адміністративного правопорушення. Як вбачається з оскаржуваній постанови, поліцейський не зазначив жодного доказу вчинення адміністративного правопорушення, як і не навів у ній відомостей про технічний засіб відеофіксації, яка б дозволяла його ідентифікувати (відсутні марка, модель), хоча така фіксація відбувалася, утім вона не дозволяє ідентифікувати відповідний пристрій при тому, що сторона позивача ставить під обґрунтований сумнів долучені відповідачем відеозаписи. Вважає, що оскаржувана постанова ґрунтується виключно на твердженнях працівника поліції, викладених у самій постанові, які відповідно не можуть вважатись допустимими й достовірними доказами, оскільки в неупередженості поліцейських є сумніви. Також вважає, що відповідач, з метою підтвердження всіх зазначених в оскаржуваній постанові обставин та дотримання встановленого порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення, в якості доказу по справі мав би надати саме належним чином оформлений (в оригіналі або засвідченій електронним цифровим підписом копії) безперервний (суцільний) відеозапис з портативного відеореєстратора чи бодікамери з моменту скоєння правопорушень до моменту завершення розгляду справи (винесення оскаржуваної постанови), однак відповідачем не долучено жодних відеозаписів, які б зафіксували увесь перебіг спілкування позивача із поліцейським. Таким чином вважає, що відповідачем не було спростовано викладені у позовній заяві обставини, а також не надано до суду належних і допустимих доказів правопорушення та дотримання поліцейським порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, так як приєднані до відзиву відеофайли не можуть враховуватись у цій справі з огляду на незазначення про джерело їх походження в оскаржуваній постанові з посиланням на прилад технічної фіксації, за допомогою якого такі записи отримано. Крім того, наданий відповідачем відзив на позовну заяву не відповідає вимогам ст. 162 КАСУ, оскільки у ньому не зазначено повної інформації щодо сторін, номерів засобів зв`язку, офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти за наявності. Разом з тим, копію відзиву та доданих до нього документів, диск для лазерних систем зчитування не було надіслано (надано) позивачу одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, що є істотним процесуальним порушенням, котре свідчить про недопустимість отриманих від відповідача джерел доказування і має наслідком визнання їх недопустимими, оскільки вони отримані в позапроцесуальному порядку.

Посилаючись на викладене, просить долучити дану відповідь на відзив до матеріалів цієї справи, визнати недопустимими джерелами фактичних даних відеофонограми, які долучені стороною відповідача на оптичному диску для лазерних систем зчитування, за наслідками розгляду справи ухвалити рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача Колєснік Б.В. у судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених у ньому та відповіді на відзив на позовну заяву і пояснив, що зазначена в оскаржуваній постанові несправність в автомобілі під керуванням позивача виникла під час експлуатації цього транспортного засобу і була виявлена під час зупинки, однак така несправність не забороняє керувати автомобілем. Крім цього, поліцейські не дали можливості позивачу усунути несправність. У зв`язку з цим вважає, що в діях ОСОБА_1 немає вини в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні. Просив позовну заяву задовольнити.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні показав, що він разом із ОСОБА_1 поверталися з м. Рівне транспортним засобом, якого він позичив у знайомого. За кермом був ОСОБА_1 . Перед початком руху вони перевіряли технічний стан автомобіля й несправностей не виявили. В дорозі їх зупинили поліцейські, які повідомили, що на транспортному засобі не освітлюється номерний знак. Коли він попросив усунути таку несправність на місці зупинки, поліцейські образились і винесли оскаржувану постанову. Від`їхавши від поліцейських, вони зупинилися та усунули вказану несправність, причиною якої була відсутність контакту.

Позивач ОСОБА_1 , його представник Колєснік Б.В. в судове засідання 15 червня 2023 року не з`явилися, подали заяву про розгляд справи за їх відсутності, в якій позовні вимоги підтримали повністю.

Представник Департаменту патрульної поліції в судове засідання 15 червня 2023 року не з`явився.

Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, поліцейський 2 батальйону 1 роти відділу організації несення служби в м. Ковель УПП у Волинській області ДПП Гетманчук М.В. у судове засідання 15 червня 2023 року не з`явилася.

Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції свого представника в судове засідання 15 червня 2023 року не скерувало.

Заслухавши пояснення представника позивача, показання свідка, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов безпідставним і таким, що до задоволення не підлягає.

У судовому засіданні встановлено, що постановою поліцейського 2 батальйону 1 роти відділу організації несення служби в м. Ковель УПП у Волинській області ДПП Гетманчук М.В. серії ЕАР №6256013 від 06 грудня 2022 року ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190 гривень.

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 06 грудня 2022 року в 21 год 52 хв на 382 кілометрі 400 метрів автодороги М-07 Київ-Ковель-Ягодин керував транспортним засобом марки «Volkswagen LT 28», номерний знак НОМЕР_1 , з неосвітленим державним номерним знаком у темну пору доби, чим порушив п. 2.9в ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 статті 121-3 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування або експлуатацію транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака.

Згідно з підпунктом «в» пункту 2.9 ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Факт вчинення ОСОБА_1 вказаного вище адміністративного правопорушення доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема долученим до матеріалів справи та переглянутим у судовому засіданні відеозаписом з бодікамери поліцейського.

Вказаний відеозапис є безперервним з огляду на вимоги п. 2 розділу ІІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року №1026, що спростовує протилежні твердження, зазначені у позовній заяві та відповіді на відзив.

Так, на відеозаписі під назвою «export-mvx8l», зробленим бодікамерою №475406, видно, що 06 грудня 2022 року в 21 год 52 хв на прилеглій до автодороги території, де розташований стаціонарний пост дорожньо-патрульної служби, знаходиться транспортний засіб з неосвітленим в темну пору доби державним номерним знаком НОМЕР_1 .

Посилання у позові та відповіді на відзив про те, що в постанові не вказано, яким технічним приладом здійснювався відеозапис, спростовуються самою постановою, де зазначено номер бодікамери 475406, якою здійснювався такий відеозапис.

Разом з тим, не дотримання у відзиві вимог частин 2, 3 ст. 162 КАС України щодо зазначення повної інформації про сторін та надіслання доданих до відзиву документів іншим учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, на що звертає увагу позивач, не є суттєвими недоліками, які можуть вплинути на результат розгляду справи, та не тягне за собою наслідків встановлених законодавством.

Досліджені в судовому засіданні докази у своїй сукупності доводять факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом 06 грудня 2022 року з порушенням Правил дорожнього руху та підтверджують законність винесеної щодо нього постанови про накладення адміністративного стягнення.

Таким чином, зазначені ОСОБА_1 у позовній заяві та відповіді на відзив доводи про відсутність доказів вчинення ним адміністративного правопорушення є безпідставними та спрямовані лише на уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, винуватість в якому повністю доведена.

Враховуючи викладене вище, суд не знаходить підстав вважати, що поліцейським 2 батальйону 1 роти відділу організації несення служби в м. Ковель УПП у Волинській області ДПП Гетманчук М.В. при розгляді справи про адміністративне правопорушення допущені такі істотні порушення, які б ставили під сумнів законність оскаржуваної постанови.

Згідно зі ст. 280 КУпАП посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з досліджених у судовому засіданні доказів поліцейський 2 батальйону 1 роти відділу організації несення служби в м. Ковель УПП у Волинській області ДПП Гетманчук М.В. при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності дотримався положень наведених вище норм закону, а тому посилання позивача на поверхове відношення поліцейського до розгляду його справи та неправильне застосування норм матеріального права не заслуговують на увагу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Аналізуючи викладене, суд вважає, що відповідач довів перед судом правомірність рішення поліцейського про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а тому в задоволенні даного позову слід відмовити.

Керуючись статтями 9, 77, 90, 242-246, 286 КАС України, статтями 287, 288, 293 КУпАП, суд

ухвалив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: поліцейський 2 батальйону 1 роти відділу організації несення служби в м. Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Гетманчук Марія Володимирівна, Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повне найменування, ім`я, місцезнаходження, місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ, реєстраційний номер облікової картки платника податків сторін: позивач ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ; відповідач Департамент патрульної поліції, вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, 03048, код в ; третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, поліцейський 2 батальйону 1 роти відділу організації несення служби в м. Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Гетманчук Марія Володимирівна, вул. Драгоманогва, 19, м. Ковель, Волинська область, 45008; третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції, вул. Залізнична, 15, м. Луцьк, 43000.

Головуючий:Б. С. Гамула