Справа № 520/26715/21
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2023-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2023 р. Справа № 520/26715/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Мінаєвої О.М. , Кононенко З.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Офісу Генерального прокурора на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.06.2022, головуючий суддя І інстанції: Спірідонов М.О., м. Харків, по справі № 520/26715/21

за позовом ОСОБА_1

до Офісу Генерального прокурора

про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду, поновлення на посаді,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Офісу Генерального прокурора, в якому просила суд стягнути з Офісу Генерального прокурора на її користь середній заробіток за час затримки виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.01.2021 у справі № 520/905/2020 про поновлення на посаді ОСОБА_1 за період з 21 січня 2021 року по 21 листопада 2021 року в розмірі 30 1463 грн 69 коп.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10.06.2022 позов ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з Офісу Генерального прокурора на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.01.2021 у справі № 520/905/2020 про поновлення на посаді ОСОБА_1 за період з 21 січня 2021 року по 21 листопада 2021 року в розмірі 30 1463 грн 69 коп.

Не погодившись з вищевказаним рішенням суду, Офіс Генерального прокурора подав апеляційну скаргу, у якій посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Враховуючи, що справа судом першої інстанції розглянута за правилами спрощеного провадження, характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі, яка відноситься до незначної складності, не вимагають витребування нових доказів та проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, то за таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання відповідача про розгляд справи з викликом сторін та вважає за необхідне розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно з ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 06.08.2008 по 24.12.2019 проходила службу на прокурорських посадах в органах прокуратури.

Наказом Генерального прокурора України № 747ц від 27.06.2017 призначено на посаду прокурора відділу підготовки матеріалів щодо дисциплінарної відповідальності та звільнення прокурорів з посад управління організаційного забезпечення діяльності (Секретаріат) Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів Департаменту кадрової роботи та державної служби Генеральної прокуратури України.

04.12.2019 кадрова комісія № 5 прийняла рішення № 7 про неуспішне проходження ОСОБА_1 атестації.

21.12.2019 наказом Генерального прокурора № 2073ц від ОСОБА_1 звільнено з посади прокурора відділу підготовки матеріалів щодо дисциплінарної відповідальності та звільнення прокурорів з посад управління організаційного забезпечення діяльності (Секретаріат) Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів Департаменту кадрової роботи та державної служби Генеральної прокуратури України та органів прокуратури на підставі п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону України «Про прокуратуру» з 24.12.2019.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20.01.2021 по справі № 520/905/2020 позов ОСОБА_1 до П`ятої кадрової комісії, Офісу Генерального прокурора задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення № 7 кадрової комісії № 5 Генеральної прокуратури України від 04.12.2019 про неуспішне проходження ОСОБА_1 атестації.

Визнано протиправним та скасовано наказ № 2073ц від 21.12.2019 про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора відділу підготовки матеріалів щодо дисциплінарної відповідальності та звільнення прокурорів з посад управління організаційного забезпечення діяльності (Секретаріат) Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів Департаменту кадрової роботи та державної служби Генеральної прокуратури України та органів прокуратури на підставі п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону України «Про прокуратуру» з 24.12.2019.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді прокурора відділу підготовки матеріалів щодо дисциплінарної відповідальності та звільнення прокурорів з посад управління організаційного забезпечення діяльності (Секретаріат) Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів Департаменту кадрової роботи та державної служби або на рівнозначній посаді Офісу Генерального прокурора.

Стягнуто з Офісу Генерального прокурора на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу у сумі 38 3681 грн 06 коп. У задоволенні іншої частини позовних вимог було відмовлено.

Рішення суду в частині поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць підлягало негайному виконанню.

Вступна та резолютивна частини рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.01.2021 по справі № 520/905/2020 були проголошені судом у судовому засіданні за участю представника Генерального прокурора та Офісу Генерального прокурора - Крупської К. М., тому відповідач з 20.01.2021 був обізнаний про негайне виконання даного рішення суду в частині поновлення позивачки на посаді.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 20.05.2021 по справі № 520/905/2020 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Апеляційну скаргу Офісу Генерального прокурора задоволено частково. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.01.2021 змінено, виклавши абзац четвертий резолютивної частини рішення в наступній редакції, з урахуванням ухвали Другого апеляційного адміністративного суду від 04.06.2021 про виправлення описки в постанові Другого апеляційного адміністративного суду від 20.05.2021,: "Поновити ОСОБА_1 на посаді прокурора відділу підготовки матеріалів щодо дисциплінарної відповідальності та звільнення прокурорів з посад управління організаційного забезпечення діяльності (Секретаріат) Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів Департаменту кадрової роботи та державної служби Генеральної прокуратури України".

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.01.2021 по справі № 520/905/2020 було залишено без змін.

22.11.2021 на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.01.2020 у справі № 520/905/2020 наказом Генерального прокурора № 1589ц наказ Генерального прокурора від 21.12.2019 № 2073ц про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора відділу підготовки матеріалів щодо дисциплінарної відповідальності та звільнення прокурорів з посад управління організаційного забезпечення діяльності (Секретаріат) Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів Департаменту кадрової роботи та державної служби Генеральної прокуратури України на підставі п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону України «Про прокуратуру» скасовано. Поновлено ОСОБА_1 на посаді прокурора відділу прокурора відділу підготовки матеріалів щодо дисциплінарної відповідальності та звільнення прокурорів з посад управління організаційного забезпечення діяльності (Секретаріат) Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів Департаменту кадрової роботи та державної служби Генеральної прокуратури України з 25.12.2019.

Позивачка, вбачаючи в затримці виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.01.2019 по справі № 520/905/2020 в частині поновлення на посаді порушення своїх прав, звернулася за їх захистом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що в спірних правовідносинах наявна протиправна бездіяльність відповідача, що згідно з приписами діючого законодавства є підставою для стягнення з нього на користь позивачки середнього заробітку за час затримки виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.01.2021 по справі № 520/905/2020, починаючи з 21.01.2021 (день наступний після прийняття рішення у справі № 520/905/2020).

Колегія суддів погоджується з вищевказаними висновками суду першої інстанції, зважаючи на наступне.

Відповідно до ст. 1291 Конституцій України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

За ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

За текстом п. 3 ч. 1 ст. 371 КАС України негайно виконуються рішення суду, зокрема, про: поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

За правилами ч. 2 ст. 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Відповідно до ч. 8 ст. 235 КЗпП України рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Згідно зі ст. 236 КЗпП України у разі затримки роботодавцем виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Негайне виконання судового рішення полягає в тому, що воно набуває властивостей обов`язковості та підлягає виконанню не з моменту набрання ним законної сили, а негайно із часу його проголошення у судовому засіданні, чим забезпечується швидкий і реальний захист прав та інтересів громадян і держави.

Належним виконанням рішення про поновлення на роботі необхідно вважати видання роботодавцем (власником або уповноваженим ним органом) про це наказу, що дає можливість працівнику приступити до виконання своїх попередніх обов`язків.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Водночас така відповідальність не поставлена в залежність від дій чи ініціативи працівника.

Відповідальність за затримку власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, встановлена статтею 236 КЗпП України, згідно з якою виплата середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі проводиться незалежно від вини роботодавця в цій затримці.

Середній заробіток за своїм змістом є державною гарантією, право на отримання якого виникла у працівника, який був незаконно позбавлений можливості виконувати свою роботу з незалежних від нього причин. Закон пов`язує цю виплату виключно із фактом затримки виконання рішення про поновлення на роботі.

Наведені приписи КЗпП України не містять застережень, що власник або уповноважений ним орган не відповідає за затримку виконання рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, якщо працівник не вчинив додаткових дій, які б вказували на його бажання поновитися на роботі.

Колегія суддів також зауважує, що відповідно до правової позиції Верховного Суду у постанові від 09.11.2022 у справі № 460/600/22 приписи ч. 8 ст. 235 КЗпП України і приписи п. 3 ч. 1 ст. 371 КАС України достатньо чітко і однозначно встановлюють, що рішення про поновлення на роботі/посаді підлягають негайному виконанню й цей імператив адресований передовсім роботодавцю. Невчинення позивачем як працівником/посадовцем дій, спрямованих на виконання рішення суду щодо його поновлення на посаді (як-от: подання заяви про поновлення чи звернення до органу державної виконавчої служби) ніяким чином не впливає на обов`язок роботодавця самостійно виконати рішення суду, допущеного до негайного виконання, яке покладає на нього зобов`язання щодо поновлення на посаді.

З врахуванням наведеної позиції Верховного Суду колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги відповідача про неврахування судом першої інстанції, що поновлення на роботі здійснюється лише у разі наявності заяви позивача щодо поновлення на посаді з якою позивач не звертався, а тому на думку відповідача у нього відсутня вина у невчасному виконанні рішення суду.

Для вирішення питання про наявність підстав для стягнення середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі на підставі ст. 236 КЗпП України суду потрібно встановити: чи мала місце затримка виконання такого рішення; у разі наявності затримки виконання рішення - встановити період затримки, який необхідно рахувати від наступного дня після ухвалення рішення про поновлення на роботі до дати видання роботодавцем наказу про поновлення на роботі, та, відповідно, провести розрахунок належних до стягнення сум за встановлений період.

Відповідна правова позиція неодноразово висловлювалася Верховним Судом, зокрема, у постановах від 16.02.2018 у справі № 807/2713/13-а, від 27.06.2019 у справі № 821/1678/16, від 31.07.2019 у справі № 813/593/17, від 25.09.2019 у справі № 813/4668/16, від 27.11.2019 у справі № 802/1183/16-а, від 19.12.2019 у справі № 2а-7683/12/1370, від 05.02.2020 у справі № 815/1676/18, від 05.03.2020 у справі № 280/360/19, від 26.11.2020 у справі № 500/2501/19, від 19.04.2021 у справі № 826/11861/17, від 24.06.2021 у справі № 640/15058/19 та від 20.07.2021 у справі № 826/3465/18, від 21.10.2021 у справі № 640/19103/19, від 09.11.2022 у справі № 460/600/22.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20.01.2021 по справі № 520/905/2020 поновлено ОСОБА_1 на посаді прокурора відділу підготовки матеріалів щодо дисциплінарної відповідальності та звільнення прокурорів з посад управління організаційного забезпечення діяльності (Секретаріат) Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів Департаменту кадрової роботи та державної служби або на рівнозначній посаді Офісу Генерального прокурора.

Рішення суду в частині поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць підлягало негайному виконанню.

Вступна та резолютивна частини рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.01.2021 по справі № 520/905/2020 були проголошені судом у судовому засіданні за участю представника Генерального прокурора та Офісу Генерального прокурора - Крупської К. М., тому відповідач з 20.01.2021 був обізнаний про негайне виконання даного рішення суду в частині поновлення позивачки на посаді.

Оскільки рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.01.2021 у справі № 520/905/2020 у частині поновлення ОСОБА_1 на посаді виконане лише 22.11.2021, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що позивач має право на виплату середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі відповідно до статті 236 КЗпП України за період з з 21.01.2021 року по 19.11.2021.

Здійснений судом першої інстанції розрахунок суми, яка підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі відповідачем не оспорюється, оскільки доводів щодо незаконності та необгрунтованості висновків суду першої інстанції в цій частині відповідачем не наведені.

Згідно ч.ч. 1-4 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ч.ч. 1-4 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог відповідача у справі.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.06.2022 суд дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Офісу Генерального прокурора - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.06.2022 по справі № 520/26715/21 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)Я.М. Макаренко
Судді(підпис) (підпис) О.М. Мінаєва З.О. Кононенко