Справа № 340/2253/23
Суддя: Л.І. ХИЛЬКО
Дата ухвалення: 2023-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2023 року м. Кропивницький Справа № 340/2253/23

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Хилько Л.І., розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (далі - Позивач) до Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області (також - Відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення №726 від 08.12.2022 та зобов`язати Відповідача затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства загальною площею 2,00 га, кадастровий номер: :02:004:0637, що перебуває на території Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області та передати у власність вказану земельну ділянку.

23.05.2023 представником Позивача адвокатом Яблоковою Л.О. було подано до суду заяву від 23.05.2023, в якій фактично уточнено зміст позовних вимог, згідно яких просить:

- визнати протиправним та скасувати п. 1 рішення Відповідача № 726 від 08.12.2022 "Про розгляд заяв щодо затвердження проектів землеустрою та передачу безоплатно у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства" в частині відмови Позивачу в затвердженні проекту землеустрою і передачі земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2 га, з кадастровим номером земельної ділянки: :02:004:0637, яка розташована на території Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області";

- зобов`язати Відповідача затвердити проект землеустрою щодо відведення Позивачу земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства загальною площею 2 га, з кадастровим номером земельної ділянки: :02:004:0637, що перебуває на території Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області та передати йому у власність вказану земельну ділянку.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення Позивачу земельної ділянки було надано ще в 2021 року, клопотання про затвердження було подано 02.02.2022 року, коли, ще не діяв воєнний стан, а тому розпочатий процес приватизації повинен бути завершений за нормами чинного на той момент законодавства. Отже, можливо зробити висновок, що зазначена в рішенні № 726 від 08.12.2022 року інформація не містить законодавчо визначених підстав для відмови в затвердженні проекту землеустрою, передбачених саме ст.118 ЗК України, а відтак такі дії є протиправними. Окрім цього, на думку представника Позивача, у разі задоволення судом даної вимоги, Відповідач може виконати судове рішення після припинення чи скасування воєнного стану.

Представник Відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог повністю (а.с.26-30).

Представник Позивача подав відповідь на відзив, в якій просив позов задовольнити (а.с.50-53).

Дослідивши наявні в справі документа та матеріали, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що рішенням Новопразької селищної ради від 06.10.2021 №402 Позивачу було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0000 га, яка розташована на території бувшого КСП "Дружба" Новопразької селищної ради за межами населеного пункту (а.с.39).

На замовлення Позивача ДП "Центр Державного земельного кадастру" було розроблено проект землеустрою (а.с.36-48), на підставі якого проведено державну реєстрацію земельної ділянки площею 2 га, з присвоєнням кадастрового номеру: :02:004:0637.

02.02.2022 Позивач звернувся до Відповідача із заявою про затвердження проекту землеустрою та передачу вказаної земельної ділянки у власність (а.с.35).

Пунктом 1 рішенням тридцять восьмої сесії восьмого скликання Новопразької селищної ради від 08.12.202 № 726 Позивачу відмовлено у затвердженні проекту землеустрою з посиланням на заборону, встановлену Законом України від 24.03.2022 № 2145-ХІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану", який набрав чинності 07.04.2022 (а.с.31).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.14 Конституції України та ст.373 Цивільного кодексу України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізовується громадянами, юридичними особами та державою відповідно до закону.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вимогами статті 144 Конституції України передбачено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Пунктом 34 частини першої статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 № 280/97-ВР (далі Закон № 280/97-ВР) визначено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання щодо вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до вимог частин 1, 2 статті 59 Закону № 280/97-ВР рада у межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос. Рішення ради щодо безоплатної передачі земельної ділянки комунальної власності у приватну власність (крім земельних ділянок, що перебувають у користуванні громадян, та випадків передачі земельної ділянки власнику розташованого на ній жилого будинку, іншої будівлі, споруди) приймається не менш як двома третинами голосів депутатів від загального складу ради.

Частиною 1 ст.71 Закону № 280/97-ВР передбачено, що територіальні громади, органи та посадові особи місцевого самоврядування самостійно реалізують надані їм повноваження.

Так, спеціальним законом, що регулює земельні правовідносини в Україні, є Земельний кодекс України від 25.10.2001 №2768-III (далі також ЗК України в редакції, чинній на день прийняття спірного рішення).

Відповідно до пунктів а і б частини 1 статті 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до згаданого Кодексу.

Положеннями частини 3 статті 22 ЗК України передбачено те, що землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування, зокрема, громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно до пункту "б" частини 1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Порядок набуття відповідного права визначається главою 19 Розділу IV ЗК України.

Відповідно до частини 1, 2 статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

При цьому, згідно пункту "б" частини 1 статті 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в розмірі не більше 2,0 гектара для ведення особистого селянського господарства.

Згідно до частини 1 ст. 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Частиною 6 статті 118 ЗК України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, клопотання подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно до частини 7 статті 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відповідно до частин 9, 10, 11 статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду питання вирішується в судовому порядку.

Отже, чинним земельним законодавством України чітко визначено те, що орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, розглядає клопотання у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки,приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

При цьому, положення частини 9 статті 118 Земельного кодексу України не надають відповідному органу повноваження приймати будь-яке інше рішення ніж про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Як встановлено судом, 02.02.2022 Позивач звернувся до Відповідача із заявою про затвердження проекту землеустрою та передачу вказаної земельної ділянки у власність (а.с.35).

Пунктом 1 рішенням тридцять восьмої сесії восьмого скликання Новопразької селищної ради від 08.12.2022 № 726 Позивачу відмовлено у затвердженні проекту землеустрою з посиланням на заборону, встановлену Законом України від 24.03.2022 № 2145-ХІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану", який набрав чинності 07.04.2022 (а.с.31).

Суд зазначає, що запроваджені Законом України від 24.03.2022 № 2145-ХІ тимчасові обмеження на реалізацію Відповідачем відповідних повноважень у сфері земельних відносин слугували лише підставою для відкладення розгляду заяви Позивача до припинення чи закінчення правового режиму воєнного стану на території України чи окремій території, однак такі обмеження не могли бути правовою підставою для прийняття рішення про відмову Позивачу у затвердженні проекту землеустрою.

Таким чином, суд дійшов висновку, що рішення від 08.12.2022 № 726, в частині відмови Позивачу у затвердженні проекту землеустрою прийняте у порушення Земельного кодексу України та не відповідає критеріям відповідності, наведеним у ч.2 ст. 2 КАС України, а тому підлягає скасуванню, як протиправне.

Водночас, вирішуючи питання про зобов`язання Відповідача затвердити проект землеустрою, то суд вважає за необхідне звернути увагу на таке.

Так, у зв`язку з розпочатою військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ.

Однак, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб.

Воєнний стан неодноразово продовжувався та триває і досі.

Отже, на дату прийняття рішення у цій справі в Україні діє правовий режим воєнного стану, який регулюється Законом України "Про правовий режим воєнного стану" від 12.05.2015 року № 389-VIII (далі - Закон № 389-VIII).

Відповідно до ст. 1 Закону № 389-VIII воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно з частиною другою статті 64 Конституції України в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 Конституції України.

В той же час, право на землю передбачене ст. 14 Конституції України. Відповідно, таке право може бути обмежене в умовах воєнного стану.

Законом України від 24.03.2022 №2145-XI"Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану", який набрав чинності 07.04.2022, внесені зміни до деяких законодавчих актів України, зокрема до Земельного кодексу України.

Цим Законом розділ X Перехідні положення Земельного кодексу України доповнено підпунктом 5 пунктом 27, згідно з яким під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються з урахуванням таких особливостей: безоплатна передача земель державної,комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється.

Отже, до припинення (скасування) воєнного стану в Україні діє встановлена законом заборона на безоплатну передачу у приватну власність земель державної та комунальної власності, на надання уповноваженим органом виконавчої влади чи органом місцевого самоврядування дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, а також на розроблення відповідної документації.

Відповідно до вимог частини 6 статті 246 КАС України у разі необхідності у резолютивній частині рішення суду також зазначаються порядок і строк виконання судового рішення, надання відстрочення чи розстрочення виконання рішення.

Враховуючи вищевказане, суд вважає за потрібне зобов`язати Відповідача повторно розглянути заяву Позивача про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків, викладених у цьому рішенні, у строки, встановлені ЗК України, після скасування заборони на безоплатну передачу земель комунальної власності у приватну власність, установленої Законом України від 24.03.2022 №2145-IX.

Отже, адміністративний позов підлягає задоволенню частково.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (частина 3 статті 139 КАС України).

Фактично предметом позову є одна вимога немайнового характеру, яка хоч і задоволена частково, але розмір компенсації за сплачений судовий збір суд визначає, виходячи з кількості (а не з розміру) задоволених (незадоволених) позовних вимог. Саме такий механізм розподілу витрат зі сплати судового збору застосовано Верховним Судом у рішенні від 16.06.2020 по справі №620/1116/20.

При зверненні до суду з даним позовом Позивач сплатив судовий збір у сумі 1073,60 грн. (а.с.10), який підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Відповідача.

Керуючись ст.ст.9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати пункт 1 рішенням тридцять восьмої сесії восьмого скликання Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області від 08 грудня 2022 року №726, в частині відмови ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою та передачі земельної ділянки у власність.

Зобов`язати Новопразьку селищну раду Олександрійського району Кіровоградської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства загальною площею 2,00 га, з кадастровим номером: :02:004:0637, що перебуває на території Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні, у строки, встановлені Земельним кодексом України, після скасування заборони на безоплатну передачу земель комунальної власності у приватну власність, установленої Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану" від 24.03.2022 №2145-IX.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 1073,60 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області ().

Рішення суду набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 255 КАС України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Третього апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими ст.ст.293, 295-297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Л.І. ХИЛЬКО