Справа № 160/7416/23
Суддя: Кадникова Ганна Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
14 червня 2023 р.Справа №160/7416/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кадникової Г.В., розглянувши у письмовому провадженні заяву позивача про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МРІЯ-СЕРВІС» до Державної служби України з безпеки на транспорті Відділ державного нагляду у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови,
У провадженні суду перебуває адміністративна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МРІЯ-СЕРВІС» (далі - ТОВ «МРІЯ-СЕРВІС», позивач) про визнання протиправною та скасування постанови Державної служби України з безпеки на транспорті Відділ державного нагляду у Дніпропетровській області (далі - відповідач) №357709 від 29.03.2023 про застосування адміністративно-господарського штрафу.
12.06.2023р. від позивача надійшла заява про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа - постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №346741 від 15.02.2023 року, виданої Державною службою України з безпеки на транспорті Відділу державного нагляду у Дніпропетровській області, про стягнення з ТОВ «МРІЯ-СЕРВІС» штрафу у сумі 17' 000грн. у виконавчому провадженні №71935113, відкритому державним виконавцем Солонянського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Грабарь Людмилою Юріївною, до набрання законної сили судового рішення по справі за позовом ТОВ «МРІЯ-СЕРВІС» до Державної служби України з безпеки на транспорті Відділу державного нагляду у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №346741 від 15.02.2023 року.
В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявником зазначено, що 08.06.2023 року з Інформації про виконавче провадження позивачу стало відомо, що 06.06.2023 року головним державним виконавцем Солонянського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №71935113 на виконання постанови Державної служби України з безпеки на транспорті №357709 від 29.03.2023 року на постанову про арешт коштів, внесено позивача до реєстру боржників тощо.
Виконання вказаної постанови створює очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, оскільки здійснення стягнення в ході виконавчого провадження на підставі постанови про накладення штрафу призведе до фактичного виконання рішення, яке оскаржується, що унеможливлює ефективний встановлення протиправності оскаржуваної постанови та задоволення позовних вимог про її скасування позивачу доведеться докласти значних зусиль і витрат, щоб відновити свої права та повернути власне майно (кошти), яке може бути стягнено через примусове виконання постанови.
Вирішуючи заяву про забезпечення позову суд виходить з наступного.
Порядок розгляду заяви про забезпечення позову врегульовано главою 10 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Відповідно до ч.1 ст.150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Частиною другою ст.150 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Відповідно до п.5 ч.1 ст.151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Згідно з частинами 1, 4, 5, та 6 ст.154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання.
Отже, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, або захист цих прав та інтересів стане неможливим чи для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, суд може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Із системного аналізу вимог наведених норм випливає, що забезпечення позову це заходи адміністративного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим. Вони повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову.
Значення цього інституту адміністративного процесуального права в тому, що ним захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення. Забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін.
Мета забезпечення позову це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкоджання спричинення значної шкоди заявнику. Таким чином, заходи забезпечення позову не мають якогось дискреційного характеру стосовно якоїсь із сторін у спорі; їх застосування здійснюється в рамках дискреційних повноважень суду і на основі принципів змагальності та процесуального рівноправ`я сторін.
Законодавець встановив три підстави для постановляння ухвали про забезпечення позову у справі, зокрема такими є:
- невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;
- наявні ознаки очевидної протиправності оскаржуваного рішення, дій чи бездіяльності;
- наявні ознаки очевидного порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду.
У пункті 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" №2 від 06.03.2008 року надано роз`яснення, що в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування обставин, які б свідчили про наявність зазначених вище підстав для забезпечення позову.
У вирішенні питання про забезпечення позову адміністративний суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Із аналізу наведеного видно, що обов`язковою передумовою вжиття заходів для забезпечення позову, є мотивована заява сторони з зазначенням дійсних обґрунтованих підстав вважати, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.
Тому, у вирішенні питання про забезпечення позову адміністративний суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Зазначаючи про необхідність зупинення дії постанови про накладення штрафу, позивач не надав суду доказів, що свідчать про наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам у зв`язку з можливим початком примусового виконання постанови відповідача, оскарження якої згідно з чинним законодавством, не зупиняє її виконання.
Так, постанова №346741 від 15.02.2023 року, на підставі якої позивач просить зупинити стягнення, не є предметом оскарження в адміністративній справі.
В межах справи розглядається правомірність винесення відповідачем постанови №357709 від 29.03.2023 року.
Однак суд не може дійти висновку, чи допущено позивачем у заяві про забезпечення позову описку при зазначенні реквізитів документу, на підставі якого здійснюється стягнення, оскільки в наданих до заяви інформації з Єдиного реєстру боржників та витягу з Автоматизованої системи виконавчого провадження таких реквізитів не вбачається.
При цьому, суд звертає увагу, що рішенням суду від 14.06.2023 по справі №160/7416/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МРІЯ-СЕРВІС» до Державної служби України з безпеки на транспорті Відділ державного нагляду у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови позовні вимоги задоволено.
Згідно ч.1 ст.39 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.
Враховуючи наведене вище в частині обґрунтованості доводів позивача, щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, з урахуванням розумності та обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову, суд приходить висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 150, 154, 241, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,
У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «МРІЯ-СЕРВІС» про забезпечення адміністративного позову у справі за її позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті Відділу державного нагляду у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити.
Копію ухвали надіслати:
Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Г. В.Кадникова