Справа № 300/5163/22
Суддя: Панікар І.В.
Дата ухвалення: 2023-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без розгляду
"14" червня 2023 р. справа № 300/5163/22
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Панікара І.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальний підтримки про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій,-
В С Т А Н О В И В:
Адвокат Баран Василь Володимирович, діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з адміністративним позовом до Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальний підтримки про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19.12.2022 року відкрито провадження у даній справі, за правилами спрощеного позовного провадження без виклику повідомлення учасників справи в порядку, визначеному статтею 262 КАС України (а.с.27).
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21.02.2023 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду (а.с.36-38).
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09.05.2023 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2023 року у справі № 300/5163/22 скасовано та направлено справу для продовження розгляду в суд першої інстанції (а.с.72-74).
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05.06.2023 прийнято до провадження Івано-Франківського окружного адміністративного суду адміністративну справу № 300/5163/22 та продовжено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику повідомлення учасників справи в порядку, визначеному статтею 262 КАС України.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05.06.2023 позовну заяву ОСОБА_1 до Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальний підтримки про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій - залишено без руху та надано позивачу строк для усунення вказаних недоліків до п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом подання до Івано-Франківського окружного адміністративного суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду та докази поважності причин його пропуску.
07.06.2023 року, на виконання вимог ухвали суду від 05.06.2023 року, представник позивача подав заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду.
Подана заява мотивована тим, що ОСОБА_1 в період з лютого 2020 по вересень 2021 перебував в тимчасово окупованому Донецьку та здійснював догляд за батьками поважного віку, водночас, в цей період часу він проходив періодичне лікування у відділенні № 1 РКПБ-МПЦ (медичному закладі закритого типу). Окрім того, ОСОБА_1 звертався до суду у 2018-2021 роках, однак йому відмовлено в задоволенні подібних вимог судами першої та апеляційної інстанцій, оскільки була відсутня судова практика щодо задоволення подібних вимог протягом 2018-2022 років. Відповідна судова практика щодо задоволення вимог у подібних справах сформувалась тільки після проголошення постанови Великої Палати Верховного Суду від 09.06.2022 року у справі № 520/2098/18 та Касаційного адміністративного суду від 02.08.2022 у справі № 440/6017/21. Звернуто увагу суду на те, що постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09.05.2023 року у справі № 300/5163/22 задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 стосовно незаконності ухвали Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21.02.2023 року із мотивів пропуску позивачем строку звернення до суду. Водночас, в ухвалі від 05.06.2023 року суд першої інстанції повторно залишивши позов ОСОБА_1 без руху, таким чином, на думку позивача, скасував рішення суду апеляційної інстанції, зокрема, всупереч його висновкам про те, що позивачем не пропущено строк звернення до суду, та фактично вдався до переоцінки обставин справи встановлених рішенням суду вищої інстанції. Окрім того, представник позивача вважає, що суд не може застосовувати шестимісячний строк звернення до адміністративного суду у справах з вимогами, пов`язаними з виплатою пенсії.
Дослідивши подану заяву та матеріали адміністративної справи, вирішуючи питання дотримання строків звернення із адміністративним позовом, суд виходить із наступних підстав та мотивів.
Порядок здійснення судочинства в адміністративних судах визначає Кодекс адміністративного судочинства України (далі КАС України), частиною першою статті 5 якого визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Згідно вимог статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Таким чином, законодавством регламентовано шестимісячний строк звернення особи до суду за захистом її прав, свобод та законних інтересів, що обумовлено метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та дисциплінуванням учасників адміністративного судочинства щодо своєчасної реалізації їх права на суд.
Строк звернення до суду обчислюється за загальним правилом з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
При цьому "повинна" слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені; рішення скероване на її адресу поштовим повідомленням, яке вона відмовилася отримати або не отримала внаслідок неповідомлення відправника про зміну місця проживання; про порушення її прав знали близькі їй особи.
День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.
Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом, апеляційною чи касаційною скаргами обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Аналогічні правові висновки були висловлені Верховним Судом у постановах від 28.03.2018 у справі № 809/1087/17 та від 22.11.2018 у справі №815/91/18.
Оскільки початок шестимісячного строку визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права, при визначенні початку цього строку суд має з`ясувати момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.
За змістом позовних вимог, позивач, просить суд: визнати протиправними дії Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальний підтримки Міністерства оборони України щодо відмови позивачу у підготовці і наданні до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення, виходячи з із розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року відповідно до вимог статей 43, 63 ЗУ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, статті 9 ЗУ Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, з урахуванням положень постанови КМУ від 30.08.2017 року № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії для проведення перерахунку основного розміру пенсії із 01.01.2018 року; зобов`язати відповідача підготувати і надати до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.03.2018 року відповідно до постанови КМУ від 30.08.2017 року № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб з повною інформацією за формою, передбаченою додатком 2 до постанови КМУ від 13.02.2008 року № 45 Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до ЗУ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб для перерахунку та виплати пенсії з 01.03.2018 року на підставі статей 8,10,43 та 63 ЗУ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатного населення Законом на 01.01.2018 року та множенням на відповідний тарифний коефіцієнт та розряд відповідно до постанови КМУ від 30.08.2017 року № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб та норм приміток додатків 1-14 до неї, надбавки за вислугу років (в розмірі 45%), із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри додаткових видів грошового забезпечення.
В спірному випадку, позивач формуючи такі вимоги, доводить до відома суду про ймовірне порушення його права на належний розмір пенсії, оскільки положення пункту 4 постанови № 704 в частині визначення посадових окладів з розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, не відповідає правовим актам вищої юридичної сили. Тому, вважає позивач, з урахуванням положень пункту 3 розділу ІІ ЗУ Про мвнесення змін до деяких законодавчих актів України № 1774-VIII і пункту 4 постанови КМУ № 704 з 29.01.2020 року, а саме: з дня набрання чинності постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 по справі № 826/6453/18, у нього виникли правові підстави для перерахунку пенсій, із урахуванням розміру посадового окладу та окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року на відповідний тарифний коефіцієнт.
З матеріалів адміністративної справи судом встановлено, що 27.10.2022 року позивач звернувся до Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальний підтримки Міністерства оборони України із заявою про надання до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2018 (а.с.12-13).
Івано-Франківський обласний територіальний центр комплектування та соціальний підтримки Міністерства оборони України листом від 04.11.2022 року за № 9/1/2097 повідомив позивача, що відсутні підстави для виготовлення нових довідок про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії (а.с.14).
…для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.
....Відтак, Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав погоджується із висновками судів попередніх інстанцій про те, що отримання позивачем листа відповідача від 08.11.2019 у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку, оскільки такі дії позивач почав вчиняти більш ніж через 5 років після отримання пенсії за серпень 2014 року..
Згідно частини 4 статті 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 № 2262-XII, з наступними змінами та доповненнями, усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
На виконання даної норми Кабінет Міністрів України Постановою від 13.02.2008 № 45, з наступними змінами та доповненнями, затвердив Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Порядок №45).
Пунктом 1 Порядку №45 пенсії, призначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон), у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
За змістом пунктів 2 та 3 Порядку №45, видача довідки, як елемент в системній послідовності алгоритму дій визначених Порядком №45, пов`язується з моментом визначення Урядом України умов та розмірів перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Відповідно до пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб від 30.08.2017 № 704, з наступними змінами та доповненнями, розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
Наведена норма вказує на те, що грошове забезпечення військовослужбовці повинно змінюватись щороку з 1 січня, у разі зміни прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Як наслідок, саме з цією датою пов`язується визначення Кабінетом Міністрів України умов та розмірів перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
З урахуванням викладеного, суд зазначає, що позивач повинен був дізнатися про порушення свого права на перерахунок пенсії, в тому числі і відсутності сформованої довідки, як складової в алгоритмі згаданого перерахунку, 1 січня відповідного року.
Окрім цього, в провадженні Івано-Франківського окружного адміністративного суду в 2021 році перебувала судова справа (№300/3927/21, рішення від 31.12.2021) за позовом позивача до Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про зобов`язання Івано-Франківський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки надати до ГУ Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області довідки для перерахунку пенсії з урахуванням преміювання у розмірі 90%, посадового окладу та окладу та військовим званням відповідно до мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2019, 01.01.2020, 01.01.2021 та тарифних розрядів визначених відповідно до Постанови КМУ 2017 за №704, надбавки за вислугу років в розмірі 45%, надбавки за особливі умови служби в розмірі 50%, 25% надбавки за особливі умови служби на території гірського населеного пункту, надбавки за службу в режимі обмежень (з таємними документами) в розмірі 10%, премії в розмірі 90% у повному розмірі без з урахуванням обмеження відповідно до частини 7 статті 43 Закону України №2262-7 розміру виплачуваної пенсії 10 прожитковими мінімумами з урахуванням реально виплачених сум, перераховувати щорічно відповідно до посадового окладу та окладу за військовим званням визначеними відповідно до мінімальної заробітної плати станом на 01 січня та тарифних розрядів визначених відповідно до Постанови КМУ 2017 за №704 тарифних розрядів, які визначені відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України 2017 за №704, надбавки за вислугу років в розмірі 45%, надбавки за особливі умови служби в розмірі 50%, 25% надбавки за особливі умови служби на території гірського населеного пункту, надбавки за службу в режимі обмежень (з таємними документами) в розмірі 10%, премії в розмірі 90%, надалі надавати щорічно; зобов`язання ГУ Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області виплатити пенсію з урахуванням наданих Івано-Франківським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки довідок.
Також суд вказує на те, що: пенсійні виплати здійснюються позивачу щомісяця; позивач мав можливість помісячно отримувати від пенсійного органу відповідну інформацію щодо розміру його пенсії та розміру грошового забезпечення з якого вона обрахована.
Отже, ще в 2021 році позивач знав або щонайменше - мав би знати, що його пенсія не обраховувалася з грошового забезпечення станом на 01.01.2018.
Натомість позивач звернувся до відповідача про видачу йому довідки про розмір його грошового забезпечення станом на 01.01.2018 лише 27.10.2022, на що отримав відмову 04.11.2022.
За загальним правилом поважними причинами визнаються ті обставини, існування яких є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного звернення до суду з даним позовом.
Суд звертає увагу на те, що позивач не вказав в позовній заяві жодної інформації щодо того, які об`єктивні обставини перешкоджали йому звернутися до відповідача в цій справі про видачу йому довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2018 для перерахунку його пенсії з 01.01.2018.
При цьому, суд враховує час перебування позивача на стаціонарному лікуванні в період з 08.07.2020 по 20.08.2021.
Водночас, вищевказана обставина не спростовує відсутність у позивача можливості звернутися до суду як до так і після цього періоду. Так, Адвокат Баран Василь Володимирович в інтересах ОСОБА_1 подав до суду цей позов лише 13.12.2022, тобто з пропуском строку, встановленого статтею 122 КАС України.
Позивач, обґрунтовуючи причини пропуску строку звернення до суду, посилається, зокрема, на відсутність судової практики щодо задоволення подібних вимог протягом 2018-2022 років, а відповідна судова практика щодо задоволення вимог у подібних справах сформувалась тільки після проголошення постанови Великої Палати Верховного Суду від 09.06.2022 року у справі № 520/2098/18 та Касаційного адміністративного суду від 02.08.2022 у справі № 440/6017/21.
Однак, суд зазначає, що неоднозначність судової практики у певних правовідносинах, відсутність такої чи її сформованість не є обставини, існування яких є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного звернення до суду з даним позовом, внаслідок чого, не можуть вважатись поважними.
З урахуванням наведеного, суд зазначає, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності відповідача, формування судової практики і таке інше. Нереалізація цього права зумовлена власною пасивною поведінкою позивача.
Щодо посилання представника позивача на те, що в ухвалі від 05.06.2023 року суд першої інстанції повторно залишивши позов ОСОБА_1 без руху, таким чином, на думку позивача, скасував рішення суду апеляційної інстанції, зокрема, всупереч його висновкам про те, що позивачем не пропущено строк звернення до суду, та фактично вдався до переоцінки обставин справи встановлених рішенням суду вищої інстанції, суд зазначає таке.
Постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09.05.2023 у справі № 300/5163/22, як така, що набрала законної сили в силу положень статті 325 КАС України, Івано-Франківським окружним адміністративним судом виконана, оскільки є обов`язковою для виконання.

Зокрема, факт виконання резолютивної частини такого судового рішення, яке стосувалося передачі справи для необхідності продовження її розгляду Івано-Франківським окружним адміністративним судом виконано, що підтверджується ухвалою від 05.06.2023, якою Івано-Франківський окружний адміністративний суд прийняв до свого провадження адміністративну справу № 300/5163/22 та продовжив розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику повідомлення учасників справи в порядку, визначеному статтею 262 КАС України.

При цьому, суд повторно нагадує представнику позивача про те, що згідно з частиною 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У зв`язку із викладеним, суд, знову ж таки, повторно звертає увагу позивача, на ту обставину, що оскільки аналогічні до спірних у цій справі правові висновки є сформованими в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12.04.2023 у справі № 380/14933/22, останні були враховані Івано-Франківським окружним адміністративним судом як такі, що: релевантні до спірних правовідносин у вказаній справі, а також такі, що у часовому проміжку сформовані пізніше у порівнянні з позицією Верховного Суду, що викладена у постанові від 15.09.2020 у справі № 635/7878/16-а, на яку посилається Восьмий апеляційний адміністративний суд у постанові від 09.05.2023.

Таким чином, зауваження представника позивача, щодо переоцінки Івано-Франківським окружним адміністративним судом обставин справи встановлених рішенням суду вищої інстанції, є недоречними, оскільки застосування судом першої інстанції наслідків пропуску процесуальних строків з боку позивача, Восьмим апеляційним адміністративним судом у даній справі оцінювалося не через призму наявності чи відсутності певних обставини, а саме, через наявність певних висновків Верховного Суду, які суд апеляційної інстанції повважав на необхідне застосувати, водночас, із урахуванням обставин, які судом першої інстанції під сумнів не ставились.

Відповідно до частини 3 статті 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд безальтернативно залишає позовну заяву без розгляду. При цьому, слід врахувати, що залишення позовної заяви без розгляду є не правом, а обов`язком суду.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивач та його представник не обґрунтували дотримання строків звернення до суду та не подали належні і допустимі докази на підтвердження існування об`єктивних причин, які унеможливили подання позовної заяви у строк, встановлений процесуальним законом.

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

З огляду на викладене, оскільки, адвокат Баран Василь Володимирович в інтересах ОСОБА_1 подав позов після закінчення строків, встановлених законодавством, а наведені представником позивача підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду не визнані судом поважними, суд прийшов до переконання, що позовна заява підлягає залишенню без розгляду.

На підставі наведеного, керуючись статтями 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

У Х В А Л И В:

1. Визнати неповажними зазначені в клопотанні про поновлення строків звернення до суду причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду з адміністративним позовом до Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальний підтримки про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій.

2. Позовну заяву ОСОБА_1 до Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальний підтримки про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій - залишити без розгляду.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання в повному обсязі, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя /підпис/ Панікар І.В.