Справа № 107зп-23/160
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2023-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 червня 2023 року м. Дніпросправа № 107зп-23/160

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Мельника В.В. (доповідач),

суддів: Сафронової С.В., Чепурнова Д.В.,

за участю секретаря судового засідання Ліненко А.О.,

розглянувши у відкритому

судовому засіданні в м. Дніпрі

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області

на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2023 року (головуючий суддя - Дєєв М.В.) про забезпечення позову в адміністративній справі

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕРСЕН ЛТД»

про забезпечення позову до подання позовної заяви, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛЕРСЕН ЛТД» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, відповідно до якої заявник просить, вжити заходи забезпечення позову шляхом:

- зупинення дії Розпорядження ГУ ДПС у Дніпропетровській області №220-рл від 27.09.2022 року про анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним №2000230 терміном дії з 30.07.2020 року до 30.07.2025 року, видану ТОВ «ЛЕРСЕН ЛТД» на АЗС за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Журналістів, 16;

- встановлення обов`язку ГУ ДПС у Дніпропетровській області вчинити певні дії, а саме видалити інформацію щодо анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним №2000230 терміном дії з 30.07.2020 року до 30.07.2025 року, видану ТОВ «ЛЕРСЕН ЛТД» на АЗС за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Журналістів, 16 з Єдиного реєстру виданих, подовжених, анульованих та переоформлених ліцензій на право зберігання пального та реєстр переоформлених ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним та поновити в Єдиному реєстрі виданих, подовжених, анульованих та переоформлених ліцензій на право зберігання пального та реєстр переоформлених ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним інформацію про наявність ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним №2000230 терміном дії з 30.07.2020 року до 30.07.2025 року, видану TOB «ЛЕРСЕН ЛТД» на АЗС за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Журналістів, 16;

- встановлення обов`язку ДПС України вчинити певні дії, а саме видалити інформацію про анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним №2000230 терміном дії з 30.07.2020 року до 30.07.2025 року, видану ТОВ «ЛЕРСЕН ЛТД» на АЗС за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Журналістів, 16 з офіційного веб-сайту ДПС України до набрання законної сили судовим рішенням у справі за позовом ТОВ «ЛЕРСЕН ЛТД» до ГУ ДПС у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування розпорядження, зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначено, що на підставі Розпорядження ГУ ДПС у Дніпропетровській області № 220-рл від 27.09.2022 року анульовано ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним №2000230 терміном дії з 30.07.2020 року до 30.07.2025 року, видану ТОВ «ЛЕРСЕН ЛТД» на АЗС за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Журналістів, 16. TOB «ЛЕРСЕН ЛТД» категорично не погоджується з вищезазначеним розпорядженням, вважає його таким, що не ґрунтується на вимогах законодавства та не відповідає дійсним обставинам справи, у зв`язку з чим має намір звернутися до адміністративного суду з позовом до ГУ ДПС у Дніпропетровській області, ДПС України про визнання протиправним та скасування розпорядження, зобов`язання вчинити дії. TOB «ЛЕРСЕН ЛТД» зазначає, що на виконання вимог податкового законодавства останнім складаються та подаються на реєстрацію акцизні накладні, в тому числі і по АЗС за адресою: м. Дніпро, вул. Журналістів, 16, яка зареєстрована як акцизний склад за №1014536. Так, 15.03.2023 TOB «ЛЕРСЕН ЛТД» було складено та подано на реєстрацію зведені акцизні накладні. Однак, відповідно до квитанцій №1 до даних зведених акцизних накладних, акцизні накладні не прийнято з підстав: порушення вимоги статті 15 Закону України №481, а саме: реалізація пального з акцизного складу з ідентифікатором об`єкта оподаткування 1000038 може здійснюватись лише при наявності ліцензії. Так само є неможливою реєстрація акцизних накладних і від постачальників TOB «ЛЕРСЕН ЛТД» на акцизний склад №1014536 АЗС за адресою: м. Дніпро, вул. Журналістів, 16. Неможливість реєстрації акцизних накладних в якості вхідного акцизного податку на акцизний склад та в якості вихідного акцизного податку з акцизного складу призводить до порушення суб`єктними господарювання, як постачальниками TOB «ЛЕРСЕН ЛТД», так і безпосередньо самим TOB «ЛЕРСЕН ЛТД» вимог податкового законодавства, якими регулюються питання контролю сплати акцизного податку. Крім того, неможливість реєстрації акцизних накладних в якості вхідного акцизного податку на акцизний склад призводить до зобов`язання TOB «ЛЕРСЕН ЛТД» сплатити до державного бюджету акцизного податку в розмірі, визначеному в акцизній накладній, в реєстрації якої відмовлено. Наведені вище обставини підтверджують наявність обґрунтованих підстав для вжиття заходів забезпечення позову та те, що незастосування заходів забезпечення позову призведе до заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам TOB «ЛЕРСЕН ЛТД», в тому числі прямих матеріальних витрат у вигляді сплати акцизного податку.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2023 року у справі №107зп-23/160 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕРСЕН ЛТД» про забезпечення позову до подання позовної заяви - задоволено частково.

Зупинено дію розпорядження Головного управління ДПС у Дніпропетровській області № 220-рл від 27.09.2022 року про анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним №2000230 терміном дії з 30.07.2020 року до 30.07.2025 року, видану ТОВ «ЛЕРСЕН ЛТД» на АЗС за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Журналістів, 16, до набрання судовим рішенням у справі законної сили.

В іншій частині заяви - відмовлено.

Головне управління ДПС у Дніпропетровській області, не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, оскаржило її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі Головне управління ДПС у Дніпропетровській області, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ТОВ «ЛЕРСЕН ЛТД» про забезпечення позову.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано відсутністю підстав вважати, що захист прав ТОВ «ЛЕРСЕН ЛТД» стане неможливим без вжиття заходів забезпечення позову або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат. Головне управління ДПС у Дніпропетровській області вважає, що заявником не доведені та документально не підтверджені обставини, які б вказували на очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, які б унеможливили їх захист без вжиття відповідних заходів до ухвалення рішення у справі.

ТОВ «ЛЕРСЕН ЛТД» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому просило апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду першої інстанції - без змін, зазначивши, зокрема, що застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії розпорядження про анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним фактично захищає ТОВ «ЛЕРСЕН ЛТД» від застосування до останнього адміністративно-фінансових санкцій в значних розмірах та можливої конфіскації як технологічного обладнання АЗС, безпосередньо пального та грошових коштів. Заявник також вказує, що реальне та фактичне настання негативних наслідків безпосередньо після прийняття розпорядження про анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним для суб`єкта господарювання не заперечується і доводами, викладеними в апеляційній скарзі, згідно з якими Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області безумовно визнається та обставина, що таке рішення справляє негативний вплив на суб`єкта господарювання та може завдати шкоди правам та інтересам суб`єкта господарювання. Натомість. на думку податкового органу, навіть наявність негативних наслідків шкоди для прав та інтересів суб`єкта господарювання. які вже є такими, що настали наразі, а не можливо можуть настати в майбутньому не є підставою для застосування заходів забезпечення позову.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛЕРСЕН ЛТД» та Державна податкова служба України, які були належним чином сповіщені про місце, дату та час розгляду справи в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не сповістили.

За таких обставин, з урахуванням думки представника Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, колегія суддів ухвалила розглянути справу без участі учасників справи, які не з`явились.

В судовому засіданні Головне управління ДПС у Дніпропетровській області вимоги апеляційної скарги підтримало у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника заявника апеляційної скарги, проаналізувавши вимоги та підстави апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів дійшла таких висновків.

Частинами першою, другою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до частини першої статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Відповідно до ч. 6 ст. 151 КАС України, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру.

Тобто, обов`язковою умовою застосування заходів забезпечення позову є наявність хоча б однієї з таких обставин: очевидність небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника до ухвалення рішення в адміністративній справі; доведення позивачем того, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат; очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Слід зазначити, що за своєю суттю інститут забезпечення в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі. Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за клопотанням позивача.

Вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд має пересвідчитись, що надані докази та доводи позивача на даному етапі переконливо свідчать про наявність підстав для забезпечення позову, та здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

При цьому, статтею 152 КАС України визначено, що у заяві мають бути наведені та обґрунтовані підстави і необхідність забезпечення позову.

Водночас небезпека істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, до вирішення справи по суті не є фактом, який підлягає встановленню, а є елементом аргументації або оціночною категорією.

Проаналізувавши доводи заяви про забезпечення позову, колегія суддів зазначає, що доводи заявника, викладені ним у заяві про забезпечення позову, зводяться лише до того, що протягом оскарження спірного розпорядження він буде позбавлений можливості здійснювати діяльність, передбачену анульованою ліцензією, проте не наведено жодних доводів, що у випадку задоволення позову виконання рішення суду буде неможливим або ускладненим.

Отже, наведені заявником доводи не є свідченням існування очевидних ознак протиправності спірного рішення та очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам та інтересам до прийняття у справі рішення по суті заявлених вимог, або неможливості захисту таких прав та інтересів без вжиття заходів забезпечення позову, або необхідності докласти значних зусиль та витрат для відновлення таких прав та інтересів при виконанні у майбутньому судового рішення, якщо його буде прийнято на користь заявника.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що підприємницька діяльність передбачає ведення господарської діяльності на власний ризик, який включає в себе можливі втрати інвестицій, виникнення додаткових витрат тощо, тому посилання заявника на обставини неможливості реєстрації акцизних накладних та наявності обов`язку зі сплати акцизного податку, самі по собі не свідчать про існування підстав для забезпечення позову в межах спірних правовідносин.

Водночас порушення прав заявника, на які останній посилається в заяві, є підставою для подання позову, проте не є самостійною і достатньою підставою для застосування заходів забезпечення позову.

Колегія суддів також зазначає, що застосування заходів забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії розпорядження податкового органу фактично вирішує спір по суті, оскільки з дати постановлення такої ухвали платник податку фактично має право знову здійснювати діяльність відповідно до спірної ліцензії. При цьому відмова, наприклад, у позові в такому випадку не поновить попереднього становища, оскільки зазначена діяльність підприємством вже буде здійснена.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу й на те, що висновок суду першої інстанції про те, що невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, не містить належного обґрунтування та не ґрунтується на будь-яких доказах.

Більш того, висновок суду першої інстанції про те, що долучені до заяви про забезпечення позовну документи в повній мірі підтверджують те, що прийняття розпорядження про анулювання попередньо виданих заявнику ліцензій має наслідком припинення господарської діяльності останнього, втрату прибутку, неможливість виплати заробітної плати працівникам та можливе їх звільнення, неможливість виконання взятих на себе зобов`язань, взагалі не відповідає обставинам справи та доводам ТОВ «ЛЕРСЕН ЛТД», викладеним у заяві про забезпечення позову.

Так, з матеріалів справи встановлено, що у заяві про забезпечення позову ТОВ «ЛЕРСЕН ЛТД» в обґрунтування підстав для забезпечення позову посилається лише на обставини складення та направлення на реєстрацію акцизних накладних та сплати акцизного податку. Жодних посилань на можливе припинення господарської діяльності ТОВ «ЛЕРСЕН ЛТД» та/або неможливості виплати заробітної плати працівникам та їх можливе звільнення у вказаній заяві не зазначено.

Крім того, колегія суддів зазначає, що в контексті спірних правовідносин анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, виданої на конкретне визначене місце торгівлі, потягне за собою лише неможливість здійснювати роздрібну торгівлю пальним в цьому конкретно визначено місці, проте жодним чином не потягне за собою припинення господарської діяльності ТОВ «ЛЕРСЕН ЛТД» в цілому, у тому числі з урахуванням того, що останнє має діючі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним в інших місцях торгівлі, що підтверджується наявним в матеріалах справи витягом з реєстру платників акцизного податку з реалізації пального або спирту етилового (а.с. 13-17).

Стосовно порушення спірним рішенням прав та інтересів заявника і його контрагентів, то конструкція п. 2 ч. 2 ст. 150 КАС України для застосування цієї підстави передбачає одночасне встановлення очевидності ознак протиправності рішення, яке оспорюється, проте в заяві про забезпечення позову заявник на такі ознаки не посилається, і апеляційним судом такі ознаки також не встановлені. Одного ж порушення прав та інтересів певних осіб для забезпечення позову відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 150 КАС України недостатньо, оскільки таке можливе порушення лише надає право особі звернутися до суду з позовом про захист таких порушених прав та інтересів.

Колегія суддів також зазначає про відсутність обставин, які можуть ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, оскільки у випадку задоволення позову оскаржене рішення податкового органу буде скасовано, а дію спірної ліцензії відновлено, що відповідно поновить і права позивача в частині права на здійснення відповідної діяльності на АЗС за адресою: м. Дніпро, вул. Журналістів, 16.

Підсумовуючи наведене та враховуючи, що судом першої інстанції не наведено переконливих підстав та доказів в обґрунтування висновку про необхідність вжиття заходів забезпечення позову, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що заява ТОВ «ЛЕРСЕН ЛТД» про забезпечення позову є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд враховує й те, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ст. 320 КАС України неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, є підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

За даних обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи не повно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення питання, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, однак зроблені судом першої інстанції висновки не відповідають фактичним обставинам справи, ухвалу суду першої інстанції у даній справі про часткове задоволення заяви про забезпечення позову прийнято з порушенням норм процесуального права, і тому остання підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 243, 310, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області - задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2023 року у справі №107зп-23/160 - скасувати.

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕРСЕН ЛТД» про забезпечення позову - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

В повному обсязі постанова складена 14 червня 2023 року.

Головуючий - суддя В.В. Мельник

суддя С.В. Сафронова

суддя Д.В. Чепурнов