Справа № 140/7926/22
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2023-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2023 рокуЛьвівСправа № 140/7926/22 пров. № А/857/4765/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Святецького В.В., Гуляка В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 08 лютого 2023 року (головуючого судді Смокович В.І., ухвалене у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження в м. Луцьк) у справі №140/7926/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 02.12.2022 звернулася в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області в якому просить визнати протиправними дії відповідача щодо неправильного обчислення розміру 1/12 частини грошової допомоги на оздоровлення (61,80 грн.) та 1/12 частини матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань (149,82 грн.) за грудень 2021 року за відповідною посадою (посадами), включених у довідку про заробітну плату позивача № 29-Ф від 17 червня 2022 року, зобов`язати відповідача з урахуванням середніх розмірів відносно визначених законодавством таких виплат у грудні 2021 року за відповідною (прирівняною) посадою (посадами), правильно обчислити розміри 1/12 частини грошової допомоги на оздоровлення, рівної 1050,52 грн., та 1/12 частини матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, рівної 1273,44 грн. та видати позивачу нову довідку про складові заробітної плати, визнати протиправними дії відповідача щодо прийняття рішення від 28 червня 2022 року про перерахунок з 26 січня 2022 року пенсії за віком позивачу відповідно до Закону України № 889 від 10 грудня 2015 року «Про державну службу» по довідці про заробітну плату № 29-Ф від 17 червня 2022 року з неправильними сумами 1/12 грошової допомоги на оздоровлення (61,80 грн.) та 1/12 частини матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань (149,82 грн.), зобов`язати відповідача, як пенсійний орган, прийняти рішення про призначення пенсії за віком з 26 січня 2022 року відповідно до Закону України № 889 від 10 грудня 2015 року «Про державну службу», із заробітної плати за грудень 2021 року з врахуванням правильно обчислених розмірів 1/12 грошової допомоги на оздоровлення (1050,52 грн.) та 1/12 частини матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань (1273,44 грн.).

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 08 лютого 2023 року відмовлено в задоволенні позову.

Не погоджуючись із вказаним рішенням ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, яку обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм процесуального та матеріального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позов повністю. Вказує серед іншого, що суд першої інстанції зробив помилковий висновок про те, що у 2021 році на протязі 12 календарних місяців серед 17-ти осіб тільки одна особа отримала грошову допомогу на оздоровлення за 2021 рік, а матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань за 2021 рік отримали 2 особи, а не встановлення факту отримання річних виплат за весь 2021 рік головними спеціалістами-юрисконсультами по штатному розпису у різних місяцях призвело до неправильно встановленої обставини. Щодо середніх річних додаткових виплат (грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань) то поділ має відбутися не на 17 осіб по штатному розпису, а на кількість осіб, яким ці виплати встановлені законодавством у грудні 2021 року на підставі наказів про їх нарахування, зокрема 12606,30 грн. грошової допомоги на оздоровлення, отримані в грудні 2021 року одним головним спеціалістом-юрисконсультом за відповідною посадою розділити на 1 особу, а суму двох матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань 30562,56 грн. отриманих двома головними спеціалістами-юрисконсультами за відповідними посадами розділити на дві особи та від отриманих сум відповідно до абзацу 5 пункту Порядку №622 розрахуються 1/12 частини. Також зазначає, що суд першої інстанції порушив статтю 46 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки її вимоги подані до двох відповідачів, зокрема: відповідач 1 - Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області, яке було роботодавцем та видавало довідку про додаткові види заробітної плати для призначення пенсії державного службовця та Відповідач 2 - Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області суб`єкт владних повноважень, орган Пенсійного фонду з повноваженнями по призначенню пенсій громадянам.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.04.2023 призначено апеляційний розгляд в порядку письмового провадження.

ОСОБА_1 направила до апеляційного суду доповнення до апеляційної скарги в якому вказує про отримання відповіді на запит щодо 17 головних спеціалістів-юрисконсультів грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань за 2021 рік, що є важливим доказом у справі.

Відповідно до частини 1 статті 303 КАС України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на апеляційне оскарження, обґрунтувавши необхідність таких змін чи доповнень.

Колегія суддів дійшла висновку щодо врахування доповнення до апеляційної скарги поданого до апеляційного суду 20.03.2023, оскільки таке подане в межах строку на апеляційне оскарження, а поданий доказ, а саме відповідь на запит також долучається до матеріалів справи оскільки наданий після винесення рішення суду першої інстанції та має бути оцінений судом з урахуванням матеріалів справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 призначено пенсію за віком з 26 січня 2022 року на умовах Закону України «Про державну службу» на підставі рішення пенсійного органу № 00 від 03 лютого 2022 року (арк. спр. 17).

На звернення ОСОБА_1 , Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області, як роботодавець останньої виготовив нову довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби № 29-Ф від 17 червня 2022 року. У дану довідку було включено індексацію в розмірі 267,29 грн., чим усунуто недоліки попередньої № 133-713/09-06/8-0300/22 від 26 січня 2022 року, що підтверджується супровідним листом № 0300-0602-8/22538 від 24 червня 2022 року, яким довідку № 29-Ф направлено до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, як органу, який призначає/перераховує пенсії (арк. спр. 24 - 25).

До складових заробітної плати ОСОБА_1 у довідці № 29-Ф від 17 червня 2022 року, зокрема, включено інші виплати на загальну суму 478,91 грн, з яких: грошова допомога - 61,80 грн.; матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань - 149,82 грн.; індексація - 267,29 грн. Пенсійний орган, обчислюючи суми грошової допомоги (61,80 грн.) та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань (149,82 грн.) виходив з кількості працюючих головних спеціалістів-юрисконсультів відповідно до штатного розпису (17 чоловік, в тому числі ОСОБА_1 ), серед яких грошову допомогу у грудні 2021 року отримала одна особа (12606,30 грн.) та матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань дві особи (15600,90 грн. та 14961,66 грн. відповідно). (12606,30 грн./12 місяців/17 чоловік = 61,80 грн.; (15600,90+14961,66)/12 місяців/17 чоловік = 149,82 грн.)), що підтверджуються поясненнями у відзиві на позовну заяву (арк. спр. 43 - 46) та витягом з відомості нарахувань заробітної плати за грудень 2021 року (арк. спр. 34).

Не погоджуючись з рішеннями і діями пенсійного органу, який був її роботодавцем ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, в межах доводів та вимог апеляційної скарги та її доповнення колегія суддів апеляційного суду виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 2 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 10 грудня 2015 року №889-VIII «Про державну службу» (далі - Закон №889-VIII), з набранням чинності вказаного закону втратив чинність Закон України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ (далі - Закон №3723-ХІІ), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Відповідно до пункту 10 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно із пунктом 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону №3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відповідно до частини 1 статті 37 Закону №3723-ХІІ (у редакції на час набрання чинності Законом №889-VIII) на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Визначення заробітної плати для обчислення пенсій державним службовцям здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Отже з урахуванням наведеного суд вважає, що пенсія державного службовця призначається особам, які досягли пенсійного віку та мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» від 14.09.2016 № 622 затверджено Порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб (далі - Порядок № 622).

Відповідно до пункту 4 Порядку №622 пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому:

посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби);

розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні;

у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 р., середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 р. на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 р., а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 р. на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 р. як за повний місяць;

матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.

За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому - п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 р., за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.

Відповідно до пункту 5 Порядку №622 форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики.

Відповідно до частини 1 статті 57 Закону №889-VIII державним службовцям надається щорічна основна оплачувана відпустка тривалістю 30 календарних днів, якщо законом не передбачено більш тривалої відпустки, з виплатою грошової допомоги у розмірі середньомісячної заробітної плати.

Згідно із пунктом 2 Порядку надання державним службовцям матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 серпня 2016 року №500 державним службовцям матеріальна допомога може надаватися один раз на рік у розмірі середньомісячної заробітної плати на підставі особистої заяви.

Відповідно колегія суддів вважає, що матеріальна допомога та грошова допомога виплачуються 1 раз на 12 місяців та за бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, можуть бути визначені в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.

Постановою Правління Пенсійного фонду України «Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям» від 17.01.2017 №1-3, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08.02.2017 за №180/300048, затверджено форми довідок про заробітну плату для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу», від 16.12.1993 №3723-ХІІ, а саме:

1) форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років);

2) форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією);

3) форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.

Судом на підставі матеріалів справи встановлено, що позивачці призначена пенсія за віком з 26 січня 2022 року на умовах Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що нею не заперечується.

Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області видало позивачці довідку від 17 червня 2022 року № 29-Ф про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, яка видана для призначення згідно з пунктами 10, 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону «Про державну службу» пенсії відповідно до статті Закону України від 16 грудня 1993 року №3723-XII «Про державну службу» про те, що середні розміри надбавок, премій та інших виплат за грудень місяць 2021 року, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії становили, а саме: місяць - 12; надбавка за інтенсивність праці - 2995,13; надбавка за виконання особливо важливої роботи - 4296,14; надбавка за роботу з відомостями, що становлять державну таємницю - 0,00; виплати за додаткове навантаження - 0,00; премія місячна - 1683,41; інші виплати (матеріальна допомога, премії, нараховані за період, що перевищує календарний місяць) в частині, що відповідає календарному місяцю - 478,91; разом 9453,59. Також вказано, що на всі види оплати праці, включену в довідку нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Інші виплати: грошова допомога - 61,80 грн.; матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань - 149,82 грн.; індексація - 267,29 грн. Довідка видана на підставі особових рахунків, платіжних відомостей про нараховану та сплачену заробітну плату за грудень місяць 2021 року (арк. спр. 25).

Пенсійний орган, обчислюючи суми грошової допомоги (61,80 грн.) та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань (149,82 грн.) виходив з кількості працюючих головних спеціалістів-юрисконсультів відповідно до штатного розпису (17 чоловік, в тому числі ОСОБА_1 ), серед яких грошову допомогу у грудні 2021 року отримала одна особа (12606,30 грн.) та матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань дві особи (15600,90 грн. та 14961,66 грн. відповідно), (12606,30 грн./12 місяців/17 чоловік = 61,80 грн.; (15600,90+14961,66)/12 місяців/17 чоловік = 149,82 грн.)), що підтверджуються поясненнями у відзиві на позовну заяву та витягом з відомості нарахувань заробітної плати за грудень 2021 року (арк. спр. 34, 43-46).

Розрахунок суми зазначеної у графі «Інші виплати» зроблений відповідачем виходячи з наступних даних: чисельність головних спеціалістів-юрисконсультів (в тому числі ОСОБА_1 ) Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області за грудень 2021 року - 17 працівників; двом головним спеціалістам-юрисконсультам у грудні 2021 року була нарахована матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань на загальну суму 30562,56 грн; одному головному спеціалісту у грудні 2021 року була нарахована грошова допомога на суму 12606,30 грн.; період, за який нарахована матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та грошова допомога - календарний рік.

Виходячи із цих вихідних даних Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області наводить результати розрахунків: середні розміри грошової допомоги та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань 61,80 грн. та 149,82 грн. відповідно (арк. спр. 45).

Колегія суддів апеляційного суду перевіряючи вказані обставини справи та додані докази погоджується із правильністю таких розрахунків відповідача, як органу пенсійного фонду та колишнього роботодавця позивачки, що спростовує доводи апелянта про порушення судом першої інстанції статті 46 КАС України, який в даній справі виступає відповідачем та є суб`єктом владних повноважень з урахування того, що середній розмір грошової допомоги відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, а саме грудень 2021 року складає 61,80 грн. (12606,30 грн./12 місяців/17 працівників), а середній розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії складає 149,82 грн (30562,56 грн. (загальна сума виплат)/12 місяців/17 працівників), а тому разом «Інші виплати» складають 61,80 грн + 149,82 грн +267,29 (індексація) = 478,91 грн., про що зазначено у довідці від 17 червня 2022 року № 29-Ф, яка видана на підставі особових рахунків, платіжних відомостей про нараховану та сплачену заробітну плату за грудень місяць 2021 року, вказане апелянт не спростовує, а доданий до доповнення на апеляційну скаргу доказ, а саме відомості про отримання виплат іншими працівниками протягом 2021 року не вказує вказувати про помилковість розрахунку проведеного Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області за грудень 2021 року місяць позивачки, який як визначено законодавством повинен враховуватися при складені довідки коли звернувся заявник.

Вищенаведений пункт 4 Порядку №622 встановлює, що на визначенні середніх розмірів виплат відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.

Отже, визначення середніх розмірів виплат повинно здійснюватися шляхом ділення їх загальної суми на усіх працівників, що працюють на відповідній посаді, а виплату, що здійснюється один раз на рік, можливо обчислити у вимірі за 1 місяць шляхом ділення на 12 місяців. У разі невзяття до розрахунку усіх працівників за відповідною посадою, неможливо отримати середнє значення виплат працівникам за відповідною посадою за місяць. Запропонований позивачем варіант розрахунку є вибірковим, суперечить положенням пункту 4 Порядку призначення пенсій №622 та не відображає середнього значення матеріальних допомог та грошових допомог головним спеціалістам-юрисконсультам Головного Управління Пенсійного фонду України у Волинській області за грудень 2021 року.

Згідно з частиною 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із положеннями статті 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень статті 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи зазначені вище встановлені обставини справи та норми законодавства, які регулюють спірні правовідносини, колегія суддів вважає правильним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції, який ухвалив судове рішення з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, адже відповідачем доведено правомірність своїх дій в частині правильності розрахунків щодо визначення розмірів грошової допомоги та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, які відображені у довідці № 29-Ф від 17 червня 2022 року, у зв`язку з чим судом першої інстанції правомірно відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 повністю, а наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують викладених у судовому рішенні цього суду висновків, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

У відповідності до частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, судом апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (Рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006). Зокрема, у пункті 23 рішення Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи, що і зроблено апеляційним судом переглядаючи рішення суду першої інстанції, аналізуючи відповідні доводи скаржника.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Підстави для розподілу судових витрат за наслідками апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції на підставі статті 139 КАС України відсутні.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 08 лютого 2023 року у справі №140/7926/22 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н.В. Ільчишин

Судді В.В. Святецький

В.В. Гуляк

Повний текст постанови складено 13.06.2023