Справа № 215/562/23
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2023-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

02 травня 2023 року Справа 215/562/23

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Тулянцева І.В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області в особі старшого сержанта Звєрєва Бориса Олександровича про визнання протиправною бездіяльності, -

ВСТАНОВИВ:

09 лютого 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з адміністративним позовом до Територіального управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області в особі старшого сержанта Звєрєва Бориса Олександровича, в якому позивач просить:

- встановлення наявності компетенції (повноважень) 07.02.23р. числа Територіального управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області в особі старшого сержанта Звєрева Бориса Олександровича ставити своє Право вимагати від осіб, які входять до канцелярії суду, до кабінету адміністрації апарату суду, на судове засідання по справі №215/4464/20, пред`явлення документа, що посвідчує особу вище від мого права на судовий захист по справі №215/4464/20, права на свободу пересування гарантовані ст. 3, 21, 33, 55 Конституції України і зобов`язати додержуватися ст. 33, 60, 68 Конституції України та письмово вибачитися за штучні перешкоди для проходу в зал по справі №215/4464/20;

- встановлення наявності компетенції (повноважень) Територіального управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області в особі старшого сержанта Звєрева Бориса Олександровича відповідно до ст. 3, 21, 33, 55 Конституції України 07.02.23р. числа не пустити мене на судове засідання до судового залу по повістці справі №215/4464/20, скільки був у мене відсутній документ, що посвідчує особу і визнати таке обмеження, яке відбулося протиправною діяльністю;

- встановлення наявності компетенції (повноважень) 07.02.23р. числа Територіального управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області в особі старшого сержанта Звєрева Бориса Олександровича відсутність у осіб, які входять до приміщень суду документа, що посвідчує особу вважати обгрунтованою підставою створення загрози безпеці суддів, порушення громадського порядку;

- встановлення наявності компетенції (повноважень) Територіального управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області в особі старшого сержанта Звєрева Бориса Олександровича 07.02.23р. числа вжити систему заходів для забезпечення свободи пересування в Тернівському районному суді м. Кривого Рогу Дніпропетровської області до правового порядку ст.3, 21, 33, 55 Конституції України і визнати відмову від такої процедури протиправною бездіяльністю.

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.03.2023 року позовну заяву ОСОБА_1 передано до Дніпропетровського окружного адміністративного суду за підсудністю.

12 квітня 2023 року адміністративна справа №215/562/23 надійшла до Дніпропетровського окружного адміністративного суду та на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.04.2023 року передана на розгляд головуючому судді Тулянцевій І.В.

За приписами частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі встановлено, що позов подано без додержання вимог, встановлених ст.ст.160, 161 КАС України.

За змістом частини 5 статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Суд зазначає, що обов`язок по визначенню (формулюванню) позовних вимог, з якими особа звертається до суду за захистом своїх прав на етапі подання позовної заяви процесуальним законодавством покладено на позивача, саме для цього законодавцем визначені вимоги до позовної заяви, що міститься в статті 160 КАС України. Суд також зауважує, що цей обов`язок не може бути перекладено на суд, оскільки саме позивач є зацікавленим в ефективному захисті своїх прав та ефективному здійснені судочинства за його позовною заявою.

Частиною 2 ст.9 КАС України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

При цьому, відповідно до ч.1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу згідно ч.1 ст.5 КАС України, який має бути сформульований максимально чітко і зрозуміло, оскільки від якості позовної заяви, юридично правильного змісту позовних вимог, зазначення способу судового захисту залежить швидкий і ефективний розгляд справи.

Тобто, предметом оскарження до адміністративного суду у розумінні ч.1 ст. 5 КАС України, можуть бути рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а позовні вимоги про зобов`язання вказаного суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії є способом поновлення порушених прав позивача, які мають бути похідними від основної вимоги про визнання протиправним відповідного рішення, дій чи бездіяльності відповідача.

Згідно із частиною 1 статті 172 КАС України, в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Відповідно до пункту 23 частини першої статті 4 КАС України похідна позовна вимога - вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Крім того, пунктом 3 частини 1 статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень.

За приписами частини 2 статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13.03.2019 року у справі №820/3713/17 звернула увагу, що компетенційними є спори між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління (публічної адміністрації), у тому числі делегованих повноважень. Особливістю таких спорів є те, що сторонами у них - як позивачем, так і відповідачем - є суб`єкти владних повноважень. Тобто позивачем у компетенційних спорах є суб`єкт владних повноважень, якщо він вважає, що інший суб`єкт владних повноважень - відповідач своїм рішенням або діями втрутився у його компетенцію або що прийняття такого рішення чи вчинення дій є його прерогативою.

Суд зазначає, що у цій справі, позивач не є суб`єктом владних повноважень, а отже, не наділений адміністративною процесуальною дієздатністю в частині пред`явлення позову щодо визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) у відповідача.

Отже, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, зазначений позивачем у прохальній частині позову спосіб захисту не відповідає приписам статті 5 КАС України.

Частиною 1 статті 42 КАС України визначено, що учасниками справи є сторони, треті особи. Сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач (ч.1 ст.46 КАС України).

Відповідно до ч.1 ст.4 КАС України, у цьому Кодексі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.

відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Судом встановлено, що предметом даного позову є встановлення наявності компетенції (повноважень) 07.02.23р. числа Територіального управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області в особі старшого сержанта Звєрева Бориса Олександровича ставити своє Право вимагати від осіб, які входять до канцелярії суду, до кабінету адміністрації апарату суду, на судове засідання по справі №215/4464/20, пред`явлення документа, що посвідчує особу вище від мого права на судовий захист по справі №215/4464/20, права на свободу пересування гарантовані ст. 3, 21, 33, 55 Конституції України і зобов`язати додержуватися ст. 33, 60, 68 Конституції України та письмово вибачитися за штучні перешкоди для проходу в зал по справі №215/4464/20.

Отже, спірні правовідносини виникли між позивачем та Територіальним управлінням Служби судової охорони у Дніпропетровській області в особі старшого сержанта ОСОБА_2 .

Між тим суд зазначає, що до матеріалів справи додано заяву від 31.10.2022 року з якої вбачається, що позивач звертався до Заступника керівника апарату Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Друцької Людмили Петрівни, в той час як позивачем оскаржується дата звернення 07.02.2023 року.

Разом з тим, відповідачем у позовній заяві позивач зазначає лише Територіальне управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області в особі старшого сержанта Звєрєва Бориса Олександровича.

Вказані обставини свідчать про невідповідність позову вимогам п. 4 ч. 5 ст. 160 КАС України, у зв`язку із чим позивачу слід визначитись із суб`єктним складом сторін по справі, предметом спору та привести зміст позовних вимог у відповідність до вимог вищенаведених норм.

Частиною 1 статті 161 КАС України закріплено, що до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Всупереч викладеному, позивач не надав копії доданих до позовної заяви документів для відповідача.

Згідно з частиною 3 статті 161 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 1 та пунктом 1 частини 2 статті 4 Закон України від 08.07.2011 року №3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон №3674-VI) передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду,- у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, ставка судового збору складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установлено у 2023 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2023 року у розмірі 2684,00 грн.

Таким чином, звертаючись до суду з даним позовом, позивач повинен був сплатити судовий збір за 4 вимоги немайнового характеру у розмірі 4294,40 грн. (1073,60 грн. х 4 = 4294,40 грн.).

Перевіривши матеріали позову, суд встановив, що позивачем не сплачено судовий збір, однак одночасно із позовною заявою подано заяву про звільнення від сплати судового збору, посилаючись на те, що його місячний дохід становить лише 2393,00 грн., що унеможливлює сплату судового збору.

Відповідно до частини 1 статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Статтею 8 Закону України № 3674-VI закріплено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, у розумінні приписів статті 8 Закону № 3674-VI, відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру судового збору, звільнення його від сплати може мати місце за наявності виключних обставин.

При цьому, надана позивачем довідка Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради від 30.01.2023 № 749 не може свідчити про те, що позивач не має інших джерел для існування та забезпечення своїх потреб, зокрема для сплати судового збору (довідка органу доходів і зборів, довідка про склад сім`ї та про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, документів про нарахування субсидій, документів про надання соціальної допомоги, відомості про вклади, нерухоме та рухоме майно з якого отримується дохід, компенсації, сукупний дохід родини тощо).

Позивачем не надано й документів на підтвердження того, що він має статус малозабезпеченої особи, дохід якої є нижчим від прожиткового мінімуму, що могло б беззаперечно свідчити про скрутне матеріальне становище заявника.

Отже, надані позивачем докази на підтвердження скрутного матеріального стану повністю не відображають розмір доходів за попередній календарний рік, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про звільнення від сплати судового збору.

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною в ухвалі Верховного Суду від 21.10.2019 року по справі №215/1025/19 (2-а/215/95/19).

За наведених обставин позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі 4294,40 грн. за наступними реквізитами: отримувач коштів: ГУК у Дн-кій обл./Чечел.р/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37988155; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача (IBAN): UA4004632; код класифікації доходів бюджету: 22030101, призначення платежу «судовий збір за позовом __________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача)».

Згідно з частиною 1 статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до частини 2 статті 169 КАС України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

За викладених обставин, суд приходить до висновку, що позовну заяву слід залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду:

- уточненої позовної заяви у кількості примірників залежно від складу сторін, в якій визначитись із суб`єктним складом учасників справи, предметом спору та привести позовні вимоги у відповідність до норм ч. 5 ст. 160 КАС України;

- копії доданих до позовної заяви документів для відповідача;

- доказів сплати судового збору у розмірі 4294,40 грн.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Позовну ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області в особі старшого сержанта Звєрєва Бориса Олександровича про визнання протиправною бездіяльності залишити без руху.

Надати позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня отримання ухвали суду.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно направити на адресу позивача.

Роз`яснити позивачу, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк. Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та в самостійному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Тулянцева