Справа № 620/4152/23
Суддя: Баргаміна Н.М.
Дата ухвалення: 2023-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2023 року Чернігів Справа № 620/4152/23

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Баргаміної Н.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Окремої Сіверської бригади ОК «Північ» СВ ЗС України (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Окремої Сіверської бригади ОК «Північ» СВ ЗС України (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправними дій відповідача, які полягають у невидачі наказів про виплату додаткової винагороди позивачу за період з лютого 2022 року по січень 2023 року включно, на підставі бойового розпорядження; зобов`язання Окрему Сіверську бригаду ОК «Північ» СВ ЗС України (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду, як військовослужбовцю, який приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської та Сумської областей з лютого 2022 року і по січень 2023 року включно, щомісячно на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 28.02,2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що у період з лютого 2022 року позивач приймає безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської та Сумської областей , у зв`язку з чим у позивача існує безумовне право на виплату додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 у розмірі 70000 грн.

Відповідач подав відзив на позов, в якому просив відмовити позивачу у задоволенні позову та зазначив, що позивачу було нараховано та сплачено за період з 24.02.2022 по 31.01.2023 у відповідності до чинного законодавства та у відповідності до поданих рапортів командиром підрозділу. Вказує, що відповідно наказів командира військової частини НОМЕР_1 від 28.03.2022 № 96, від 10.04.2022 № 98, від 15.05.2022 № 149, від 20.06.2022 № 202, від 13.07.2022 № 298 (з серпня 2022 року відбувалась виплата без рапортів та наказів) було здійснено виплату додаткової винагороди в розмірі до 30000 гривень. Рапорт командира підрозділу за участь в бойових діях позивача щодо виплати в розмірі до 100000 гривень (до 70000 гривень з урахуванням раніше сплаченої винагороди до 30000 гривень) поданий лише за період з 24.02.2022 по 05.04.2022 пропорційно дням участі в бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з Національної безпеки і оборони), інших підтверджуючих документів за лютий 2022 - січень 2023 року щодо виплати в розмірі до 100000 гривень (до 70000 гривень з урахуванням раніше сплаченої винагороди до 30000 гривень) у військової частини НОМЕР_1 відсутні, рапортів командира підрозділу за травень 2022 - січень 2023 року на виплату додаткової винагороди в розмірі до 100000 гривень за час фактичного виконання бойових завдань не було. Зазначає, що виплата додаткової винагороди, щомісячної премії відповідно тарифних розрядів, позивачу за травень 2022 року та січень 2023 року не нараховувалась на підставі наказів командира військової частини у зв`язку з вчиненням військовим адміністративного правопорушення.

Процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 11.05.2023 було повторно витребувано у відповідача довідку про розмір грошового забезпечення позивача за місяці військової служби з лютого 2022 року по січень 2023 року включно з окремим зазначенням виплати додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, до 30000,00 грн та до 100000,00 грн помісячно; належним чином завірену копію наказу командира Військової частини про виплату додаткової винагороди позивачу за жовтень 2022 року та наказів (рапортів, протоколів тощо), що стали підставою для позбавлення позивача додаткової винагороди за серпень 2022 року (наказ командира військової частини НОМЕР_1 № 225 від 22.08.2022, протокол № 0882а від 23.08.2022, рапорт № 16689 від 02.09.2022), жовтень 2022 року, січень 2023 року (протокол № 0107 від 18.01.2022, рапорт № 2861 від 02.02.2023); ухвалою суду від 26.05.2023 було повторно витребувано у Окремої Сіверської бригади ОК "Північ'' СВ ЗС України (військова частина НОМЕР_1 ) довідку про розмір грошового забезпечення позивача за січень 2023 року (місяць військової служби, яке виплачено в лютому 2023 року) з окремим зазначенням виплати додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, до 30000,00 грн та до 100000,00 грн помісячно; належним чином завірених копій наказу командира Військової частини про виплату додаткової винагороди позивачу за жовтень 2022 року та наказів (рапортів, протоколів тощо), що стали підставою для позбавлення позивача додаткової винагороди за жовтень 2022 року.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Згідно довідки-витягу з розрахунково-платіжних відомостей щодо розміру грошового забезпечення позивача, останній отримував щомісяця додаткову винагороду в розмірі 30000,00 грн, передбачену Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», окрім серпня 2022 року та січня 2023 року, а за березень місяць військової служби 2022 року виплачено 35357,14 грн, виплата винагороди з розрахунку 70000,00 грн була виплачена за квітень місяць військової служби в розмірі 82500,00 грн, а за травень місяць військової служби в розмірі 11666,67 грн (а.с. 97).

Так, додаткову винагороду в розмірі 30000,00 грн було виплачено згідно наказів командира військової частини НОМЕР_1 від 28.03.2022 № 96 за період з 24.02.2022 по 15.03.2022, від 10.04.2022 № 98 за період з 16.03.2022 по 31.03.2022, від 15.05.2022 № 149 за період з 01.04.2022 по 30.04.2022, від 20.06.2022 № 202 за період з 01.05.2022 по 31.05.2022, від 13.07.2022 № 298 за період з 01.06.2022 по 30.06.2022. Надалі, як було зазначено відповідачем, виплата додаткової винагороди здійснювалась без видання відповідних наказів (а.с. 39, 40, 42, 44, 45).

В свою чергу, додаткову винагороду в розмірі 100000,00 грн за період безпосередньої участі в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах ведення бойових дій з урахуванням виплаченої додаткової винагороди в розмірі 30000,00 грн. було виплачено позивачу згідно наказів командира військової частини НОМЕР_1 від 29.04.2022 № 100 за період з 24.02.2022 по 31.03.2022, від 13.06.2022 № 194 за період з 01.04.2022 по 05.04.2022 (а.с. 41, 43).

Разом з тим, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05.09.2022 № 440 «Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 » було наказано виплатити додаткову винагороду в розмірі 30000,00 грн за серпень 2022 року, окрім особового складу зазначено в додатках 1, 2, 3, зокрема, і позивача, підстава - наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 22.08.2022 № 225 самовільне залишення частини та від 22.08.2022 № 225 повернення до частини, протокол № 0882а від 23.08.2022 ч. 4 ст. 172-11 КУпАП 22.08.2022 (рапорт командира підрозділу № 16689 від 02.09.2022) (а.с. 46, 52, 63, 65).

Також, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 04.02.2023 № 75 «Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 » було наказано виплатити додаткову винагороду в розмірі 30000,00 грн за січень 2023 року, окрім особового складу зазначено в додатках 1, 2, 3, зокрема, і позивача, підстава протокол № 0107 від 18.01.2022 ч. 3 ст. 172-20 КУпАП (рапорт командира підрозділу № 2861 від 02.02.2023) (а.с. 49, 64, 66).

Представником відповідача було зазначено, що додаткова винагорода в розмірі 30000,00 грн за серпень 2022 року та січень 2023 року не нараховувалась позивачу на підставі вказаних наказів та рапорту відповідно до пункту 5 розділу XVI наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 206.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Насамперед суд зазначає, що предметом судового розгляду в межах даної справи є нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди військовослужбовця за період з 24.02.2022 по 31.01.2023 відповідно до постанови КМУ від 28.02.2022 № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, виходячи з розрахунку 100000,00 грн.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією держави-терориста російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023 строк дії режиму воєнного стану продовжувався.

Одночасно, військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України Про правовий режим воєнного стану заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ (далі - Закон № 2232-XII) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Відповідно до частини другої статті 3 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-ХІV (далі Статут внутрішньої служби), порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються законами України, положеннями про проходження військової служби відповідними категоріями військовослужбовців, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 9 Статуту внутрішньої служби визначено, що військовослужбовці Збройних Сил України мають права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 11 Статуту внутрішньої служби необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України, покладає на військовослужбовців, зокрема, обов`язок свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок.

В силу вимог статті 12 Статуту внутрішньої служби про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові, крім тих обставин, щодо надання яких є пряма заборона у законі (таємниця сповіді, лікарська таємниця, професійна таємниця захисника, таємниця нарадчої кімнати тощо).

Згідно статті 14 Статуту внутрішньої служби із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.

В силу статті 16 Статуту внутрішньої служби кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Згідно статті 26 Статуту внутрішньої служби військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України Про оборону України, дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Порядок № 260).

Так, відповідно до пункту 2 розділу І Порядку № 260 грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення. До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років. До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія. До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги.

Пунктом 17 розділу I Порядку № 260 передбачено, що на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Згідно з вимогами пункту 15 розділу І Порядку № 260 грошове забезпечення не виплачується за час відсутності на службі без поважних причин одну добу і більше. Військовослужбовцям, які самовільно залишили військові частини або місця служби, виплата грошового забезпечення призупиняється з дня самовільного залишення військової частини або місця служби та поновлюється з дня повернення.

Згідно пунктів 1, 3 розділу ХVI Порядку № 260 командири (начальники) військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій Збройних Сил України мають право щомісяця здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби) відповідно до їх особистого внеску в загальні результати служби. Виплата щомісячної премії військовослужбовцям здійснюється на підставі наказу командира військової частини, який видається до 05 числа місяця, наступного за місяцем преміювання, з урахуванням військової дисципліни, наявності дисциплінарних стягнень, показників виконання службових обов`язків.

Відповідно до пункту 4 розділу ХVI Порядку № 260 при порушенні військової дисципліни, незадовільному виконанні службових обов`язків виплата щомісячної премії військовослужбовцям здійснюється в таких розмірах:

у разі накладення на військовослужбовця дисциплінарного стягнення "догана", оголошеного письмовим наказом (розпорядженням) командира військової частини (керівника органу військового управління), - 90 відсотків встановленого розміру щомісячної премії;

у разі накладення на військовослужбовця дисциплінарного стягнення "сувора догана", оголошеного письмовим наказом (розпорядженням) командира військової частини (керівника органу військового управління), - 80 відсотків встановленого розміру щомісячної премії;

у разі накладення на військовослужбовця двох дисциплінарних стягнень "догана" ("сувора догана"), оголошених письмовим наказом (розпорядженням) командира військової частини (керівника органу військового управління), - 60 відсотків встановленого розміру щомісячної премії;

у разі накладення на військовослужбовця трьох дисциплінарних стягнень "догана" ("сувора догана"), оголошених письмовим наказом (розпорядженням) командира військової частини (керівника органу військового управління), - 50 відсотків встановленого розміру щомісячної премії.

Командир військової частини здійснює преміювання у зазначених розмірах за календарний місяць, у якому накладено дисциплінарне стягнення, або за місяць, у якому до військової частини надійшло повідомлення про накладення дисциплінарного стягнення вищим командиром (за винятком випадків, коли таке стягнення знято встановленим порядком у цьому самому місяці).

Згідно з вимогами пункту 5 розділу XVІ Порядку № 260 військовослужбовцям щомісячні премії не виплачуються в таких випадках, зокрема, за вживання алкогольних напоїв (наркотичних речовин) на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час, прибуття на службу в нетверезому стані (у стані наркотичного сп`яніння) - за місяць, у якому здійснено таке порушення.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 року прийнята постанова № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, пунктом 1 якої установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць (крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Також, згідно пункту 10 телеграми Міністерства оборони України № 248/1298 від 25.03.2022 до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 грн або 30000 грн не включати військовослужбовців, які, зокрема: самовільно залишили військові частини, місця служби або дезертирували з дня самовільного залишення військової частини або місця служби (дезертирства), оголошеного наказом командира; перебували у стані алкогольного (наркотичного) сп`яніння) за місяць у якому здійснено таке порушення (а.с. 36-38).

Так, судом було встановлено, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05.09.2022 № 440 «Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 » було наказано виплатити додаткову винагороду в розмірі 30000,00 грн за серпень 2022 року, окрім особового складу зазначено в додатках 1, 2, 3, зокрема, і позивача, підстава - наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 22.08.2022 № 225 самовільне залишення частини та від 22.08.2022 № 225 повернення до частини, протокол № 0882а від 23.08.2022 ч. 4 ст. 172-11 КУпАП 22.08.2022 (рапорт командира підрозділу № 16689 від 02.09.2022) (а.с. 46, 52, 63, 65).

Також, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 04.02.2023 № 75 «Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 » було наказано виплатити додаткову винагороду в розмірі 30000,00 грн за січень 2023 року, окрім особового складу зазначено в додатках 1, 2, 3, зокрема, і позивача, підстава протокол № 0107 від 18.01.2022 ч. 3 ст. 172-20 КУпАП (рапорт командира підрозділу № 2861 від 02.02.2023) (а.с. 49, 66).

Згідно частин першої, третьої статті 172-20 КУпАП розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння - тягнуть за собою накладення штрафу від ста до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк до семи діб. Дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду, - тягнуть за собою накладення штрафу від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Позивачем не надано жодних доказів на спростування інформації про залишення військової частини 22.08.2022 та перебування його в стані алкогольного сп`яніння під час виконання обов`язків військової служби в січні 2023 та не надано суду докази оскарження наказів командира військової частини НОМЕР_1 від 05.09.2022 № 440, від 22.08.2022 № 225, від 04.02.2023 № 75.

Таким чином, у відповідача були підстави для позбавлення виплати щомісячної додаткової грошової винагороди за серпень 2022 року та січень 2023 року за порушення позивачем дисципліни, зокрема самовільне залишення частини, перебування в стані алкогольного сп`яніння під час виконання обов`язків військової служби.

Щодо виплати додаткової винагороди у розмірі до 100000,00 грн, то суд зазначає наступне.

З 24.02.2022 у військовослужбовців Збройних Сил України, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, виникло право на отримання додаткової винагороди в розмірі 100000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Підставою для нарахування та виплати такої винагороди є відповідний наказ командира.

Як вже було встановлено судом, додаткову винагороду в розмірі 100000,00 грн за період безпосередньої участі в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах ведення бойових дій з урахуванням виплаченої додаткової винагороди в розмірі 30000,00 грн. було виплачено позивачу згідно наказів командира військової частини НОМЕР_1 від від 29.04.2022 № 100 за період з 24.02.2022 по 31.03.2022, від 13.06.2022 № 194 за період з 01.04.2022 по 05.04.2022 (а.с. 41, 43).

Разом з тим, докази безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебування безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів в інші періоди військової служби позивач суду не надав, про обставини такої участі у позовній заяві не зазначив, відповідач їх також не підтверджує.

Таке право має бути підтверджено відповідною довідкою, а нарахування і виплата здійснюватися на підставі чітко визначеного переліку документів (бойових наказів (бойове розпорядження), журналів бойових дій (вахтовий журнал), рапортів (донесення) командира підрозділу (групи) тощо).

Відтак, з урахуванням зазначеного, у суду відсутні правові підстави для визнання протиправними дій відповідача, які полягають у невидачі наказів про виплату додаткової винагороди позивачу за період з лютого 2022 року по січень 2023 року включно, на підставі бойового розпорядження; зобов`язання Окрему Сіверську бригаду ОК « ІНФОРМАЦІЯ_1 » СВ ЗС України (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду, як військовослужбовцю, який приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської та Сумської областей з лютого 2022 року і по січень 2023 року включно, щомісячно на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 28.02,2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 необхідно відмовити повністю.

У зв`язку з відмовою в задоволенні позову, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 72-74, 77, 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Окремої Сіверської бригади ОК «Північ» СВ ЗС України (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_2 , ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 14.06.2023.

Суддя Н.М. Баргаміна