Справа № 480/5691/20
Суддя: С.В. Воловик
Дата ухвалення: 2023-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2023 року Справа № 480/5691/20

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Воловика С.В.,

за участю секретаря судового засідання - Дараган Ю.П.,

представника позивача - Пономаренка О.В.,

представника відповідача - Фадєєва В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Суми адміністративну справу № 480/5691/20

за позовом ОСОБА_1

до Сумської міської ради

третя особа яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача Департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради

про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся з позовною заявою до Сумської міської ради (далі відповідач, Сумська МР), третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Департамент ресурсних платежів Сумської міської ради, в якій просить суд:

- визнати протиправними та скасувати рішення Сумської міської ради № 1943-МР від 19.12.2012 і № 2180-МР від 06.03.2013, якими затверджено план зонування території міста Суми, у частині земельної ділянки загальною площею 0,1000 га, кадастровий номер :07:020:0011, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначив, що йому було відмовлено у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :07:020:0011, площею 0,1000 га, та передачі цієї земельної ділянки у власність з підстав невідповідності місця розташування земельної ділянки містобудівній документації, а саме: Генеральному плану м. Суми (зі змінами), затвердженому рішенням Сумської міської ради № 1943-МР від 19.12.2012 та Плану зонування території міста Суми, затвердженому рішенням Сумської міської ради № 2180-МР від 06.03.2013, через потрапляння земельної ділянки частково в зону садибної житлової забудови Ж-1 та частково в межі зони транспортної інфраструктури ТР-2: зона магістральних вулиць, доріг, майданів (у червоних лініях), тобто до земель загального користування, які не можуть бути передані у приватну власність.

На переконання позивача, згадані рішення є протиправними, оскільки при віднесені вказаної земельної ділянки частково в зону садибної житлової забудови Ж-1 та частково в межі зони транспортної інфраструктури ТР-2: зона магістральних вулиць, доріг, майданів (у червоних лініях), не були враховані основні креслення існуючого генерального плану міста Суми (затвердженого в 2002 році), а також те, що на цій частині земельної ділянки, розташовані об`єкти нерухомості, що належать ОСОБА_1

ОСОБА_1 зауважив на тому, що оскаржувані рішення у частині, яка стосується згаданої земельної ділянки, порушують право власності позивача на об`єкти нерухомості та право на приватизацію земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер :07:020:0011, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення земельної ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), в межах її цільового призначення.

Ухвалою суду від 04.09.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 480/5691/20, підготовче засідання призначено на 07.10.2020 о 14 год. 00 хв., встановлені строки для подання заяв по суті справи.

Не погоджуючись з позовними вимогами, Сумська міська рада у відзиві зазначила, що механізм розроблення або внесення змін до містобудівної документації з планування території на державному рівні в частині схем планування окремих частин території України та містобудівної документації з планування території на регіональному і місцевому рівнях врегульовано Порядком розроблення містобудівної документації, затвердженим наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 16.11.2011 № 290 (далі - Порядок № 290).

Відповідач звернув увагу на те, що Законом України Про регулювання містобудівної діяльності та Порядком № 290 не передбачено обов`язку щодо врахування цільового призначення земельних ділянок при розробленні та затвердженні плану зонування.

Крім того, згідно з пунктом 4.9 розділу IV Порядку № 290 замовник розроблення містобудівної документації з планування території на місцевому рівні забезпечує проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів у проекті містобудівної документації на місцевому рівні в порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 25.05.2011 № 555 "Про затвердження Порядку проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів під час розроблення проектів містобудівної документації на місцевому рівні".

Тобто, вказаною нормою регламентовано обов`язковий елемент процедури розробки та затвердження плану зонування - громадські слухання, які слугують механізмом врахування громадських інтересів у містобудівній документації, якщо відповідна особа вважає, що така містобудівна документації порушує її права та інтереси. Громадські слухання щодо плану зонування території міста Суми проводились у лютому 2013 року. Згідно з відомостями протоколу № 1 від 12.02.2013 та протоколу № 2 від 13.02.2013 засідання погоджувальної комісії пропозиції щодо зміни функціонального призначення території, де знаходиться земельна ділянка позивача, не надходили. Отже, громадські інтереси в даному випадку було враховано, а план зонування території міста Суми є таким, що пройшов громадські слухання.

Департамент ресурсних платежів Сумської міської ради у поясненнях зазначив, що відповідно до частини 2 статті 16 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності містобудівна документація на місцевому рівні розробляється з урахуванням даних державного земельного кадастру на актуалізованій картографічній основі в цифровій формі як просторово орієнтована інформація в державній системі координат на паперових і електронних носіях. Отже, відсутність земельної ділянки в Державному земельному кадастрі, станом на момент прийняття оскаржуваних рішень, робить неможливим її врахування при їх прийнятті.

Ухвалою суду від 21.10.2020, занесеною до протоколу, підготовче провадження у справі № 480/5691/20 закрито, справу призначено до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні 29.10.2020 о 10 год. 00 хв.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 29.10.2020, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 01.04.2021, у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування рішень Сумської міської ради № 1943-МР від 19.12.2012 і № 2180-МР від 06.03.2013, якими затверджено план зонування території міста Суми, у частині земельної ділянки загальною площею 0,1000 га, кадастровий номер :07:020:0011, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 24.01.2023 вказані рішення судів першої і апеляційної інстанцій скасовані, справа № 480/5691/20 направлена на новий розгляд до Сумського окружного адміністративного суду.

Ухвалою суду від 16.02.2023 справа № 480/5691/20 прийнята до провадження, підготовче засідання призначено на 23.03.2023 о 10 год. 00 хв., відповідача зобов`язано опублікувати оголошення про розгляд справи щодо оскарження нормативно-правових актів.

На виконання вказаної ухвали, на Інформаційному порталі Сумської міської ради було опубліковано оголошення, у якому вказувалась інформація щодо вимог позивача, реквізитів нормативно-правового акта, дати, часу і місця судового розгляду адміністративної справи.

Ухвалою суду від 01.03.2023 у зв`язку з направленням справи до Верховного Суду, провадження у справі № 480/5691/20 було зупинено.

Ухвалою суду від 21.03.2023, провадження у справі поновлено, підготовче засідання призначено на 28.03.2023 об 11 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 28.03.2023, підготовче засідання відкладено на 04.04.2023 об 11 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 04.04.2023, підготовче провадження у справі № 480/5691/20 закрито, справу призначено до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні 28.04.2023 о 10 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 28.04.2023, занесеною до протоколу, в судовому засіданні оголошено перерву до 10 год. 00 хв. 05.05.2023.

Ухвалою суду від 05.05.2023, поновлено судовий розгляд справи № 480/5691/20, розгляд справи по суті призначено у відкритому судовому засіданні 23.05.2023 о 10 год. 00 хв., позивача зобов`язано надати додаткові докази на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги.

Ухвалою суду від 23.05.2023, розгляд справи відкладено на 31.05.2023 об 11 год. 00 хв., а ухвалою суду від 31.05.2023 на 07.06.2023 об 11 год. 00 хв.

В судовому засіданні 07.06.2023 представник ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник Сумської міської ради в судовому засіданні проти позову заперечував та просив суд в його задоволенні відмовити.

Заслухавши повноважних представників сторін, дослідивши подані матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності, суд встановив наступне.

На підставі договору про поділ об`єктів нерухомого майна на два окремих об`єкта з припиненням спільної часткової власності від 03.05.2019 № 1481, ОСОБА_1 набув право приватної власності на житловий будинок А-1, загальною площею 34.5 м.кв., що складається з прибудови а1, сарай Б, вбиральня Г, погріб п/г, огорожа 2, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 7-9).

З метою отримання у приватну власність земельної ділянки шляхом її приватизації за адресою: АДРЕСА_1 , на якій розташований вказаний житловий будинок із господарськими будівлями, позивач звернувся до ТОВ КООРДИНАТ-БС із заявою про виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

На підставі заяви позивача та виготовленої технічної документації, 30.10.2019 земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 було зареєстровано в Державному земельному кадастрі, присвоєно кадастровий номер :07:020:0011, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру № НВ-019 (а.с. 10).

Для затвердження зазначеної технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та надання у власність земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,1000 га, кадастровий номер :07:020:0011, ОСОБА_1 подав відповідачу відповідну заяву.

Втім, за результатами розгляду цієї заяви, рішенням Сумської міської ради № 6550-МР від 26.02.2020, у затвердженні технічної документації відмовлено з підстав невідповідності місця розташування земельної ділянки містобудівній документації, а саме Генеральному плану м. Суми (зі змінами), затвердженому рішенням Сумської міської ради від 19.12.2012 № 1943-МР та Плану зонування території міста Суми, затвердженому рішенням Сумської міської ради від 06.03.2013 № 2180-МР, зокрема, у зв`язку з потраплянням земельної ділянки частково в зону садибної житлової забудови Ж-1 та частково в межі зони транспортної інфраструктури ТР-2: зона магістральних вулиць, доріг, майданів (у червоних лініях), тобто в межі земель загального користування, які не можуть бути передані у приватну власність (а.с. 19).

Надаючи правову оцінку обставинам справи та вирішуючи спір по суті, суд зазначає таке.

На виконання частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі статтями 12, 39, частиною 1 статті 116, статтею 123 Земельного кодексу України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема розпорядження землями територіальних громад, організація землеустрою.

Використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм. Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Надання земельних комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України Про Державний земельний кадастр, право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою. Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування.

Зміст вказаних норм дає підстави для висновків про те, що надання земель комунальної власності у власність чи користування громадянам або юридичним особам органами місцевого самоврядування здійснюється відповідно до генеральних планів населеного пункту, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Згідно законодавства підставою відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути, невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів.

Суд зазначає, що використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм.

Відповідно до частин 1, 3 статті 8, частини 1 статті 16, частин 1, 2, 6, 7 статті 17, статті 18 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності, планування територій здійснюється на державному, регіональному та місцевому рівнях відповідними органами виконавчої влади, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим та органами місцевого самоврядування.

Рішення з питань планування та забудови територій приймаються сільськими, селищними, міськими радами та їх виконавчими органами, районними, обласними радами, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями в межах визначених законом повноважень з урахуванням вимог містобудівної документації.

Планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них.

Генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту. На підставі затвердженого генерального плану населеного пункту розробляється план земельно-господарського устрою, який після його затвердження стає невід`ємною частиною генерального плану.

Послідовність виконання робіт з розроблення генерального плану населеного пункту та документації із землеустрою визначається будівельними нормами, державними стандартами і правилами та завданням на розроблення (внесення змін, оновлення) містобудівної документації, яке складається і затверджується її замовником за погодженням з розробником. У складі генерального плану населеного пункту може розроблятися план зонування території цього населеного пункту.

Генеральний план населеного пункту розробляється та затверджується в інтересах відповідної територіальної громади з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів. Рішення про розроблення генерального плану приймає відповідна сільська, селищна, міська рада.

Виконавчі органи сільських, селищних і міських рад, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації в установлений строк, зокрема визначають в установленому законодавством порядку розробника генерального плану населеного пункту, встановлюють строки розроблення та джерела його фінансування; повідомляють через місцеві засоби масової інформації про початок розроблення генерального плану населеного пункту та визначають порядок і строк внесення пропозицій до нього фізичними та юридичними особами.

План зонування території розробляється на основі генерального плану населеного пункту (у його складі або як окремий документ) з метою визначення умов та обмежень використання території для містобудівних потреб у межах визначених зон.

План зонування території розробляється з метою створення сприятливих умов для життєдіяльності людини, забезпечення захисту територій від надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, запобігання надмірній концентрації населення і об`єктів виробництва, зниження рівня забруднення навколишнього природного середовища, охорони та використання територій з особливим статусом, у тому числі ландшафтів, об`єктів історико-культурної спадщини, а також земель сільськогосподарського призначення і лісів.

План зонування території встановлює функціональне призначення, вимоги до забудови окремих територій (функціональних зон) населеного пункту, їх ландшафтної організації. Зонування території здійснюється з дотриманням таких вимог: урахування попередніх рішень щодо планування і забудови території; виділення зон обмеженої містобудівної діяльності; відображення існуючої забудови територій, інженерно-транспортної інфраструктури, а також основних елементів планувальної структури територій; урахування місцевих умов під час визначення функціональних зон; установлення для кожної зони дозволених і допустимих видів використання територій для містобудівних потреб, умов та обмежень щодо їх забудови; узгодження меж зон з межами територій природних комплексів, смугами санітарно-захисних, санітарних, охоронних та інших зон обмеженого використання земель, червоними лініями; відображення меж прибережних захисних смуг і пляжних зон водних об`єктів.

Параметри використання території та будівель, запропонованих для розташування у межах декількох земельних ділянок або окремої земельної ділянки, зокрема функціональне призначення, граничні поверховість та площа забудови, можливе розміщення на ділянці, є обов`язковими для врахування під час зонування відповідної території.

Внесення змін до плану зонування території допускається за умови їх відповідності генеральному плану населеного пункту. За порушення вимог, встановлених планом зонування території, фізичні та юридичні особи несуть відповідальність відповідно до закону.

Відповідно до ст. 1, 5, ч. 2 ст. 25 вищевказаного Закону генеральним планом населеного пункту є містобудівна документація, що визначає принципові вирішення розвитку, планування, забудови та іншого використання території населеного пункту; планом зонування території (зонінг) є містобудівна документація, що визначає умови та обмеження використання території для містобудівних потреб у межах визначених зон; містобудівною документацією є затверджені текстові та графічні матеріали з питань регулювання планування, забудови та іншого використання територій.

Вимоги містобудівної документації є обов`язковими для виконання всіма суб`єктами містобудування. Режим забудови територій, визначених для містобудівних потреб, обов`язковий для врахування під час розроблення землевпорядної документації.

Типові вимоги до складу та змісту зонінгу населеного пункту встановлюються Настановою про склад та зміст плану зонування території (Зонінг) ДСТУ-Н Б Б.1.1-12:2011.

Відповідно до пункту 4.7 Настанови, основним документом зонінгу є схема зонування, на якій територія населеного пункту поділяється на територіальні зони, для кожної з яких встановлюється містобудівний регламент. Для кожної земельної ділянки дозволеним є таке використання, яке відповідає містобудівному регламенту відповідної зони. Невідповідність наміру забудови встановленому виду дозволеного використання земельних ділянок і об`єктів, зазначеним у містобудівному регламенті, означає, що його застосування, у відповідній територіальній зоні не допускається. Зміна параметрів земельних ділянок і об`єктів будівництва, види використання і граничні параметри яких не відповідають містобудівному регламенту, можлива лише шляхом приведення таких об`єктів у відповідність до містобудівного регламенту або шляхом зменшення їх невідповідності граничним параметрам в процесі дозволеного будівництва. Невідповідними містобудівним регламентам вважаються земельні ділянки та існуючі об`єкти, зокрема, існуючі види використання земельних ділянок для містобудівних потреб і параметри об`єктів будівництва, які не відповідають видам переважного використання.

Обґрунтовуючи наявність підстав для задоволення позовних вимог, ОСОБА_1 вказує, що при віднесенні земельної ділянки загальною площею 0,1000 га, кадастровий номер :07:020:0011, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , частково в зону садибної житлової забудови Ж-1, частково в межі зони транспортної інфраструктури ТР-2: зона магістральних вулиць, доріг, майданів (у червоних лініях), Сумською міською радою не було враховано, що на цій частині земельної ділянки, розташовані об`єкти нерухомості, які належать позивачу на праві приватної власності.

Як убачається з матеріалів справи, позивач подавав відповідачу документи для затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та надання у власність земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,1000 га, кадастровий номер :07:020:0011, проте через відмову у затвердженні цієї технічної документації, про що 26.02.2020 прийнято рішення № 6550-МР, вимушений був звернутися до суду з даним позовом. Водночас, згадане рішення відповідача щодо відмови у затвердженні технічної документації та надання земельної ділянки у власність, позивачем не оскаржувалось, його правомірність під сумнів не ставилась.

Матеріалами справи підтверджено, що згідно з діючим Генеральним планом міста Суми, затвердженим рішення Сумської міської ради № 1943-МР від 19.12.2012, земельна ділянка з кадастровим номером :07:020:0011, площею 0,1000 га знаходиться на території садибної житлової забудови та частково потрапляє на територію міської магістральної вулиці (а.с. 37).

Згідно із Планом зонування території міста Суми, затвердженим рішення Сумської міської ради № 2180-МР від 06.03.2013, земельна ділянка з кадастровим номером :07:020:0011, площею 0,1000 га знаходиться в зоні садибної житлової забудови Ж-1 та частково потрапляє в зону магістральних вулиць, майданів (у червоних лініях) ТР-2 (а.с. 38).

За таких обставин, суд вважає, що надані позивачем документи не давали підстав для ухвалення Сумською міською радою рішення про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та надання у власність земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,1000 га, кадастровий номер :07:020:0011.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

На виконання частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення.

Тобто, за змістом вказаних норм, судовому захисту підлягають лише ті права та інтереси особи, які фактично порушуються оскаржуваним рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень.

У цій справі судом встановлено, що земельна ділянка кадастровий номер :07:020:0011 під домоволодінням за адресою: АДРЕСА_1 була сформована 30.10.2019, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 30.10.2019 № НВ-019.

Відповідно до частини 2 статті 16 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності містобудівна документація на місцевому рівні розробляється з урахуванням даних державного земельного кадастру на актуалізованій картографічній основі в цифровій формі як просторово орієнтована інформація в державній системі координат на паперових і електронних носіях.

Отже, станом на момент прийняття оскаржуваних рішень земельна ділянка кадастровий номер :07:020:0011 не була сформована та не була зареєстрована в Державному земельному кадастрі, а тому не могла бути врахована при прийнятті рішень Сумської міської ради № 1943-МР від 19.12.2012 та № 2180-МР від 06.03.2013.

Крім того, Законом України Про регулювання містобудівної діяльності та Порядком розроблення містобудівної документації, затвердженим наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 16.11.2011 № 290 не передбачено обов`язку щодо врахування цільового призначення земельних ділянок при розробленні та затвердженні плану зонування.

Також, суд зазначає, що ОСОБА_1 набув право власності шляхом спадкування лише на об`єкти нерухомого майна, розташовані за адресою: на АДРЕСА_1 . Права на земельну ділянку, на якій розташовані згадані об`єкти нерухомості, позивачем не успадковувались, станом на момент прийняття оскаржуваних рішень, ця земельна ділянка відносилась до земель комунальної власності Сумської міської ради, реєстрація будь-яких прав на неї була відсутня.

Відповідно до частин 1, 4, 11 статті 120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення.

У разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці, що перебуває у користуванні на праві оренди, емфітевзису, суперфіцію у відчужувача (попереднього власника), до набувача одночасно переходить відповідно право оренди, емфітевзису, суперфіцію земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт, в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, крім випадків, визначених частиною шостою цієї статті.

Якщо об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), інша будівля або споруда), об`єкт незавершеного будівництва розміщений на земельній ділянці державної або комунальної власності, що не перебуває у користуванні, набувач такого об`єкта нерухомого майна зобов`язаний протягом 30 днів з дня державної реєстрації права власності на такий об`єкт звернутися до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з клопотанням про передачу йому у власність або користування земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт, що належить йому на праві власності, у порядку, передбаченому статтями 118, 123 або 128 цього Кодексу.

Орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, зобов`язаний передати земельну ділянку у власність або користування набувачу в порядку, встановленому цим Кодексом.

Пропущення строку подання клопотання, зазначеного в абзаці першому цієї частини, не може бути підставою для відмови набувачу (власнику) такого об`єкта у передачі йому у власність або користування земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт.

За змістом вказаних норм, у разі коли земельна ділянка на якій розташовані об`єкти нерухомості, перебуває у власності або користуванні відчужувача нерухомості, ці права власності або користування земельної ділянки, переходять до нового власника нерухомості. У разі, якщо земельна ділянка, на якій розташовані об`єкти нерухомості, не перебуває у власності або користуванні відчужувача нерухомості, така земельна ділянка передається встановленим порядком у власність чи користування набувачу права власності на об`єкти нерухомості.

Отже, приймаючи до уваги те, що ні право користування, ні право власності на земельну ділянку, на якій розташовані об`єкти нерухомості за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 не успадковував, в інший спосіб не набував, підстави для тверджень про порушення оскаржуваними рішеннями прав позивача на загадану земельну ділянку, відсутні. Відсутні, на переконання суду, і підстави для тверджень про порушення оскаржуваними рішеннями і права власності на об`єкти нерухомості, оскільки пояснень щодо того в чому саме полягають ці порушення, ОСОБА_1 не надав, докази наявності таких порушень в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відповідність оскаржуваних рішень критеріям, визначеним частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України та, як наслідок, про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Сумської міської ради, третя особа яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача Департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради, про визнання протиправним та скасування рішення відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

В повному обсязі рішення суду складено 14.06.2023.

Суддя С.В. Воловик