Справа № 480/259/23
Суддя: А.І. Сидорук
Дата ухвалення: 2023-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 квітня 2023 року Суми Справа № 480/259/23
Суддя Сумського окружного адміністративного суду Сидорук А.І., за участю секретаря судового засідання - Гонтаренко І.І., розглянув у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до - Військово-лікарської комісії Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України та Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України, про визнання протиправною та скасування постанови, визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.
від позивача - не прибув;
від відповідачів - не прибули.

Суть спору, позиція сторін. Заяви та клопотання сторін. Процесуальні дії суду.
Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд: визнати протиправною та скасувати постанову, оформлену довідкою військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України від 09.11.2022 № 3164, якою позивач визначний придатним до військової служби; визнати протиправними дії Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України відносно розгляду заяви позивача щодо оскарження рішення військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України від 09.11.2022 № 3164 та зобов`язати Центральну військово-лікарську комісію Міністерства оборони України провести повторний медичний огляд позивача з метою остаточного вирішення питання щодо придатності його до військової служби, з винесенням відповідної постанови.
Позивач обгрунтовує позовні вимоги тим, що спірна постанова ВЛК прийнята необ`єктивно та з порушенням процесу. За результатами розгляду скарги позивача на вказану постанову, ЦВЛК не було прийнято постанову, а лише повідомлено позивача у формі листа. На ВЛК позивач присутній не був. Вважаючи вказані рішення та дії протиправними, позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права.
Також, позивачем було подано заяву про забезпечення позову. 12.01.2023 до суду надішли пояснення позивача відносно заяви про забезпечення позову.
13.01.2023 судом постановлені ухвали про відмову у забезпеченні позову та про прийняття позову до розгляду та відкриття провадження у справі. Вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
07.02.2023 до суду від ЦВЛК надішов відзив на позовну заяву. У відзиві ЦВЛК проти задоволення позовних вимог заперечує.
Відзив обгрунтовано тим, що позивач звернувся з заявою про перегляд постанови ВЛК. ЦВЛК була надана відповідь, якою повідомлено, що за встановленим позивачу діагнозом спірну постанову ВЛК про ступінь придатності до військової служби, згідно довідки від 09.11.2022, прийнято вірно. Згідно з наданих позивачем до заяви документів обставин, що зумовлюють непридатність до військової служби, з виключенням з військового обліку, не вбачається. Тому відсутні підстави для проведення позивачу повторного медичного огляду ВЛК. ЦВЛК діяла правомірно, з урахуванням Закону України "Про звернення громадян", надавши позивачу відповідь листом.
09.02.2023 до суду надішла від позивача відповідь на відзив ЦВЛК, в якій позивач просить суд позовні вимоги задовольнити.
20.02.2023 до суд надішло клопотання позивача про його допит в якості свідка.
21.02.2023 до суду надішов від ВЛК відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог відповідач заперечує.
Відзив мотивовано тим, що є необгрунтованим твердження позивача, що огляд проводився щодо нього та його медичних документів поверхово та формально, оскільки доказів про це не надано. Позивачем не доведено факту отримання відповідної довідки про отримання травми при проведенні ВЛК. На військовослужбовців, які направляються на медичний огляд ВЛК у мирний час, подаються документи, які визначені п. 6.2 розділу ІІ Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних силах України. Вимог до документів на військовий час не має. Ступінь порушення функцій органів позивача внаслідок хвороби визначено вірно. Посилання на невідповідність довідки безпідставне, оскільки довідка складена за встановленою формою та у повній відповідності до вимог діючого законодавства.
24.02.2023 до суду надішли додаткові пояснення позивача у справі, в яких позивач зазначив, що стосовно способу захисту порушеного права покладається на розсуд суду.
06.03.2023 до суду надішла від позивача відповідь на відзив ВЛК, в якій позивач просить суд позовні вимоги задовольнити.
Крім того, 28.02.2023 до суду надішла заява позивача про забезпечення позову, яку 02.03.2023 ухвалою повернуто без розгляду.
03.03.2023 до суду надішла заява позивача про забезпечення позову. 07.03.2023 судом були постановлені ухвали про відмову в забезпеченні позову та про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання у справі.
08.03.2023 до суду від ЦВЛК надішли письмові пояснення.
15.03.2023 було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті, про що постановлено ухвалу.
28.03.2023 до суду від позивача надішли додаткові пояснення. Цього ж дня до суду надішла заява позивача про забезпечення позову. За результатами розгляду заяви про забезпечення позову, судом постановлено ухвалу, в якій вирішено зупинити дію спірної постанови до набрання законної сили рішенням у даній справі.
13.04.2023 судом (в режимі відеоконференції) було допитано позивача в якості свідка.
17.04.2023 до суду надішли письмові пояснення ЦВЛК.
26.04.2023 у судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити їх у повному обсязі. Судом було здійснено вихід до нарадчої кімнати до 27.04.2023, для ухвалення рішення по даній справі. 27.04.2023 суд повернувся з нарадчої кімнати та оголосив вступну та резолютивну частину рішення.
Суд звертає увагу, що розгляд справи та підготовка повного тексту рішення, здійснювався з урахуванням введення в Україні воєнного стану, ситуації, яка склалась на території Сумської області та безпосередньо міста Суми, в тому числі, частих повітрянних тривог, які перешкоджали роботі судді, вимкнень електропостачання, повідомлень про замінування суду, а також навантаження судді.
Фактичні обставини справи.
13.10.2020 позивачем було укладено контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних силах України строком на 3 роки.
09.03.2023 позивач одержав травмування під час виконання бойового завдання. Діагноз: розрив заднього рогу медіального меніску правого колінного суглобу. Поранення пов`язане з захистом Батьківщини. Зазначене підтверджується довідкою військової частини НОМЕР_2 про обставини травми № 807 від 18.10.2022 (а.с.16).
18.10.2022 військовою частиною НОМЕР_2 видано направлення № 1233 на проходження позивачем ВЛК на придатність до військової служби (а.с.99).
09.11.2022 за результатами огляду позивача (а.с.100) ВЛК військової частини НОМЕР_1 видано довідку за № 3164, в якій зазначено, що довідка про обставини травми відсутня, травма пов`язана з проходженням служби, а також визнано придатним позивача до військової служби (а.с.25).
Позивач не погодився з висновками, зазначеними у вказаній довідці та звернувся до ЦВЛК із заявою про оскарження рішення ВЛК від 24.11.2022 (а.с.84-86).
За результатами розгляду скарги позивача, ЦВЛК повідомлено позивача листом від 07.12.2022, в якому зазначено, що з наданих позивачем копій медичних документів, захворювань, які відповідно до вимог Положення зумовлюють непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку, не вбачається. Тому підстав для проведення позивачу на теперішній час повторного медичного огляду ВЛК не має (а.с.26).
Позивач вважає, що ВЛК прийняла протиправну та необ`єктивну постанову, а ЦВЛК, в порушення норм Порядку, не прийняла жодної постанови, а повідомила про результати розгляду скарги листом. Тому позивач звернувся до суду з даним позовом. Крім того, представник позивача усно зазначив, що ефективним способом захисту, на його думку, буде саме скасування судом спірного рішення ВЛК.
Висновки суду та їх мотиви.
Спірні правовідносини врегульовано, в тому числі, Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України № 402 від 14.08.2008, прийнятим на виконання вимог Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".
Суд звертає увагу, що при розгляді даної справи судом не досліджується медичний критерій (стосовно діагнозу та його правомірності, а також придатності до військової служби), а лише юридичний процедуру прийняття і відповідність спірного рішення вимогам законодавства.
Щодо правомірності постанови ВЛК.
Відповідно до норми п.1.2 глави 1 розділу І Положення військово-лікарська експертиза це зокрема медичний огляд військовослужбовців з метою визначення ступеня їх придатності до військової служби, та установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців.
Пунктом 1.1 глави 1 розділу ІІ Положення медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях у мирний та воєнний час.
Пунком 2.2 глави 2 розділу ІІ Положення передбачено що штатні ВЛК є військово-медичними установами. Штатні ВЛК комплектуються лікарями із клінічною підготовкою за однією з лікарських спеціальностей (терапія, хірургія, неврологія, психіатрія, оториноларингологія, офтальмологія, організація охорони здоров`я тощо), з досвідом роботи у військових частинах та лікувальних закладах.
Пунками 6.1-6.2 глави 6 розділу ІІ Положення передбачено що, направлення на медичний огляд військовослужбовців проводиться прямими начальниками від командира окремої частини, йому рівних та вище.
На військовослужбовців, які направляються на медичний огляд ВЛК у мирний час, подаються: направлення із зазначенням військового звання, прізвища, імені та по батькові, дати народження, місяця та року прийняття на службу, військового комісаріату, яким призваний у ЗСУ, попереднього діагнозу та мети огляду; медична книжка; військовий квиток; фотокартка 3 х 4; службова та медична характеристики; а на осіб, які направляються на огляд з приводу травм, одержаних у період проходження ними військової служби, - оригінал довідки про обставини одержання травми.
Відповідно до пунктів 6.8-6.10 глави 6 розділу ІІ Положення на осіб, які проходять медичний огляд амбулаторно, заводиться Картка обстеження та медичного огляду, при стаціонарному огляді - історія хвороби.
Огляд військовослужбовців обов`язково проводиться хірургом, терапевтом, невропатологом, окулістом, оториноларингологом (військовослужбовців-жінок - гінекологом), а за медичними показаннями - і лікарями інших спеціальностей. Обов`язково виконуються загальні аналізи крові та сечі, ЕКГ-дослідження, флюорографічне дослідження органів грудної клітини. Потребу в додатковому обстеженні визначають лікарі за медичними показанням.
При медичному огляді військовослужбовців метод індивідуальної оцінки придатності їх до військової служби повинен застосовуватись у кожному випадку. ВЛК враховує їх вік, освіту, військовий фах, підготовку, досвід, фактичну працездатність, спрямованість до подальшого проходження військової служби, думку командування і начальника медичної служби військової частини, викладені у службовій та медичній характеристиках, та можливість подальшого проходження військовослужбовцем військової служби на посаді, яка найбільше відповідає стану його здоров`я.
Медичний огляд військовослужбовців, які отримали травми, з метою визначення ступеня придатності до військової служби проводиться при визначеному лікарсько-експертному наслідку (результаті) травми.
Пунком 20.1 підрозділу 20 розділу ІІ Положення передбачено, що члени ВЛК зобов`язані дотримуватися вимог Положення. Голова або члени ВЛК відповідають за прийняте рішення та видачу документів про встановлення причинного зв`язку захворювань, поранень (контузій, травм або каліцтв).
Нормою пункту 21.1 підрозділу 21 розділу ІІ Положення передбачено, що у разі коли під час медичного огляду військовослужбовців встановлено діагноз, ВЛК встановлює причинний зв`язок захворювання, травми, контузії, каліцтва, поранення.
Отже, з наведених норм Порядку вбачається, що начальником військової частини, в якій проходить службу військовослужбовець, який отримав травму, видається направлення на ВЛК. До ВЛК подається пакет документів з довідкою про обставини одержання травми.
На ВЛК військовослужбовець обов`язково оглядається хірургом, терапевтом, невропатологом, окулістом та оториноларингологом, здає загальні аналізи крові та сечі, ЕКГ-дослідження, флюорографічне дослідження органів грудної клітини.
За результатами розгляду поданих документів та огляду особи ВЛК складається постанова за уніфікованою формою, згідно додатку 4 до Положення, в якій встановлюється причинний зв`язок травми, зокрема в таких формулюваннях: "Поранення, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини" - якщо поранення одержане під час захисту Батьківщини або "Поранення, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби" - якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, які не входять до складу діючої армії, або коли захворювання.
Як вже зазначалось, ВЛК, до складу якої входили голова комісії ОСОБА_2 та секретар комісії ОСОБА_3 , було прийнято постанову у формі довідки від 09.11.2022 № 3164, якою визнано позивача придатним до військової служби. Повноваження голови ВЛК підтверджується відповідним переліком, затвердженим головою ЦВЛК від 21.12.2021 (а.с.62).
Як вже зазначалось, спірне рішення не містить врахування довідки військової частини НОМЕР_2 про обставини травми № 807 від 18.10.2022
Під час допиту свідок - позивач по справі, повідомив суду, що необхідні документи, в тому числі і довідку про обставини травми передав секретарю ВЛК. Прізвище секретаря не пам`ятає. Після передачі документів чекав півтори години на комісію. Під час ВЛК позивач не був присутній, лікарями ВЛК не оглядався. Огляд було здійснено загальними лікарями не з числа ВЛК та за декілька тижнів до проходження ВЛК.
ВЛК вимоги ухвали суду від 13.04.2023 не виконала, факту передачі секретарю ВЛК довідки про обставини травми позивача, в силу вимог норми ч. 2 ст. 77 КАС України, не спростувала.
Тому суд вважає доведеним факт передачі позивачем вказаної довідки ВЛК. Отже, якщо щодо позивача було складено довідку про обставини травми, то ВЛК повинна її враховувати при прийнятті постанови. Проте при прийнятті постанови у формі довідки № 3164 від 09.11.2022відповідачем не було враховано довідку військової частини НОМЕР_2 № 807 від 18.10.2022 про обставини травми позивача пов`язаної із захистом Батьківщини.
Аргументи відповідачів в частині того, що не зазначення в спірній постанові довідки про обставини травми позивача жодним чином не вплинули на правомірність вказаної постанови судом не приймаються, оскільки ВЛК зобов`язана була зазначити вказану довідку та врахувати її.
Суд ще раз звертає увагу, що законодавством регламентовано чітку процедуру проведення військово-лікарської експертизи військовослужбовця ВЛК, яка передбачає здійснення медичного огляду особи відповідними лікарями за загальним переліком та лікарями інших спеціальностей за наявності медичних показань. Медичний огляд військовослужбовця повинен здійснюватися за методом індивідуальної оцінки придатності їх до військової служби, тобто з урахуванням усіх медичних показників щодо стану здоров`я особи.
Позивача мав бути оглянутий, в тому числі, лікарем - офтальмологом, для надання ним відповідного виснувку. Проте матеріали справи (картка обстеження та медичного огляду) не містить таких даних.
Тому суд критично відноситься до аргументів відповідача щодо належного медичного огляду, оскільки з картки на обстеження та медичний огляд (а.с.100) вбачається проставлення особою, без можливості їх ідентифікації, у графі офтальмолог виключно підпису без печатки, ПІБ, її посади та діагнозу, а томунезрозуміло чи взагалі оглядався офтальмологом (окулістом) позивач та які висновки з цього питання. Вказаним порушено вимоги Положення, про які було зазначено вище.
Суд зазначає, що дійсно Положенням № 402, зокрема розділом 6 цього Положення, не передбачено здійснення аналізів виключно під час відповідної процедури медогляду.
В той же час, на переконання суду, аналізи крові та сечі здані позивачем за пів року до проходження ВЛК не підтверджують дійсний стан здоров`я позивача на момент проходження ВЛК, оскільки такі дані не свідчать про об`єктивність такого огляду, та впливають на обгрунтованість рішення суб`єкта владних повноважень.
Також, суд звертає увагу, що довідка ВЛК повинна бути самодостатня, відповідати формі, при цьому особа, якої вона стосується, не повинна шукати додаткові матеріали, посади, прізвище, ім`я та по батькові посадових осіб, які видали таку довідку, тощо, оскільки це обов`язкові вимоги до індивідуального акту.
Суд погоджується з доводами позивача, що при підписанні головою ВЛК та секретарем в графі "військове звання" зазначено "працівник ЗСУ". Військові звання, передбачені ч. 2 ст. 5 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", не зазначені, а військового звання "працівник ЗСУ" не існує. Замість прізвища та ініціалів зазначені прізвище та ім`я голови ВЛК та секретаря, що також не відповідає встановленій формі, оскільки ідентифікацію уповноваженої особи можна провести за наявності лише повних даних. Крім того, в довідці повинно бути зазначено місцезнаходження комісії але такої інформації взагалі не має, навіть графи такої не передбачено в документі, хоча типовою формою такі відомості передбачені та є обов`язковою.
Суд не приймає доводів ВЛЛ, що додаток 4 є зразком, а тому певні обставини могли зазначатись за необхідності, в тому числі повне ім`я уповноважених осіб, місцезнаходження ВЛК, якщо воно відмінне від адреси госпіталю на базі якого її створено.
Крім того, враховуючи той факт, що позивач зазначає, що не був особисто присутній на ВЛК та не оглядався на ній лікарями на фактичну працездатність, а відповідач зворотнього не довів, суд вважає підтвердженим вказаний факт.
Також, цілком логічним є твердження позивача, що не можна приймати рішення про придатність особи до військової служби не бачивши таку особу при прийнятті рішення, що також враховано судом.
При цьому, суд розуміє навантаження на ВЛК в період воєнного стану в Україні та складнощі з значним об`ємом інформації, проте жодним законодавчим актом не спрощено процедуру проведення огляду, мотивувань, об`єктивності і такі ризики не можна з держави перекладати на військовослужбовця, оскільки дії суб`єкта владних повноважень повинні викликати довіру і повагу суспільства, в тому числі військовослужбовців, які захищають Батьківщину. На переконання суду, необ`єктивний огляд ВЛК під час воєнного стану може створювати ризики, як для особи, так і для інших осіб, які можуть взаємодіяти з особою, яка неоглянута належним чином.
Крім того, сам факт не врегулювання певних відносин у воєнний час, про які зазначив відповідач, не дає йому права, як суб`єкту владних повноважень, діяти на власний розсуд, оскільки, в силу норми ч. 2 ст. 19 Конституції України, ВЛК має право діяти виключно на підставі та в межах повноважень передбачених діючим законодавством.
На переконання суду, вказані вище порушення не є формальними та в своїй сукупності підтверджують протиправність спірної постанови. При цьому, ВЛК, всупереч процесуальному обов`язку, не довела суду належним чином правомірність винесення спірної постанови, оскільки саме вона повинна довести порядок процедури ВЛК та дотримання її при огляді позивача. Відзив відповідача не приймається судом до уваги, оскільки суперечить фактичним обставинам справи, які встановлені судом.
Враховуючи вищевикладене, спірна постанова є необґрунтованою та містить невірні (необ`ективні) висновки, тому суд дійшов висновку про задоволення позову в цій частині, шляхом визнання її протиправною та скасування, оскільки вона не відповідає критеріям правомірності, встановлених нормою ч. 2 ст. 2 КАС України, в тому числі, щодо обгрунтованості (не враховано всі обставини та довідки), добросовісності та розсудливості (не враховано значні розриви у часі при дослідженні аналізів, відсутній висновок окуліста, тощо), пропорційності (необгрунтованість порушує баланс ризиків, в тому числі для позивача, для держави та інших військовослужбовців).
Щодо дій ЦВЛК та ефективного способу захисту прав позивача.
Позивач просить суд зобов`язати ЦВЛК провести повторний медичний огляд позивача з метою остаточного вирішення питання щодо придатності його до військової служби, з винесенням відповідної постанови.
Як вбачається з матеріалів справи, метою звернення позивача з вимогою до ЦВЛК є перегляд законності спірної постанови ВЛК та її подальше скасування. Однак судом встановлено протиправність спірної постанови і скасовано її. Саме такий спосіб захисту позивач зазначав, як найбільш ефективний для себе.
Тому, на переконання суду, такий спосіб захисту порушеного права, як скасування спірної постнови, дійсно є максимально ефективним і сам позивач на ньому і наполягає. Отже, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні вимоги щодо зобов`язання ЦВЛК переглянути спірну постанову та задовольняє позов частково, оскільки права позивача вже захищені судом.
Крім того, з урахуванням ст. 9 КАС України, вихід за межі позовних вимог та обрання ефективного способу захисту порушеного права покладається на суд. Суд вважає, що достатнім та ефективним способом буде саме зазначений вище та звертає увагу, що у разі відсутності постанови ВЛК відносно позивача, оформленою довідкою, саме відповідач, як суб`єкт владних повноважень, повинен визначити алгоритм правомірних дій, в тому числі щодо повторного огляду позивача на підставі та у порядку, передбаченому нормами чинного законодавства.
Судові витрати.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі норми п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України ''Про судовий збір'', то розподіл витрат по сплаті судового збору судом не здійснюється.
При цьому, суд роз`яснює позивачу право на звернення до суду із клопотанням про повернення помилково сплаченого судового збору, на підставі норми ст. 7 Закону України ''Про судовий збір''.
Керуючись нормами ст.ст. 90, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд
В И Р І Ш И В:
1. Позов ОСОБА_1 до Військово-лікарської комісії Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України та Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України про визнання протиправною та скасування постанови, визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.
2. Визнати протиправною та скасувати постанову, оформлену довідкою військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України від 09 листопада 2022 року № 3164, якою ОСОБА_1 визнаний придатним до військової служби.
3. У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
4. Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.
5. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Учасники справи, яким повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
6. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено та підписано суддею 15.06.2023.
Суддя А.І. Сидорук