Справа № 400/8659/21
Суддя: Зуєва Л.Є.
Дата ухвалення: 2023-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------
У Х В А Л А

14 червня 2023 р.м. ОдесаСправа № 400/8659/21

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача - Зуєвої Л.Є.,

суддів - Коваля М.П., Турецької І.О.,

розглянувши питання про відмову у відкритті провадження за апеляційною скаргою Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 20.01.2023 року у справі №400/8659/21 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки у Миколаївській області про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 20.01.2023 року позов задоволено.

На зазначене рішення суду Південне міжрегіональне управління Укртрансбезпеки у Миколаївській області подало апеляційну скаргу, в якому просить поновити строк на апеляційне оскарження.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01.06.2023 року апеляційну скаргу залишено без руху, оскільки апелянтом пропущено строк на апеляційне оскарження, надано десять днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліків поданої апеляційної скарги.

Згідно довідки про доставку електронного листа, копія вищезазначеної ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху надійшла до електронного кабінету Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки у Миколаївській області 01.06.2023 року о 16:29.

12.06.2023 року Південне міжрегіональне управління Укртрансбезпеки у Миколаївській області на вимогу ухвали суду від 01.06.2023 року надало заяву про усунення недоліків апеляційної скарги із зазначенням підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Дослідивши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та вирішуючи питання наявності поважних причин пропуску строку звернення до суду, судова колегія зазначає наступне.

Судом встановлено, що оскаржуване рішення суду постановлено в порядку письмового провадження 20.01.2023 року, останнім днем подання апеляційної скарги є 20.02.2023 року, однак апеляційну скаргу направлено до суду 30.05.2023 року, тобто, з пропуском встановленого ч. 1 ст.295 КАС України строку.

В обґрунтування поважності пропуску строку апеляційного оскарження представник апелянта посилається на дію правого режиму воєнного стану, на звільнення з 12.04.2023 року головного спеціаліста (юриста), на дистанційну роботу відповідальної за юридичну роботу, оскільки остання територіально знаходиться в м. Херсон.

Разом з тим, згідно правових висновків Верховного Суду, зокрема викладені в постанові від 14.09.2022 року справа №160/26479/21, сам лише факт запровадження воєнного стану не може бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження судових рішень у всіх абсолютно випадках.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в умовах воєнного стану Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.

Також запроваджений дистанційний режим роботи працівників апарату не є поважними, оскільки обставини внутрішньої роботи в межах установи є суб`єктивними, адже стосуються належної організації роботи в середині установи та залежать від волі керівника та працівників, а тому не виправдовують зволікання у вчиненні процесуальних дій.

Ці ж правові висновки знайшли своє підтвердження в ухвалі Верховного Суду від 23 травня 2022 року по справі № 640/11534/21.

При цьому з наданих до клопотання доказів встановлено, що головного спеціаліста (юриста) Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки у Миколаївській області ОСОБА_2 звільнено з займаної посади лише 12.04.2023 року, однак рішення суду було прийнято у січні 2023 року, що свідчить про те, що протягом трьох місяців суб`єкт владних повноважень не вчиняв жодних дій щодо оскарження судового рішення. Також, з наданих доказів встановлено, що з 20.04.2023 року на посаду головного спеціаліста відділу координації правової роботи територіальних органі управління правової роботи територіальних органів Юридичного департаменту переведено ОСОБА_3 , однак з 20.04.2023 року протягом більш ніж один місяць представник відповідача не вчиняв жодних дій щодо оскарження рішення суду першої інстанції.

Слід зазначити, що апелянтом є суб`єкт владних повноважень, до структури якого входить цілий відділ супроводження судових спорів, керівництво якого могло і повинно було передоручити супроводження цієї справи в суді іншому працівнику.

Більш того, з наданого представником апелянта до суду копії витягу з ЄДР вбачається, що окрім особи, яка звернулась до суду з апеляційною скаргою, щонайменше 41особа мають право представляти інтереси Державної служби України з безпеки на транспорті без окремого доручення керівника в порядку самопредставництва.

Отже, вказані обставинами не є поважними, оскільки обставини внутрішньої роботи в межах установи є суб`єктивними, стосуються належної організації роботи в середині установи та залежать від волі керівника та працівників, а тому не виправдовують зволікання у вчиненні процесуальних дій.

Таким чином, неналежна організація процесу із оскарження судового рішення з боку відповідальних осіб, виникнення організаційних складнощів у суб`єкта владних повноважень для своєчасного подання апеляційної скарги є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною, є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними. Відповідач, що діє від імені держави, як суб`єкт владних повноважень, не може та не повинен намагатись отримати вигоду від організаційних складнощів, які склались у нього на поточний день, шляхом уникнення або зволікання виконання ним своїх процесуальних обов`язків, в тому числі і щодо вчасного подання апеляційної скарги.

Таким чином, доводи апелянта не свідчать про наявність поважних причин для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 20.01.2023 року.

Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються обставини, які не залежать від волі заінтересованої особи і перешкодили їй виконати процесуальні дії у межах встановленого законом проміжку часу. До їх числа відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними, та після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути піддане обмеженням, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав, або фінансовим обмеженням (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії", справа "Креуз проти Польщі").

Таким чином, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій і стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

З огляду на викладене, доводи апелянта не свідчать про наявність поважних причин для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 20.01.2023 року, а тому у відповідності до ст. 299 КАС України у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.

Колегія суддів звертає увагу на обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, на що звернуто увагу у рішенні від 07.07.1989 у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» (заява №11681/85), в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

У відповідності до п.4 ч.1 ст.299 КАС України у разі якщо скаржником у строк, визначений судом, не буде подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані судом неповажними, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 169, 296, 298, 299 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 20.01.2023 року відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач Л.Є. Зуєва
Судді М.П. Коваль І.О. Турецька