Справа № 540/259/22
Суддя: Стефанов С.О.
Дата ухвалення: 2023-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 540/259/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стефанова С.О., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Національної академії внутрішніх справ до ОСОБА_1 про відшкодування витрат пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, -

В С Т А Н О В И В :

На розгляді Одеського окружного адміністративного суду перебуває адміністративний позов Національної академії внутрішніх справ (надалі позивач) до ОСОБА_1 (надалі відповідач), в якому позивач просить:

- стягнути із ОСОБА_1 на користь Національної академії внутрішніх справ вартість витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, у сумі 29 574,40 грн. (двадцять дев`ять тисяч п`ятсот сімдесят чотири грн. 40 коп.);

- стягнути із ОСОБА_1 на користь Національної академії внутрішніх справ судові витрати.

Позиція позивача обґрунтовується наступним

Позовні вимоги мотивовані тим, що 29.09.2009 року між сторонами укладено договір про підготовку фахівця, який згодом було доповнено Додатковим договором №1 від 12.12.2012 року, відповідно до умов якого відповідач навчався за рахунок коштів державного бюджету, а після закінчення навчання повинен був відпрацювати за місцем розподілу не менше як три роки, а у разі відмови - відшкодувати фактичні витрати за період навчання. Після здобуття вищої освіти відповідача було направлено для проходження служби до НАВС, проте 15.05.2015 року ОСОБА_1 звільнено з органів внутрішніх справ за власним бажанням, тобто до спливу встановленого трирічного терміну перебування на службі по закінченню навчання. В зв`язку з цією обставиною, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь вартість витрат, пов`язаних з утриманням останнього у навчальному закладі в розмірі 29 574,40 грн.

Позиція відповідача обґрунтовується наступним

Відповідач не погоджується із заявленими позовними вимогами, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню та вважає, що право на звернення до суду у позивача по данні справі може виникнути лише у випадку відмови відповідача добровільно відшкодувати витрати.

Так, відповідач переконаний, що Національна академія внутрішніх справ була зобов`язана після отримання рапорту про відрахування позивача, здійснити розрахунком витрат, пов`язаних з його утриманням, відобразити узагальнену суму відшкодування у відповідному наказі про звільнення, а також надати час на добровільне відшкодування таких витрат.

В той же час, позивач зауважує, що він не отримував від позивача ані розрахунку суми належних до відшкодування витрат, ані пропозиції щодо відшкодування витрат, які є предметом стягнення у даній справі, у добровільному порядку.

Окрім того, відповідач переконаний, що позивачем пропущено строк на звернення до адміністративного суду із даною позовною заявою, що встановлений частиною п`ятою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідь на відзив на адміністративний позов обґрунтовано наступним

Позивач зауважує, що пропуск строків звернення до адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, відбувся з поважних причин, через об`єктивні перешкоди, які не залежали від волі позивача та які було викладено у заяві про поновлення строку звернення до адміністративного суду від 10.01.2022 року, що подавалась до Херсонського окружного адміністративного суду разом з позовною заявою.

Також позивач зауважує, що розрахунок фактичних витрат, пов`язаних з утриманням ОСОБА_1 за весь період навчання в академії, був затверджений наказом Національної академії внутрішніх справ від 14.06.2013 року № 603 та відповідною довідкою про відшкодування фактичних витрат на підготовку фахівця у Національній академії внутрішніх справ, зі змістом якою відповідача було ознайомлено під підпис.

Окрім того, позивач акцентує увагу на відображенні відповідачем факту його ознайомлення із порядком відшкодування витрат у рапорті на звільнення.

Також, позивач переконаний, що у відповідача було достатньо часу для добровільного відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у Національній академії внутрішніх справ, оскільки з первинним позовом до ОСОБА_1 . Національна академія внутрішніх справ звернулась до Херсонського міського суду Херсонської області ще 29.03.2018 року.

З огляду на викладене, позивач вважає, що відповідно до законодавства та умов договору, ОСОБА_1 зобов`язаний відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням в навчальному закладі у повному обсязі.

Процесуальні дії та клопотання учасників справи

Національна академія внутрішніх справ звернулася 11 січня 2022 року до Херсонського окружного адміністративного суду із позовною заявою про стягнення з ОСОБА_1 витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі.

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 14.01.2022 року залишено позовну заяву без руху. Надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення йому ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На виконання ухвали суду від 14.01.2022 року, позивачем 27.01.2022 року подано заяву про усунення недоліків (вхід. № 2666/22), до якої додано докази сплати судового збору.

Розпорядженням Верховного Суду від 18.03.2022 року №11/0/9-22, відповідно до ч.7 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», змінено територіальну підсудність судових справ Херсонського окружного адміністративного суду та визначено суд, якому визначається територіальна підсудність справи - Одеський окружний адміністративний суд.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.03.2023 року, адміністративну справу №540/259/22 передано на розгляд судді Стефанову С.О.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 16 березня 2023 року, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в порядку ст.262 КАС України.

03 квітня 2023 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву з додатками (вхід. №10161/23).

11 квітня 2023 року за вхід. №ЕП/12141/23 та 17 квітня 2023 року за вхід №12139/23 від позивача надійшли тотожні за змістом відповіді на відзив на позовну заяву з додатками.

Станом на 06 червня 2023 року, інших заяв по суті справи з боку сторін на адресу суду не надходило.

Вивчивши матеріали справи, а також дослідивши обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги, відзив на позовну заяву та відповідь на відзив, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

Обставини справи встановлені судом

Наказом ректора Київського національного університету внутрішніх справ від 31.07.2009 року №568 ОСОБА_1 з 01 вересня 2009 року зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання Київського національного університету внутрішніх справ (а.с.18).

29 вересня 2009 року між Київським національним університетом внутрішніх справ, комплектуючим органом - УМВС України в Херсонській області та ОСОБА_1 укладено Договір № 09-417 про підготовку фахівця у Київському національному університеті внутрішніх справ (а.с.33-36) (далі також - Договір), відповідно до умов якого відповідач у період з 1 вересня 2009 року по 14 червня 2013 року перебував на державному забезпеченні харчуванням, речовим майном, грошовим утриманням та житлом із наданням комунальних послуг.

Відповідно до пункту 1 Договору предметом останнього є підготовка за державним замовленням на денній формі навчання фахівця освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавр на напрямом (спеціальністю) Психологія.

Згідно із пунктами 2.1. - 2.1.3. Договору позивач зобов`язався забезпечити теоретичну та практичну підготовку фахівця згідно з навчальними планами та програмами і вимогами освітньо-кваліфікаційних рівнів, забезпечити курсанта харчуванням, речовим майном та грошовим утриманням за нормами, затвердженими нормативно-правовими актами України.

Так, відповідно до пункту 2.3.6. Договору, відповідач зобов`язався у разі звільнення з органів внутрішніх справ по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами передбаченими пунктом 3 Договору відшкодувати у повному обсязі фактичні витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком.

Пунктами 3.1. та 3.2. Договору передбачено, що підставою відшкодування фактичних витрат на підготовку є звільнення з органів внутрішніх справ за власним бажанням без поважних причин; через неуспішність; за порушення дисципліни. Підставою для відшкодування фактичних витрат на підготовку фахівця є відмова від подальшого проходження служби в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання.

Відповідно до пунктів 4.1., 4.2. Договору, відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з грошовим, продовольчим та речовим забезпеченням, оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. У разі дострокового розірвання договору здійснюється розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення згідно з нормами утримання на день, який зазначено в наказі про відрахування з навчального закладу та звільнення з органів внутрішніх справ.

Згідно п. 4.4. Договору у разі відмови відповідача добровільно відшкодувати витрати стягнення їх суми здійснюється в судовому порядку.

Відповідно до розпорядження Кабінету міністрів України від 27.08.2010 року №1709-р «Про реорганізацію деяких вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ» КНУВС реорганізовано в Національну академію внутрішніх справ, відповідно до якого останній є правонаступником КНУВС, що підтверджується статутом НАВС, затвердженого наказом МВС України від 17.11.2010 року №555

Додатковим договором №1 до Договору № 09-417 від 29.09.2009 року про підготовку фахівця у Київському національному університеті внутрішніх справ від 12.12.2012 року, погоджено назву виконавця «Київський національний університет внутрішніх справ» замінити на «Національну академію внутрішніх справ» (а.с.32).

Крім того, 10 січня 2013 року додатковим договором №1/2 до Договору було внесено зміни в частині заміни замовника з УМВС України в Херсонській області на Національну академію внутрішніх справ (а.с.39-40).

Наказом Національної академії внутрішніх справ від 14 червня 2013 року №603 відповідачу присвоєно кваліфікацію бакалавра права освітньо-кваліфікаційного рівня «Бакалавр» за напрямом підготовки «Психологія» та видано диплом бакалавра (а.с.9).

Після здобуття вищої освіти, відповідно до умов Договору відповідача розподілено та направлено для подальшого проходження служби до Національної академії внутрішніх справ.

Так, наказом Національної академії внутрішніх справ від 21 червня 2013 року №73 о/с відповідача з 15 червня 2013 року призначено на посаду інспектора (за рахунок посади старшого інспектора) відділення соціально-гуманітарної роботи навчально-наукового інституту підготовки фахівців для експертно-криміналістичних підрозділів (а.с.44).

Наказом Національної академії внутрішніх справ від 15 травня 2015 року №59 о/с (а.с.31) відповідача звільнено з ОВС відповідно до підпункту «ж» пункту 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ на підставі поданого ним рапорту за власним бажанням (а.с.38).

Відповідно до Довідки про відшкодування фактичних витрат на підготовку фахівця у Національній академії внутрішніх справ, розмір фактичних витрат, пов`язаних з навчанням ОСОБА_1 у навчальному закладі склав 29574,40 грн.. З вказаною довідкою ОСОБА_1 ознайомлений особисто, про що свідчить його особистий підпис (а.с.19).

Згідно довідки про розрахунок фактичних витрат, пов`язаних з утриманням рядового міліції ОСОБА_1 за період навчання з 01.09.2009 року по 14.06.2013 року, фактичні витрати складаються із: грошове забезпечення 10400,31 грн. (без врахування періоду з 01.09.2009 р. по 31.08.2010 р.); продовольче забезпечення - 6875,86 грн.; речове забезпечення - 2521,65 грн.; оплата комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв - 9776,58 грн. (без врахування періоду з 01.09.2009 р. по 31.08.2010 р.) (а.с.20).

Однак у встановлений строк, витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, відповідач добровільно не відшкодував.

Зазначене стало підставою для звернення Національної академії внутрішніх справ з даним адміністративним позовом до суду.

Релевантні джерела права та висновки суду

Спірні правовідносини врегульовано Цивільним кодексом України (далі також - ЦК України), Законом України від 20.12.1990 року №565-XII «Про міліцію» (далі також - Закон №565, втратив чинність 07.11.2015 року), Законом України від 02.07.2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі також - Закон №580), Законом України від 17.01.2002 року № 2984-III «Про вищу освіту» (далі також - Закон №2984, втратив чинність 06.09.2014 року), Порядком відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.2007 року №313 (далі також - Порядок №313), наказом МВС України від 14.05.2007 року №150 «Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України», зареєстрованим Міністерством юстиції України 29.05.2007 року за №547/13814 (далі також - Типовий договір).

Згідно з частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

При вирішенні справи судом застосовуються нормативно-правові акти та підзаконні акти в редакції, чинній на день виникнення спірних правовідносин.

Щодо строку звернення позивача до суду із цією позовною заявою в порядку адміністративного судочинства України, суд зауважує наступне.

Відповідно до частини четвертої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Згідно з частиною п`ятою статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Частинами першою, п`ятою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

З матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_1 звільнено з ОВС на підставі поданого ним рапорту за власним бажанням (підпункт «ж» пункту 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ) наказом Національної академії внутрішніх справ від 15 травня 2015 року №59 о/с, в той час, як позовну заяву позивачем надіслано до Херсонського міського суду Херсонської області 29.03.2018 року.

Отже, фактично строк пред`явлення позовної заяви про стягнення фактичних витрат пов`язаних з утриманням відповідача у навчальному закладі, сплив 15.06.2016 року.

Разом з тим, суд враховує, що на день пред`явлення позовної заяви за судовою практикою Верховного Суду України, розгляд категорії спорів про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі (зокрема, у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України), здійснювався у порядку цивільного судочинства.

Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Таким чином, оскільки позивачем подано позовну заяву в межах трирічного строку, заочним рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 15.08.2018 року вирішено позовні вимоги у справі №766/5810/18 по суті.

Однак, в подальшому, ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 22.11.2021 року задоволено заяву ОСОБА_1 та скасовано заочне рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 15.08.2018 року у справі №766/5810/18. Призначено розгляд справи №766/5810/18 у загальному порядку за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 06.12.2021 року закрито провадження у справі за позовом Національної академії внутрішніх справ до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням в навчальному закладі у зв`язку із зміною юрисдикції таких спорів.

Так, постановою від 12.12.2018 року у справі № 804/285/16 Велика Палата Верховного Суду відступила від своїх попередніх висновків, викладених у постановах від 14.03.2018 року у справі № 461/5577/15-ц і від 31.10.2018 року у справі № 820/5761/15, з метою формування єдиної правозастосовної практики щодо поширення юрисдикції адміністративних судів на зазначені публічно-правові спори як спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Отже, оскільки зміна судової практики щодо поширення адміністративної юрисдикції на категорію справи, що розглядається, відбулася у 2018 році, враховуючи, що ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 06.12.2021 року закрито провадження у справі за позовом Національної академії внутрішніх справ до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням в навчальному закладі у зв`язку із необхідністю розгляду даного спору у порядку адміністративного судочинства, зважаючи на звернення позивача із даною позовною заявою до Херсонського окружного адміністративного суду із додержанням положень ч. 5 ст. 122 КАС України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування наслідків пропуску процесуального строку звернення до адміністративного суду із цією позовною заявою, передбачені статтею 123 Кодексу адміністративного судочинства України та про подальший її розгляд по суті позовних вимог.

Вирішуючи справу по суті, суд дійшов наступних висновків.

Особливості відшкодування витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ, врегульовувались Законом України «Про міліцію» та Порядком відшкодування витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ, що був затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.2007 №313, які були чинними на момент виникнення спірних правовідносин, а тому підлягають аналізу.

Водночас, слід врахувати, що Закон України «Про міліцію» втратив чинність 07.11.2015 року у зв`язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію», а Порядок №313 20.04.2017 року в зв`язку із затвердженням Кабінетом Міністрів України 12.04.2017 року нового Порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських за №261.

Особливості підготовки фахівців у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України визначалися ст.18 Закону України «Про міліцію».

Так, частинами 5, 7 згаданої статті вказаного Закону передбачалося, що підготовка фахівців у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України за державним замовленням здійснюється на підставі договору про навчання, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням, управлінням МВС в Автономній Республіці Крим, області, місті Києві або Севастополі чи на транспорті та особою, яка навчається. Типову форму договору затверджує МВС за погодженням з центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки. Курсанти вищих навчальних закладів МВС у разі дострокового розірвання договору через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість чи в разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення вищого навчального закладу, а також особи начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу МВС за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують МВС витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Подібні приписи містяться і у ст.74 Закону «Про Національну поліцію».

Пунктом 1 Порядку №313, передбачалося, що цей Порядок визначає механізм відшкодування особами, які навчалися за державним замовленням у вищих навчальних закладах МВС, витрат, пов`язаних з їх утриманням у таких закладах, у разі:

дострокового розірвання договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість;

відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення навчального закладу;

звільнення осіб начальницького складу органів внутрішніх справ із служби протягом трьох років після закінчення навчального закладу за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни.

Пунктом 3 Порядку №313 було визначено, що витрати відшкодовуються згідно з договором про підготовку фахівця в навчальному закладі, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням або управлінням МВС та особою. Типову форму договору затверджує МВС за погодженням з МОН.

Розрахунок фактичних витрат здійснюється відповідно до норм утримання у вищому навчальному закладі (п.4 Порядку №313).

Пунктом 6 Порядку №313 передбачалося, що у разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. У разі поновлення на навчанні особи, що була відрахована з навчального закладу, стягнення суми витрат припиняється.

Аналіз наведених вище приписів свідчить про те, що з метою підготовки фахівців у вищих навчальних закладах, що перебували у віданні МВС України, між навчальним закладом, головним управлінням, управлінням МВС в Автономній Республіці Крим, області, місті Києві або Севастополі чи на транспорті та особою, яка навчається, укладався договір про навчання. Такі особи перебували на повному державному утриманні. Разом із тим, передбачалися випадки, за яких особа, яка проходила навчання, повинна була відшкодувати Міністерству внутрішніх справ витрати, що були понесені ним на утримання таких осіб. Одним із таких випадків було й звільнення осіб начальницького складу органів внутрішніх справ із служби протягом трьох років після закінчення навчального закладу за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни.

З матеріалів справи судом встановлено, що між Київським національним університетом внутрішніх справ, УМВС України в Херсонській області та ОСОБА_1 укладено Договір № 09-417 про підготовку фахівця у Київському національному університеті внутрішніх справ (а.с.33-36) (далі також - Договір).

Відповідно до пункту 1 Договору предметом останнього є підготовка за державним замовленням на денній формі навчання фахівця освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавр на напрямом (спеціальністю) Психологія.

Згідно із пунктами 2.1. - 2.1.3. Договору позивач зобов`язався забезпечити теоретичну та практичну підготовку фахівця згідно з навчальними планами та програмами і вимогами освітньо-кваліфікаційних рівнів, забезпечити курсанта харчуванням, речовим майном та грошовим утриманням за нормами, затвердженими нормативно-правовими актами України.

Так, відповідно до пункту 2.3.6. Договору, відповідач зобов`язався у разі звільнення з органів внутрішніх справ по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами передбаченими пунктом 3 Договору відшкодувати у повному обсязі фактичні витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком.

Пунктами 3.1. та 3.2. Договору передбачено, що підставою відшкодування фактичних витрат на підготовку є звільнення з органів внутрішніх справ за власним бажанням без поважних причин; через неуспішність; за порушення дисципліни. Підставою для відшкодування фактичних витрат на підготовку фахівця є відмова від подальшого проходження служби в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання.

Відповідно до пунктів 4.1., 4.2. Договору, відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з грошовим, продовольчим та речовим забезпеченням, оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. У разі дострокового розірвання договору здійснюється розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення згідно з нормами утримання на день, який зазначено в наказі про відрахування з навчального закладу та звільнення з органів внутрішніх справ.

Аналогічні положення щодо укладення договору та обов`язку відшкодування витрат за навчання у разі дострокового звільнення містяться у Типовому договорі затвердженому наказом МВС України від 14.05.2007 року №150 «Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України», зареєстрованого Міністерством юстиції України 29.05.2007 року за №547/13814.

Також, зазначений механізм відшкодування витрат визначено Порядком відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.2007 року №313.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 27.08.2010 року №1709-р «Про реорганізацію деяких вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ» КНУВС реорганізовано в Національну академію внутрішніх справ, відповідно до якого останній є правонаступником КНУВС, що підтверджується статутом НАВС, затвердженого наказом МВС України від 17.11.2010 року №555.

Наказом Національної академії внутрішніх справ від 14 червня 2013 року №603 відповідачу присвоєно кваліфікацію бакалавра права освітньо-кваліфікаційного рівня «Бакалавр» за напрямом підготовки «Психологія» та видано диплом бакалавра та згідно з умовами Договору направлено для подальшого проходження служби до Національної академії внутрішніх справ на посаду інспектора (за рахунок посади старшого інспектора) відділення соціально-гуманітарної роботи навчально-наукового інституту підготовки фахівців для експертно-криміналістичних підрозділів (а.с.44).

Таким чином, за умовами Договору, три роки після закінчення навчання спливають 15.06.2016 року.

З матеріалів справи судом встановлено, що наказом Національної академії внутрішніх справ від 15 травня 2015 року №59 о/с (а.с.31) відповідача звільнено з ОВС відповідно до підпункту «ж» пункту 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ на підставі поданого ним рапорту за власним бажанням (а.с.38).

Отже, в порушення умов договору відповідач до спливу встановленого договором трирічного терміну перебування на службі після навчання, звільнився за власним бажання, тим самим порушив умови договору та, як наслідок, має відшкодувати навчальному закладу фактичні витрати, пов`язані із його утриманням.

Відповідно до пункту 4.4. Договору, у разі відмови Особи добровільно відшкодувати витрати, стягнення їх суми здійснюється у судовому порядку.

Водночас, суд зазначає, що Законом України «Про міліцію», Порядком №313, а також Договором № 09-417 про підготовку фахівця у Київському національному університеті внутрішніх справ (а.с.33-36), визначено чіткі підстави для відшкодування особою фактичні витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком, серед яких і звільнення осіб начальницького складу органів внутрішніх справ із служби протягом трьох років після закінчення навчального закладу за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, а тому позовні вимоги щодо відшкодування відповідачем відповідних витрат є обгрунтованими.

Визначаючись з приводу розміру відшкодування відповідних витрат, суд враховує, що згідно довідки про розрахунок фактичних витрат, пов`язаних з утриманням рядового міліції ОСОБА_1 за період навчання з 01.09.2009 року по 14.06.2013 року (без врахування періоду з 01.09.2009 р. по 31.08.2010 р.) (а.с.20) та довідки про відшкодування фактичних витрат на підготовку фахівця у Національній академії внутрішніх справ, розмір фактичних витрат, пов`язаних з навчанням ОСОБА_1 у навчальному закладі склав 29 574,40 грн..

Під час розрахунку фактичних витрат на утримання курсантів в НАВС використовували положення вищевказаного Порядку № 313.

Суд відхиляє доводи відповідача про те, що ним фактично не було отримано розрахунок суми належних до відшкодування витрат, адже відповідача, під особистий підпис, було повідомлено про витрати НАВС у розмірі 29 574,40 грн., про що свідчить його особистий підпис у довідці про відшкодування фактичних витрат на підготовку фахівця у Національній академії внутрішніх справ (а.с.19).

Щодо тверджень відповідача про обов`язок позивача запропонувати відповідачу добровільно відшкодувати витрати, які є предметом стягнення у даній справі, суд зауважує, що умовами Договору, положеннями Типового Договору не передбачено визначеного терміну добровільного відшкодування витрат.

Разом з тим, суд зауважує, що укладаючи договір, позивач, підписуючи останній, є ознайомленим та погоджується із умовами добровільного відшкодування фактичних витрат на утримання у навчальному закладі у разі його дострокового розірвання через невиконання умов Договору, зокрема, у зв`язку із звільненням з органів внутрішніх справ за власним бажанням протягом перших трьох років.

В той же час, суд констатує, що положення Порядку №313, які були чинними на момент виникнення спірних правовідносин, вимог щодо направлення повідомлення та строку на добровільне відшкодування витрат не містять.

Стосовно позиції відповідача, що він не відмовлявся добровільно відшкодувати суми витрат на його утримання в НАВС суд відзначає, що доказів, які б спростовували факт існування за ним заборгованості у розмірі 29 574,40 грн. протягом восьми років та станом на час розгляду даної справи позивачем не надано. В той же час, відповідачем не вчинялось будь-яких дій для відшкодування витрат за навчання після звільнення з органів внутрішніх справ.

Згідно з частинами першою, четвертою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

До договорів, що укладаються більш як двома сторонами (багатосторонні договори), застосовуються загальні положення про договір, якщо це не суперечить багатосторонньому характеру цих договорів.

Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Таким чином, встановлені судом обставини свідчать про те, що витрати, пов`язані з утриманням відповідача під час навчання у НАВС, в розмірі 29 574,40 грн. не відшкодовані, а тому такі підлягають до стягнення в судовому порядку.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, не спростовані відповідачем, а отже підлягають до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом враховується, що згідно з пунктом 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Розподіл судових витрат

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що відповідно до ч.2 ст.139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, та відповідно відсутні підстави для стягнення з відповідача витрати зі сплати судового збору у розмірі 2481,00 грн..

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 12, 14, 44, 139, 242-246, 255 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Національної академії внутрішніх справ до ОСОБА_1 про відшкодування витрат пов`язаних з утриманням у навчальному закладі задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Національної академії внутрішніх справ (Код , IBAN UA1000175 в ДКС України, м. Київ, МФО 820172) вартість витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, у сумі 29 574,40 грн. (двадцять дев`ять тисяч п`ятсот сімдесят чотири грн. 40 коп.).

Рішення набирає законної сили згідно ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 та п.15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено, згідно ст.295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Національна академія внутрішніх справ (пл. Солом`янська, 1, м. Київ, 03035, ).

Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Суддя С.О. Cтефанов