Справа № 440/14658/21
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2023-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2023 р.Справа № 440/14658/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Любчич Л.В.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Спаскіна О.А. ,

за участю секретаря судового засідання Токар А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21.11.2022, головуючий суддя І інстанції: Н.Ю. Алєксєєва, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, повний текст складено 30.11.22 по справі № 440/14658/21

за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Глобинський переробний завод"

до Північного міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Глобинський переробний завод" (далі - позивач, ТОВ Глобинський переробний завод"), звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі - відповідач, ПМУ ДПС по роботі з ВПП), в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 19.10.2021 №2.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2022 року задоволено позов.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ПМУ по роботі з ВПП від 19 жовтня 2021 року №2.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь ТОВ "Глобинський переробний завод" судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 22700,00 грн.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначив, що податковим органом за результатами проведеної перевірки складено акт № 213/35-00-07-02-05/30547403 від 16 червня 2021 року та оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 19 жовтня 2021 року №2, яким ТОВ "Глобинський переробний завод" зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 7 966 459 грн та нараховано штрафні санкції у розмірі 3 983 229,50 грн. Зазначив, що в ході проведеної перевірки встановлено нереальний характер господарських операцій позивача з придбання сої у ТОВ «Благодійний союз», ФГ «Агро Плюс», ПП «ЗОРЯ Р», ТОВ «ОДА-ТРЕЙД» проведених у березні 2021 року на загальну суму 7 966 459грн. Вказав, що перевіркою встановлено факт неможливості здійснення вказаними суб`єктами господарювання господарських операцій у зв`язку з відсутністю у останніх матеріально-технічної та технологічної можливості вирощування та збору врожаю сої в 2020 році, перевезення, тимчасового зберігання відповідних обсягів сільськогосподарської продукції. Покликався на наявність негативної податкової інформації по контрагентам позивача - ТОВ «Благодійний союз», ФГ «Агро Плюс», ПП «ЗОРЯ Р», ТОВ «ОДА-ТРЕЙД» та контрагентам контрагентів позивача.

19.04.2023 на адресу суду від представника позивача надійшов відзив, в якому він просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21.11.2022 по справі №480/14658/21 без змін.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та відзиві на неї, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом були встановлені наступні обставини.

ТОВ "Глобинський переробний завод" () зареєстроване як юридична особа 20 липня 1999 року, перебуває на податковому обліку в ПМУ ДПС по роботі з великими платниками податків, та є платником податку на додану вартість з 12 серпня 1999 року.

Основним видом діяльності ТОВ "Глобинський переробний завод" є: 10.41 Виробництво олії та тваринних жирів.

У період з 25 травня 2021 року по 15 червня 2021 року, на підставі направлень від 25 травня 2021 року № 81/35-00-07, № 80/35-00-07, наказу від 18 травня 2021 року № 49-п, ПМУ ДПС по роботі з великими платниками податків проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "Глобинський переробний завод" щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за березень 2021 року від`ємного значення з податку на додану вартість у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету.

За результатами перевірки складено акт № 213/35-00-07-02-05/30547403 від 16.06.2021, яким встановлено порушення ТОВ "Глобинський переробний завод":

- пункту 198.1, пункту 198.3, пункту198.5, пункту 198.6 статті 198, пункту 200.1, пункту 200.4 статті 200, пункту 201.1 статті 200 Податкового кодексу України (далі - ПК України) від 02 грудня 2010 року № 2755-VI, що призвело до завищення суми ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на 8 086 909,00 грн;

- пункту 198.1, пункту 198.3, пункту198.5, пункту 198.6 статті 198, пункту 200.1, пункту 200.4 статті 200, пункту 201.1 статті 200 ПК України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI, що призвело до завищення від`ємного значення з ПДВ, що зараховується до складу наступного звітного періоду, на суму 5 303 013,00 грн;

- пункту 201.1, 201.10 статті 201 ПК України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI, що призвело до відсутності реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкової накладної на суму запасів, що не призначаються для використання в господарській діяльності в межах оподаткованих операцій на загальну суму ПДВ 120 450,00 грн.

На підставі висновків акту № 213/35-00-07-0/30547403, контролюючим органом складено, зокрема, податкове повідомлення-рішення від 02.08.2021 № 2, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість задекларовану на рахунок платника у банку на 8 086 909,0 грн та застосовано штрафні санкції на 4 043 454,50 грн.

Висновки акту перевірки, в тому числі податкове повідомлення-рішення від 02.08.2021 № 2, були оскаржені позивачем в адміністративному порядку та скасовані рішенням Державної податкової служби України від 12.10.2021 №23210/6/99-00-06-01-02-06 в частині заниження податкових зобов`язань на суму списання сировинних страт, як таких, що не можуть бути використані у межах господарської діяльності платника та у відповідній частині штрафні санкції.

На підставі рішення ДПС України від 12.10.2021 №23210/6/99-00-06-01-02-06 відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення №2 від 19.10.2021, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість задекларовану на рахунок платника у банку на 7 966 459 грн та нараховано штрафні санкції у розмірі 3 983 229,50 грн.

Позивач, не погоджуючись із податковим повідомленням-рішенням ПМУ ДСП по роботі з ВПП від 19 жовтня 2021 року № 2, звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що у діях ТОВ "Глобинський переробний завод" відсутні порушення податкового законодавства, визначені в акті перевірки № 213/35-00-07-02-05/30547403 від 16.06.2021, на підставі висновків якого, з урахуванням рішення ДПС України від 12.10.2021 №23210/6/99-00-06-01-02-06, відповідачем прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення №2 від 19.10.2021, яким ТОВ "Глобинський переробний завод" зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість задекларовану на рахунок платника у банку на 7 966 459 грн та нараховано штрафні санкції у розмірі 3 983 229,50 грн.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та зазначає.

Спірні правовідносини виникли на підставі висновків податкового органу про те, що господарські операції ТОВ "Глобинський переробний завод" з контрагентами - ТОВ "Благодійний Союз" і ФГ «Агро Плюс», ПП «ЗОРЯ Р» та ТОВ «ОДА-ТРЕЙД», не носили реального характеру та безпідставно відображені у податковій звітності позивача з ПДВ, та як наслідок, податковий орган вважав, що позивач завищив суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, заявленого ним у податковій декларації з ПДВ за березень 2021 року.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає ПК України, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

Предметом оскарження у справі є податкове повідомлення-рішення ПМУ ДПС по роботі з великими платниками податків №2 від 19.10.2021, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість задекларовану на рахунок платника у банку на 7 966 459 грн та нараховано штрафні санкції у розмірі 3 983 229,50 грн.

Згідно вимог ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів осіб і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, під час розгляду спорів щодо оскарження рішень (дій) суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення (дії) на їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, установлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Колегія суддів, перевіряючи оскаржуване податкове повідомлення - рішення на відповідність наведеним вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, а також подані сторонами по справі докази, зазначає.

Відповідно до підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом193.1 статті 193цьогоКодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Згідно пункту 198.2. статті 198 ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до пункту198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом201.11 статті 201цьогоКодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до п. 200.1. ст. 200 ПК України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно з п.200.4. ст. 200 ПК України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно допункту200-1.3статті 200-1цьогоКодексуна момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу; б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно допункту200-1.3статті 200-1цьогоКодексуна момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п.201.1. ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата складання податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу); д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД, для послуг - код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг; платники податків, крім випадків постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, мають право зазначати код товару згідно з УКТ ЗЕД або код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг неповністю, але не менше ніж чотири перших цифри відповідного коду; й) індивідуальний податковий номер.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 № 996-XIV(далі-Закон № 996) господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податку.

За приписами ч. 1 ст. 9 Закону № 996 підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Частиною 2 ст. 9 Закону № 996 передбачено перелік обов`язкових реквізитів, які має містити первинний документ, зокрема це: назва документа (форми); дата і місце складання; назва підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з пунктом 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 року за №168/704, первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у грошовому та за можливості у натуральних вимірниках), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Надаючи оцінку висновкам податкового органу про те, що господарські операції ТОВ "Глобинський переробний завод" з контрагентами - ТОВ "Благодійний Союз" і ФГ «Агро Плюс», ПП «ЗОРЯ Р» та ТОВ «ОДА-ТРЕЙД» не носили реального характеру та безпідставно відображені у податковій звітності позивача з ПДВ, колегія суддів зазначає наступне.

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «Благодійний Союз».

З матеріалів справи судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що між ТОВ "Благодійний Союз" (постачальник) та ТОВ "Глобинський переробний завод" (покупець) було укладено низку договорів поставки, зокрема, №38/02/2021-С від 26.02.2021, № 02/03/2021-С від 02.03.2021, №18/03/2021-С від 19.03.2021, №25/03/2021-С від 26.03.2021, відповідно до умов яких (всі договори поставки мають ідентичні умови крім кількості товару, ціни та строків поставки товару) постачальник зобов`язується в порядку на умовах, визначених договором, поставити та передати у власність покупцю сою, врожаю 2020 року, насипом, а покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених договором, прийняти товар та оплатити його вартість. Постачальник гарантує покупцеві, що він є власником товару і має повне право розпоряджатися товаром, в тому числі відчужувати його. Товар не знаходиться у заставі, в тому числі податковій; треті особи не мають жодних прав чи вимог щодо товару; товар, вирощений на території України, крім тимчасово окупованих територій, якщо постачальник є виробником. Поставка товару за вказаними вище договорами здійснюється на умовах DAP (поставка до місця призначення) ТОВ "Глобинський переробний завод", що знаходиться за адресою: 39000, Полтавська область, Глобинський район, м. Глобине, вул. Володимирівська, 203, відповідно до правил ІНКОТЕРМС (в редакції 2010 року). Приймання-передача товару за кількістю і якістю здійснюється на умовах вказаних договорів, товар приймається покупцем: по кількості - відповідно до видаткової накладної; по якості - відповідно до висновку виробничої лабораторії заводу.

За результатами здійснення постачання товару (сої, врожаю 2020 року, насипом) ТОВ "Благодійний Союз" виписало на адресу позивача видаткові накладні: № 194 від 01.03.2021, № 195 від 02.03.2021, № 196 від 02.03.2021, № 201 від 03.03.2021, № 204 від 05.03.2021, № 217 від 19.03.2021, № 218 від 20.03.2021, № 219 від 21.03.2021, № 220 від 22.03.2021, № 221 від 23.03.2021, № 228 від 24.03.2021, № 233 від 25.03.2021, № 234 від 26.03.2021, №235 від 27.03.2021, №236 від 28.03.2021, №237 від 28.03.2021, № 238 від 29.03.2021, № 251 від 30.03.2021, № 253 від 30.03.2021, № 252 від 31.03.2021. (т. 5 а.с. 145-164)

Колегія суддів, дослідивши вказані видаткові накладні встановила, що вони відповідають вимогам Закону № 996 та Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 року за №168/704, оскільки містять усі належні реквізити первинного документу.

На підтвердження наявності підстав для формування податкового кредиту за операціями проведеними з ТОВ «Благодійний Союз» позивачем надано до матеріалів справи копії податкових накладних, які складені ТОВ «Благодійний Союз» та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних (надалі - ЄРПН), що не заперечується відповідачем, та в акті перевірки, а також в оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні відсутні будь-які зауваження відповідача до форми та змісту вказаних податкових накладних.

Розрахунок за придбаний товар здійснено у безготівковій формі, що підтверджується рахунками на оплату та платіжними дорученнями.

Факт транспортування придбаного товару підтверджується наданими позивачем товарно-транспортними накладними разом із посвідченнями водіїв та свідоцтвами про реєстрацію транспортних засобів (т. 4 а.с. 125-250, т. 5 а.с. 1-33).

Дослідивши товарно-транспортні накладні, колегія суддів встановила, що вони відповідають Правилам перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, а саме містять інформацію про автомобільного перевізника, замовника вантажоодержувача та вантажовідправника, адресу навантаження та розвантаження товару, найменування вантажу, печатки в графах "відпуск дозволив", "здав" та "прийняв".

Згідно Журналу реєстрації автомобільного транспортну наявні записи про заїзд вантажного автомобільного транспорту, яким доставлявся товар від ТОВ "Благодійний Союз" на територію ТОВ "Глобинський переробний завод". (т. 2 а.с. 1-81)

Крім того, факт надходження на територію (склад) ТОВ «Глобинський переробний завод» товару поставленого ТОВ "Благодійний Союз" підтверджується витягом із Журналу реєстрації вантажів на автомобільних вагах (надходження), який включає інформацію щодо реквізитів ТТН, державного номера автомобілів, якими доставлено товар, ваги вантажу, якісні характеристики товару, що надійшов. (т. 5 а.с. 34-43)

На підтвердження проведення аналізу якісних характеристик поставленого ТОВ "Благодійний Союз" товару позивачем надано: картки аналізу зерна, Журналу реєстрації лабораторних аналізів середньодобових проб при прийманні зерна (т. 5 а.с. 44-124, т. 2 а.с. 82-92).

Посилання апелянта, щодо відсутності у ТОВ "Благодійний Союз" достатньої кількості земельних ділянок та відсутність факту вирощування сої, що реалізована ТОВ "Глобинський переробний завод ", колегія суддів вважає неоьгрунтованими, оскільки згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в користуванні ТОВ "Благодійний Союз" наявні земельні ділянки сільськогосподарського призначення.

Відповідно до Звітів про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду у 2020 році загальна кількість зібраної ТОВ "Благодійний Союз" у 2020 році сої становить 108 216,50 центнер (10821,65 тон) у тому числі:

- у Черняхівському районі Житомирської області посівні площі сої склали 344,66 га, обсяг зібраного урожаю 12 070,80 ц.

- в Овруцькому районі Житомирської області посівні площі сої склали 980,20 га, обсяг зібраного урожаю 34 307 ц.

- у Радомишльському районі Житомирської області посівні площі сої склали 995,34 га, обсяг зібраного урожаю 34 836,90 ц.

- у Народицькому районі Житомирської області посівні площі сої склали 523,14 га, обсяг зібраного урожаю 18 309,90 ц.

- у Малинському районі Житомирської області посівні площі сої склали 248,34 га, обсяг зібраного урожаю 8 691,90 ц.(т. 4 а.с. 35-94)

Доводами апелянта про неможливість ТОВ «Благодійний Союз» поставити позивачеві весь обсяг придбаної сої у березні 2021 року з огляду на відсутність у податкового органу інформації про придбання у 2020 році ТОВ «Благодійний Союз» сої є неповними та помилковими, оскільки податковим органом не досліджувалося придбання ТОВ «Благодійний Союз» у період з січня по березень 2021 році, натомість відповідно до наданої позивачем копії договору поставки № 01/02/2021 від 01.02.2021 укладеного між ТОВ «ФАБУЛА ТРЕЙД КОМПАНІ» та ТОВ «Благодійний Союз», останнє придбало в березні 2021 року сою в кількості 2 611 тон, що підтверджується видатковими накладними та товарно-транспортними накладними. (т.3 а.с. 184-250, т. 4 а.с. 1 - 34). У свою чергу, матеріали справи свідчать, що позивач придбав у ТОВ "Благодійний Союз" в березні 2021 року 2 510,46 тон сої.

На підтвердження наявності в оренді ТОВ "Благодійний Союз" майна для здійснення виробничої діяльності позивачем надано суду договір оренди укладений між ТОВ "Благодійний Союз" і ТОВ "Інвестбудагро", відповідно до якого у користуванні ТОВ «Благодійний союз» перебувають на праві оренди нежитлові приміщення розміщені за адресою: Житомирська область, Радомишлький район, с. Мала Рача, вул. Заводська, 1, а саме: нежитлові приміщення шохи, нежитлове приміщення складу паливно-мастильних матеріалів, нежитлове приміщення головного корпусу, нежитлове приміщення вагової лабораторії, нежитлове приміщення контрольно-пропускного пункту. Також позивачем було надано копію акту приймання-передачі вказаних нежитлових приміщень.(т. 2 а.с. 10-115)

Щодо доводів апелянта стосовно неможливості підтвердження транспортування товару від постачальника до позивача з огляду на недоліки ведення господарської діяльності перевізником, колегія суддів зауважує, що по спірним господарським операціям замовником та вантажовідправником виступав саме ТОВ "Благодійний Союз".

Беручи до уваги те, що замовником перевезення та вантажовідправником товару виступав контрагент позивача, який і виписував товарно-транспортні накладні, ТОВ "Глобинський переробний завод" не може нести відповідальність за рух придбаного товару, вибір автомобільного перевізника чи то недоліки заповнення таких товарно-транспортних накладних.

Також, колегія суддів звертає увагу, що здійснення господарської діяльності контрагентом контрагента позивача не може мати наслідків для останнього, оскільки законодавством не передбачений обов`язок суб`єкта підприємницької діяльності бути обізнаним із особливостями господарювання контрагентів, та їх контрагентів по ланцюгу постачання, у зв`язку чим вказує, що посилання податкового органу на можливо неправомірну діяльність ТОВ «ВТП», яке мало невстановлені в акті перевірки відносини з контрагентом контрагента позивача - ТОВ «Транс Логістик Україна» не мають жодного значення у цій справі.

Щодо посилань контролюючого органу на те, що стосовно контрагента позивача - ТОВ "Благодійний Союз" ухвалювалися рішення про його відповідність п. 8 Критеріїв ризиковості колегія суддів встановила з Єдиного державного реєстру судових рішень, що Окружним адміністративним судом у справі № 640/7221/20 відповідне рішення від 18.03.2020 № 107431 було скасовано у судовому порядку. Також акт перевірки містить інформацію про виключення ТОВ "Благодійний Союз" з переліку ризикових підприємств на підставі власного рішення уповноваженого органу ДПС № 3546 від 14.05.2020.

При цьому, колегія суддів зауважує, що відповідачем не надано жодних доказів повторного включення ТОВ "Благодійний Союз" до переліку ризикових підприємств після ухвалення рішення уповноваженого органу ДПС № 3546 від 14.05.2020.

Обставини неврахування таблиць даних платника податку - ТОВ "Благодійний Союз" не має жодного значення при вирішенні цієї справи, оскільки в силу приписів п. 12 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 р. № 1165, є правом платника податку ТОВ "Благодійний Союз", а не його обов`язком ТОВ "Благодійний Союз", та не має жодних юридичних наслідків для позивача у цій справі.

Щодо взаємовідносин позивача з ФГ «Агро Плюс».

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції ФГ «Агро Плюс» та ТОВ «Глобинський переробний завод укладено договори поставки № 35/02/2021-С від 23.02.2021, №12/03/2021-С від 17.03.2021, № 21/03/2021-С від 22.03.2021, відповідно до умов яких (всі договори поставки мають ідентичні умови крім кількості товару, ціни та строків поставки товару) постачальник зобов`язується в порядку на умовах, визначених договором, поставити та передати у власність покупцю сою, врожаю 2020 року, насипом, а покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених договором, прийняти товар та оплатити його вартість. Постачальник гарантує покупцеві, що він є власником товару і має повне право розпоряджатися товаром, в тому числі відчужувати його. Товар не знаходиться у заставі, в тому числі податковій; треті особи не мають жодних прав чи вимог щодо товару; товар, вирощений на території України, крім тимчасово окупованих територій, якщо постачальник є виробником. Поставка товару за цими договорами здійснюється на умовах DAP (поставка до місця призначення) ТОВ "Глобинський переробний завод", що знаходиться за адресою: 39000, Полтавська область, Глобинський район, м. Глобине, вул. Володимирівська, 203, відповідно до правил ІНКОТЕРМС (у редакції 2010 року). Приймання-передача товару за кількістю і якістю здійснюється на умовах вказаних договорів, товар приймається покупцем: по кількості - відповідно до видаткової накладної; по якості - відповідно до висновку виробничої лабораторії заводу.

За результатами здійснення господарських операцій ФГ «Агро Плюс» виписано позивачу видаткові накладні: №ЧЕР00000161 від 03.03.2021, № ЧЕР00000205 від 19.03.2021, №ЧЕР00000206 від 20.03.2021, №ЧЕР00000207 від 21.03.2021, №ЧЕР00000208 від 22.03.2021, №ЧЕР00000217 від 23.03.2021, які, на переконання колегії суддів, відповідають вимогам оформлення первинних документів бухгалтерської та податкової звітності, визначених Законом № 996 та Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 року за №168/704. (т. 6 а.с. 111-116)

На підтвердження наявності підстав для формування податкового кредиту за операціями проведеними з ФГ «Агро Плюс» позивачем надано суду наступні податкові накладні, які зареєстровані в ЄРПН, що не заперечується відповідачем, та в Акті перевірки.

Розрахунок за придбаний товар здійснено у безготівковій формі, що підтверджується платіжними дорученнями та рахунками на оплату. (т. 6 а.с. 123-140)

Факт транспортування придбаного товару підтверджується наданими позивачем товарно-транспортними накладними та разом із посвідченнями водіїв та свідоцтвами про реєстрацію транспортних засобів (т. 6 а.с. 62 - 89). Наведені товарно-транспортні накладні відповідають Правилам перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, а саме містять інформацію про автомобільного перевізника, замовника вантажоодержувача та вантажовідправника, адресу навантаження та розвантаження товару, найменування вантажу, печатки в графах "відпуск дозволив", "здав" та "прийняв".

Згідно Журналу реєстрації автомобільного транспортну наявні записи про заїзд вантажного автомобільного транспорту, яким доставлявся товар від ФГ «Агро Плюс» на територію ТОВ "Глобинський переробний завод".(т. 2)

Крім того, факт надходження на територію (склад) ТОВ «Глобинський переробний завод» товару поставленого ФГ «Агро Плюс» підтверджується витягом із Журналу реєстрації вантажів на автомобільних вагах (надходження), який включає інформацію щодо реквізитів ТТН, державного номера автомобілів, якими доставлено товар, ваги вантажу, якісні характеристики товару, що надійшов. (т. 6 а.с. 90)

На підтвердження проведення аналізу якісних характеристик поставленого ФГ «Агро Плюс» товару позивачем надано: картки аналізу зерна (т. 6 а.с. 91-104).

Свою позицію щодо нереальності господарських операцій позивача з ФГ «Агро Плюс» податковий орган обґрунтовує відсутністю у Фермерського господарства основних засобів, трудових ресурсів для вирощування сільськогосподарської продукції, неможливістю підтвердження наявності посівних площ та наявності необхідного обсягу сої, відсутністю придбання послуг перевезення товару.

Також, відповідачем були надані до суду першої інстанції документи отримані в ході досудового розслідування кримінального провадження стосовно службових осіб ТОВ «Глобинський переробний завод», яке розпочате за результатами розгляду матеріалів аналітичного дослідження №1097/5/35-00-08-11 від 30.09.2021, складених Північним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з ВПП. Вказані матеріали, на думку відповідача, підтверджують безтоварний характер взаємовідносин позивача з ФГ «Агро плюс».

Разом з тим, в ході розгляду справи судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що на момент виникнення спірних взаємовідносин та на момент перевірки ФГ «Агро Плюс» було належним чином зареєстроване як платник податку на додану вартість. Відповідно до наданої відповідачем узагальненої податкової інформації в штаті Фермерського господарства станом на лютий 2021 року працювало сім осіб, балансова вартість основних засобів станом на 01.01.2021 складала 4631,00 тис. грн.

Відповідно до наявних в матеріалах справи статистичних звітів за формою 4-сг (Звіт про посівні площі сільськогосподарських культур під врожай 2020року) та звіту за формою 29-сг (Звіт про площі та валові збори сільськогосподарських культур плодів, ягід, і винограду у 2020році), Фермерським господарством «Агро плюс» було зібрано в 2020 році 7 132,60 центнери сої, посівні площі що були відведені для вирощування сої склали 233,50 га.

Відповідачем не наведено обставин та не надано доказів, які б свідчили про штучний характер господарських операцій, невідповідність господарських операцій цілям та завданням статутної діяльності позивача, збитковості здійснених операцій, або інших обставин, які б окремо або в сукупності могли б свідчити про фіктивність вчинених операцій, а також про те, що вчинення зазначених операцій не було обумовлено розумними економічними причинами (цілями ділового характеру), а дії позивача та його контрагента були спрямовані на отримання необґрунтованої податкової вигоди. Разом з тим, судом встановлено рух активів (товарів) по ланцюгу від постачальника до покупця, встановлено зв`язок між фактом придбання товарів і господарською діяльністю позивача.

На думку суду, недостатність адміністративно-господарських можливостей контрагента для виконання ним господарської операції щодо поставки товару/надання послуг може слугувати підставою для обґрунтованого сумніву щодо реальності господарської операції лише в сукупності з іншими фактами, які б свідчили про безтоварний характер господарської операції, зокрема, відсутність належним чином оформлених первинних документів, відсутність економічного змісту господарської операції, відсутність зміни майнового стану учасників господарської операції. Втім, наданими позивачем доказами підтверджується зворотнє.

Також, суд зауважує, що посилання податкового органу щодо наявного досудового кримінального провадження стосовно посадових осіб позивача, без обвинувального вироку суду, не є підставою для визнання операцій позивача із зазначеними контрагентами нереальними, відповідно, кримінальні провадження не є належним підтвердженням протиправності дій платника податків та/або доказом нереальності здійснення господарських операцій. Факт порушення кримінальної справи та отримання свідчень (пояснень) посадових осіб господарюючих суб`єктів, в рамках такої кримінальної справи, не є беззаперечним фактом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків всіх господарських операцій проведених позивачем та його контрагентами. Усі докази підлягають оцінці сукупно.

Аналогічні висновки містяться і в постановах Верховного Суду України від 13.05.2021 в справі№822/3618/17 та від 22.09. 2015 у справі № 810/5645/14 та в постановах Верховного Суду від 06.03.2018 у справі № 2а-9375/11/1370, від 13.03.2018 у справі № 826/13582/13-а, від 27.03.2018 у справі № 816/809/17.

Посилання апелянта на висновки Верховного Суду у справі № 5053/10/0270 від 16.03.2020 та Верховного Суду України у справі № 826/11531/14 колегія суддів не бере до уваги, в силу приписів ч. 7 ст. 78 КАС України оскільки правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду. Також вказані висновки безпосередньо не пов`язані з застосуванні норми права до спірних правовідносин, а стосуються надання оцінки обставинам у межах даних конкретних справ.

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «ОДА-ТРЕЙД» колегія суддів зазначає.

Між ТОВ «ОДА-ТРЕЙД» та ТОВ «Глобинський переробний завод укладено договори поставки №36/02/2021-С від 24.02.2021, № 04/03/2021-С від 03.03.2021, №08/03/2021-С від 12.03.2021.

За наслідками здійснення господарських операцій ТОВ «ОДА-ТРЕЙД» виписано позивачу: видаткові накладні. Вказані первинні документи складені належним чином, зауваження контролюючого органу щодо цих доказів відсутні.

На підтвердження наявності підстав для формування податкового кредиту за операціями проведеними з ТОВ «ОДА-ТРЕЙД» позивачем надано суду податкові накладні.

Розрахунок за придбаний товар здійснено у безготівковій формі, що підтверджується платіжними дорученнями та рахунками на оплату. Вказані первинні бухгалтерські документи складені належним чином, зауваження контролюючого органу щодо цих доказів відсутні.

Позивачем на підтвердження факту транспортування сої, надано до суду копію договору №1210/20 від 11.10.2020 на організацію перевезень автомобільним транспортом укладеного між ТОВ «ОДА-ТРЕЙД» та ТОВ «ОМЕГА ЛОГІТИК ПІВДЕНЬ» та акти наданих послуг до вказаного договору за період березень 2021року.

Доводи апелянта щодо нереальності операцій позивача з ТОВ «ОДА-ТРЕЙД» ґрунтуються на відсутності матеріально-технічної та технологічної можливості здійснення спірних господарських операцій, неможливістю підтвердження наявності у ТОВ «ОДА-ТРЕЙД» офісу, непідтверджені факту транспортування товару, та недоліках правового статусу контрагентів ТОВ «ОДА-ТРЕЙД» і порушення ними податкової дисципліни.

Разом з тим, проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази суд встановив, що ТОВ «ОДА-ТРЕЙД» не є виробником сільськогосподарської продукції та придбав сою, яку в подальшому поставив на адресу позивача, у інших постачальників - ТОВ «ПРОМІНЬ ВІДРОДЖЕННЯ» та ФГ «Маяк» Кухарука О.А. на підставі договорів поставки, копії яких знаходяться в матеріалах справи, факт придбання ТОВ «ОДА-ТРЕЙД» сої у вказаних постачальників підтверджено видатковими накладними.

Також, на підтвердження наявності у ТОВ «ОДА-ТРЕЙД» офісного приміщення за адресою: м.Одеса, вул. Новощепной ряд, 7/9, позивачем надано до суду першої інстанції копію договору суборенди нерухомого майна №Поф-7/10.12.2019 від 10.12.2019, відповідно до якого ТОВ «ОДА-ТРЕЙД» орендує у ТОВ «Мереліум Юкрейн» частину нежитлового приміщення загальною площею 15,49 кв.м., яке знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Новощепной ряд,7/9.

Посилання контролюючого органу на податкову інформацію з баз даних інформаційних систем ДПС, на підставі якої відповідач зробив висновки про відсутність у підприємств, які були контрагентами постачальника позивача (ТОВ «ПРОМІНЬ ВІДРОДЖЕННЯ» та ФГ «Маяк» Кухарука О.А.), необхідних умов та ресурсів для досягнення результатів відповідної господарської діяльності, про їхню ризиковість та не підтвердження придбання товарів по ланцюгу постачання, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки правовідносини контрагентів позивача із третіми особами у ланцюгах постачання, з якими позивач не вступав у господарські відносини, самі по собі, за відсутності інших об`єктивних та підтверджених даних про порушення позивачем податкового законодавства, не можуть бути самостійною та достатньою підставою для висновку про нереальність господарських взаємовідносин позивача із його постачальниками.

Щодо взаємовідносин позивача з ПП «ЗОРЯ Р» колегія суддів зазначає.

З матеріалів справи вбачається, що між ПП «ЗОРЯ Р» та ТОВ «Глобинський переробний завод укладено договори поставки №15/02/2021-С від 08.02.2021, № 20/02/2021-С від 10.02.2021, №24/02/2021-С від 16.02.2021, №30/02/2021-С від 19.02.2021, №39/02/2021-С від 26.02.2021.

За умовами вказаних договорів (всі договори поставки мають ідентичні умови крім кількості товару, ціни та строків поставки товару) постачальник зобов`язується в порядку на умовах, визначених договором, поставити та передати у власність покупцю сою, врожаю 2020 року, насипом, а покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених договором, прийняти товар та оплатити його вартість. Постачальник гарантує покупцеві, що він є власником товару і має повне право розпоряджатися товаром, в тому числі відчужувати його. Товар не знаходиться у заставі, в тому числі податковій; треті особи не мають жодних прав чи вимог щодо товару; товар, вирощений на території України, крім тимчасово окупованих територій, якщо постачальник є виробником.

Поставка товару за вказаними вище договорами здійснюється на умовах DAP (поставка до місця призначення) ТОВ "Глобинський переробний завод", що знаходиться за адресою: 39000, Полтавська область, Глобинський район, м. Глобине, вул. Володимирівська, 203, відповідно до правил ІНКОТЕРМС (в редакції 2010 року).

Приймання-передача товару за кількістю і якістю здійснюється на умовах вказаних договорів, товар приймається покупцем: по кількості - відповідно до видаткової накладної; по якості - відповідно до висновку виробничої лабораторії заводу.

За наслідками здійснення господарських операцій ПП «ЗОРЯ Р» виписано позивачу: видаткові накладні: №з-00000005 від 08.02.2021, №з-00000006 від 10.02.2021, №з-00000008 від 17.02.2021, №з-00000009 від 20.02.2021, №з-00000010 від 21.02.2021, №з-00000013 від 28.02.2021.

Дослідивши вказані первинні документи складені ПП «ЗОРЯ Р», для документального оформлення господарських операцій з постачання ТОВ "Глобинський переробний завод" товару, у колегії суддів відсутні підстави для визнання їх такими, що не відповідають вимогам оформлення первинних документів бухгалтерської та податкової звітності, а саме, останні містять адресу місцезнаходження покупця та продавця, одиниці виміру товару, кількість товару, ціну товару.

На підтвердження наявності підстав для формування податкового кредиту за операціями проведеними з ПП «ЗОРЯ Р» позивачем надано суду наступні податкові накладні: №8 від 17.02.2021, №13 від 28.02.2021.

Розрахунок за придбаний товар здійснено у безготівковій формі, що підтверджується платіжними дорученнями №С8-1662 від 18.02.2021, №С8-3473 від 18.02.2021, №С8-2286 від 01.03.2021, №С8-3688 від 01.04.2021 та рахунками на оплату.

Факт транспортування придбаного товару підтверджується наданими позивачем товарно-транспортними накладними: №564510 від 07.02.2021, №564511 від 07.02.2021, №564512 від 07.02.2021, № 564521 від 09.02.2021, №564513 від 10.02.2021, № 564514 від 16.02.2021, № 564515 від 19.02.2021, № 564518 від 19.02.2021, №564519 від 19.02.2021, №564517 від 20.02.2021, №564525 від 21.02.2021, №489882 від 26.02.2021, № 489883 від 26.02.2021.

Дослідивши товарно-транспортні накладні, суд зазначає, що останні відповідають Правилам перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, а саме містять інформацію про автомобільного перевізника, замовника вантажоодержувача та вантажовідправника, адресу навантаження та розвантаження товару, найменування вантажу, печатки в графах "відпуск дозволив", "здав" та "прийняв".

Згідно Журналу реєстрації автомобільного транспортну наявні записи про заїзд вантажного автомобільного транспорту, яким доставлявся товар від ПП «ЗОРЯ Р» на територію ТОВ "Глобинський переробний завод".

Крім того, факт надходження на територію (склад) ТОВ «Глобинський переробний завод» товару поставленого ПП «ЗОРЯ Р» підтверджується витягом із Журналу реєстрації вантажів на автомобільних вагах (надходження), який включає інформацію щодо реквізитів ТТН, державного номера автомобілів, якими доставлено товар, ваги вантажу, якісні характеристики товару, що надійшов.

На підтвердження проведення аналізу якісних характеристик поставленого ПП «ЗОРЯ Р» товару позивачем надано: картки аналізу зерна.

ВідповідачАпелянт обгрунтовує свою позицію стосовно нереальності господарських операцій позивача з ПП «ЗОРЯ Р» відсутністю матеріально-технічної та технологічної можливості вирощування та збору врожаю сої в 2020 році, перевезення, тимчасового зберігання відповідних обсягів сільгосппродукції.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що відсутність у контрагента позивача матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарської операції та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу) (постанова Верховного Суду від 06 лютого 2018 року у справі № 804/4940/14).

Крім того, під час розгляду справи судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що поставлена Приватним підприємством «ЗОРЯ Р» на адресу позивача соя, була придбана ПП «ЗОРЯ Р» у ТОВ «СП ГРАНО ТРЕЙД» на підставі договору поставки №134 від 01.02.2021, що підтверджується видатковими накладними №65 від 01.02.2021, №67 від 02.02.2021, №68 від 04.02.2021.

В своїх поясненнях контролюючий орган акцентував увагу на недоліках правового статуту ТОВ «СП ГРАНО ТРЕЙД» та порушенні останнім податкової дисципліни.

Разом з тим, контролюючим органом при дослідженні факту здійснення господарської операції оцінюватися повинні відносини безпосередньо між суб`єктом перевірки - позивачем та його контрагентом - учасником операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.

Всупереч вимогам податкового законодавства, висновки контролюючого органу у спірних правовідносинах базуються на припущеннях по ланцюгу контрагентів контрагента позивача. При цьому, акт перевірки не містить аналізу дотримання як позивачем, так і його контрагентом - ПП «ЗОРЯ Р», податкової дисципліни у спірних правовідносинах, з урахуванням того, що приписами частини 2 статті 61 Конституції України встановлений індивідуальний характер юридичної відповідальності.

Таким чином, недотримання контрагентом позивача податкової дисципліни (що не доведено відповідачем та має доводитися лише у межах проведення перевірки такого контрагента) має правові наслідки саме для цього контрагента, оскільки порушення платником вимог податкового законодавства тягне застосування заходів відповідальності саме до того платника та не може негативно впливати на податковий облік інших осіб (зокрема його контрагента) за відсутності факту причетності останнього до таких правопорушень та за наявності факту здійснення господарської операції.

Щодо посилань апелянта на наявні матеріали досудового розслідування в кримінальному провадженні, зокрема протоколи допиту директора та бухгалтера ПП «ЗОРЯ Р», які на думку відповідача підтверджують нереальний характер спірних господарських операцій, суд зазначає, що вказані особи у своїх показаннях наданих прокурору, підтвердили факт поставки сої на адресу позивача.

Водночас, сам по собі факт не підтвердження попереднього одержання контрагентом позивача проданих позивачу товарів не впливає на право позивача (покупця) відобразити відповідну операцію у податковій звітності як витрати на придбання товарів, а також не зобов`язує позивача кваліфікувати отримані від такого контрагента товари як безоплатно отриманий товар і обліковувати такий товар як інший операційний дохід, оскільки податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку від інших осіб.

Крім того, посилання відповідача на фіктивність господарських відносин між позивачем та його контрагентом носять загальний характер, без наведення інформації та надання доказів, які б засвідчили конкретні обставини ведення фіктивної діяльності таким контрагентом, а тому не можуть спростовувати фактичне здійснення операцій таким суб`єктом господарювання.

Водночас, первинні документи з ПП «ЗОРЯ Р» оформлені належним чином, містять відмітки та підписи уповноважених осіб, відображають суть спірних операцій, а тому вказані документи мають юридичну силу та підтверджують участь позивача та контрагента у виконанні обумовлених поставок товарів.

Також, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що чинне законодавство не ставить умовою виникнення податкових зобов`язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, належного документального оформлення попереднього отримання ним реалізованих позивачу товарів. Позивач не може нести відповідальність за невиконання його контрагентами своїх зобов`язань, адже, поняття «добросовісний платник», яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його контрагентами правил оподаткування, а саме, платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобов`язань. А відтак, за умови невстановлення компетентним органом наявності замкнутої схеми руху коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його контрагентів для одержання позивачем незаконної податкової вигоди, останній не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.

Не підтвердження операцій за ланцюгом постачання, так само як і податкова інформація про відсутність укладених трудових договорів між контрагентом та фактичним виконавцем робіт/послуг, так само як і інші порушення податкової дисципліни, допущені контрагентом платника податків або третіми особами, не є свідченням нереальності господарських операцій, за умови їх підтвердження належними та допустимими первинними документами податкового та бухгалтерського обліку.

Податкова інформація наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагента позивача, як доказ нереальності здійснення господарських операцій, є безпідставною, оскільки остання носить виключно інформативний характер, не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону.

Отже, з наведеного слід дійти висновку, що податкова інформація про порушення податкової дисципліни контрагентом позивача, чи контрагентами контрагента позивача не є свідченням нереальності господарських операцій, за умови їх підтвердження належними і допустимими первинними документами, як підставами формування бухгалтерського обліку.

Податковий орган наділений такою сукупністю повноважень, належна реалізація яких надає можливість виявити податкові правопорушення, допущені контрагентом при здійсненні своєї господарської діяльності, та притягнути саме його до відповідальності, що охоплюється принципом індивідуальної відповідальності платника податків.

На підтвердження наявності у ТОВ "Глобинський переробний завод" основних засобів та трудових ресурсів для здійснення господарської діяльності позивачем надано: Декларацію про готовність об`єкта до експлуатації, Свідоцтво про право власності, Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювання техніки, Свідоцтва про визначення метрологічних характеристик сита лабораторії, Свідоцтва про метрологічну перевірку, Технологічний регламент по виробництву соєвої олії та шроту, Звіт із праці.

На підтвердження подальшого використання придбаної за спірними господарськими операціями сої у власній господарській діяльності ТОВ "Глобинський переробний завод» надано суду: накладні-вимоги на відпуск сировини зі складу у виробництво, акти приймання складом готової продукції основної і побічної (супутньої) продукції та зворотних виробничих відходів.

На підтвердження факту реалізації виготовленої продукції з метою отримання прибутку, позивач надав суду видаткові накладні, договори поставки / контракти, митні декларації, оборотно-сальдові відомості з обліку продаж та собівартості / закупівлі сої.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що податковим органом жодними належними та допустимими доказами не підтверджено висновків про те, що господарські операції ТОВ "Глобинський переробний завод" з контрагентами - ТОВ «Благодійний союз», ФГ «Агро Плюс», ПП «ЗОРЯ Р», ТОВ «ОДА-ТРЕЙД» не носили реального характеру та безпідставно відображені у податковій звітності позивача з ПДВ, та ґрунтуються лише на припущеннях та непідтвердженій належним чином податковій інформації.

Відповідно п. 200.1 ст. 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом (п. 200.2 ст. 200 Податкового кодексу України).

Згідно п. 200.4 ст. 200 ПК України при від`ємному значенні розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фа сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету,

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Відповідно до пункту 200.7 ст. 200 ПК України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення сумі бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Розділом V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України (із змінами і доповненнями) від 28.01.2016 № 21 «Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість» (далі - Порядок №21) передбачено, що платники податку, які відповідно до статті 200 розділу V Кодексу мають право на бюджетне відшкодування податку на додану вартість, здійснюють розрахунок бюджетного відшкодування та додають до декларації (ДЗ) (додаток 3) та (Д4) (додаток 4).

Розрахунок суми бюджетного відшкодування здійснюється в межах суми, обчисленої відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації, за вирахуванням від`ємного значення поточного звітного (податкового) періоду зарахованого у зменшення суми податкового боргу з податку на додану вартість.

Значення рядка 3 таблиці 1 (ДЗ) (додаток 3) переноситься до рядка 20.2 декларації і зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду. При заповненні рядка 20.2 обов`язковим є подання (ДЗ) (додаток 3) та (Д4) (додаток 4).

Залишок від`ємного значення після вирахування суми податкового боргу та суми бюджетного відшкодування (рядок 20 - рядок 20.1 - рядок 20.2) відображається у рядку 20.3.

Сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 19.1 + рядок 20.3), відображається у рядку 21 та переноситься до рядка 16.1 наступного звітного (податкового) періоду.

Відповідно пункту 6 Розділу 1 Порядку №21, до податкової звітності з податку на додану вартість належать: податкова декларація з податку на додану вартість з додатками.

Пунктом 10 розділу III Порядку №21 визначено, що додатки до декларації є складовою частиною такої декларації.

Пунктом 6 Розділ III Порядку №21 передбачено, що платник податку самостійно обчислює суму податкового зобов`язання, яку зазначає в податковій звітності. Дані, наведені в податковій звітності, мають відповідними даними бухгалтерського та податкового обліку платника.

З матеріалів справи судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що 19.04.2021 позивач подав до ПМУ по роботі з ВПП податкову декларацію з податку на додану вартість за березень 2021 року, у якій задекларував такі суми ПДВ: податкові зобов`язання 24 822 459 грн (рядок 9), податковий кредит 174 245 143грн (рядок 17); від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту у сумі 149 422 684 грн (рядок 19), яке визначене з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх періодах, а саме за листопад, грудень 2019року, січень, вересень, листопад 2020року та лютий 2021 року (додаток 3). Ця сума включена до розрахунку бюджетного відшкодування (рядок 20) та з неї заявлено до бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку 24 463 410 грн (рядок 20.2.1). Залишок від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, склав 124 959 274 грн (рядок 21).

Згідно п.п.4 п.5 розділу V Порядку №21 платники податку, які відповідно до статті 200 розділу V Кодексу мають право на бюджетне відшкодування податку на додану вартість, здійснюють розрахунок бюджетного відшкодування та додають до декларації (Д3) (додаток 3) та (Д4) (додаток 4).

Додаток 3 «Розрахунок суми бюджетного відшкодування» (Д3) до декларації з ПДВ, заповнюється в розрізі періодів сплати ПДВ, сум ПДВ і контрагентів, яким дана сума ПДВ оплачена у звітному та у попередніх періодах.

З аналізу наведених приписів ПК України, Порядку № 21 та Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 28.12.2015 № 1204, що податковий орган може встановити завищення заявленої суми бюджетного відшкодування ПДВ лише у випадку наявності порушень податкового законодавства з боку платника податків у взаємовідносинах з контрагентами по операціям з якими платником податків було задекларовано бюджетне відшкодування з ПДВ шляхом відображення відповідних операцій у додатку 3 до податкової декларації з ПДВ.

Позивачем було подано до ПМУ ДПС по роботі з ВПП разом з Декларацією з ПДВ за березень 2021року Додаток 3 «Розрахунок суми бюджетного відшкодування» на загальну суму 24463410 грн, та Додаток 4 «Заява про повернення суми бюджетного відшкодування та/або суми коштів на рахунку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість та/або врахування реєстраційної суми платника податку, що реорганізується, в обрахунку реєстраційної суми правонаступника»(Д4) на суму бюджетного відшкодування, визначеного в податковій декларації за звітний період з ПДВ за березень 2021року 24463410 грн.

В таблиці 2 Додатку 3 до Декларації з ПДВ за березень 2021року Позивачем наведено розшифровку суми податку, фактично сплаченої у попередніх та звітному (податкових) періодах постачальникам товарі/послуг, а саме:

- 9729232 грн - сума від`ємного значення, яка виникла в листопаді 2019 року по взаємовідносинам з ТОВ «Волочиськ-Агро» (індивідуальний податковий номер 42);

- 5859386,39 грн - сума від`ємного значення, яка виникла в грудні 2019 року по взаємовідносинам з ТОВ «Волочиськ-Агро» (індивідуальний податковий номер 42);

- 5599792,00 грн - сума від`ємного значення, яка виникла в січні 2020 року по взаємовідносинам з ТОВ «Хмільницьке» (індивідуальний податковий номер 37);

- 1833333,33 грн - сума від`ємного значення, яка виникла в вересні 2020 року по взаємовідносинам з ТОВ «Агрофірма «ім. Довженка» (індивідуальний податковий номер 02);

- 941666,67 грн - сума від`ємного значення, яка виникла в листопаді 2020 року по взаємовідносинам з ТОВ «Житниця Поділля» (індивідуальний податковий номер 00);

- 500000,00 грн - сума від`ємного значення, яка виникла в лютому 2021 року по взаємовідносинам з ТОВ «Зерно-Агротрейд» (індивідуальний податковий номер 66).

В ході проведеної відповідачем перевірки дотримання ТОВ «Глобинський переробний завод» податкового законодавства при декларуванні за березень 2021 року від`ємного значення з податку на додану вартість у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, вказаний вище розрахунок суми бюджетного відшкодування в розмірі 24 463 410 грн. був перевірений та підтверджений відповідачем, доказом чого є додатком № 1 до акту перевірки №213/35-00-07-02-05/30547403 від 16.06.2021, в якому відповідачем наведений розрахунок суми бюджетного відшкодування ПДВ в розрізі контрагентів, із даними первинних документів, що підтверджують факт оплати платником товарів/послуг у березні 2021 року.

Разом з тим, відповідно до висновків акту перевірки та обґрунтувань наведених відповідачем в оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні, останнім було зменшено позивачу суму бюджетного відшкодування з ПДВ задекларовану на рахунок платника у банку з підстав не підтвердження взаємовідносин позивача з наступними контрагентами: ТОВ «Благодійний Союз», ФГ «Агро Плюс», ТОВ «ОДА-ТРЕЙД» за березень 2021року та з ПП «ЗОРЯ Р» за лютий 2021 року на загальну суму 7 966 459 грн. При цьому вказані операції були відображені позивачем не в Додатку 3 «Розрахунок суми бюджетного відшкодування» до декларації з ПДВ за березень 2021 року, а в складі податкового кредиту в додатку 1 до декларації з ПДВ за березень 2021року.

В акті перевірки та в ході судового розгляду відповідач не навів нормативного обґрунтування зменшення позивачу суми бюджетного відшкодування ПДВ на суму ПДВ по операціям позивача з контрагентами, які не були включені позивачем до додатку 3 «Розрахунок бюджетного відшкодування» ( ТОВ «Благодійний Союз», ФГ «Агро Плюс», ТОВ «ОДА-ТРЕЙД»,ПП «ЗОРЯ Р»), і відповідно суми ПДВ по взаємовідносинам з якими не заявлялися позивачем до відшкодування з бюджету.

За таких обставин колегія вважає безпідставними доводи апеляційної скарги в частині неврахування судом першої інстанції черговості використання від`ємного значення.

Враховуючи вказане, колегія суддів вважає правомірними висновки суд першої інстанції про відсутність в діях ТОВ "Глобинський переробний завод" порушень податкового законодавства, визначених Актом перевірки № 213/35-00-07-02-05/30547403 від 16.06.2021, на підставі висновків якого відповідачем прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 02.08.2021 № 2, яким ТОВ "Глобинський переробний завод" зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість задекларовану на рахунок платника у банку на 7 966 459,0 грн. та застосовано штрафні санкції.

Ухвалюючи дане судове рішення, колегія суддів керується ст. 322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Серявін та інші проти України») та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України» (п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи апелянта, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За змістом частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2022 року по справі № 440/14658/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.В. Любчич
Судді О.В. Присяжнюк О.А. Спаскін
Повний текст постанови складено 15.06.2023.