Справа № 120/165/23
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2023-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/165/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Віятик Н.В.

Суддя-доповідач - Шидловський В.Б.

15 червня 2023 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Шидловського В.Б.

суддів: Боровицького О. А. Курка О. П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 05 квітня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міського голови Шаргородської міської ради Вінницької області Барецький Володимир Іванович про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У січні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність міського голови Шаргородської міської ради Барецького Володимира Івановича при розгляді заяви ОСОБА_1 від 29.09.2022;

- зобов`язати міського голову Шаргородської міської ради Барецького Володимира Івановича надати обґрунтовану відповідь на заяву позивача від 29.09.2022.

Позов обґрунтований тим, що 29.09.2022 позивач подав заяву міському голові Шаргородської міської ради щодо вжиття заходів для притягнення до відповідальності державного реєстратора виконавчого комітеті Шаргородської міської ради Вінницької області Підпалюк Л.В. Листом від 28.10.2022 Секретар міської ради Кедик К. надала відповідь на заяву позивача. Проте таку відповідь позивач вважає необґрунтованою.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 05 квітня 2023 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, також неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 29 вересня 2022 року звернувся із заявою до міського голови Шаргородської міської ради Барецького В.І., у якій, посилаючись на ст.ст.3, 8, 40 Конституції України, просив:

- вжити заходів щодо притягнення до адміністративної відповідальності державного реєстратора виконавчого комітету Шаргородської міської ради Вінницької області Підпалюк Лесі Вікторівни за невнесення до бази даних заяв відомостей про рішення Барського районного суду Вінницької області від 02.05.2022, яке набрало законної сили 13.07.2022;

- вжити заходів щодо притягнення до адміністративної відповідальності державного реєстратора виконавчого комітету Шаргородської міської ради Вінницької області Підпалюк Лесі Вікторівни за невнесення до державного реєстру прав запису про скасування державної реєстрації прав ОСОБА_2 на об`єкт нерухомого майна №02;

- вжити заходів щодо притягнення до відповідальності державного реєстратора виконавчого комітету Шаргородської міської ради Вінницької області ОСОБА_3 за невиконання рішення Барського районного суду Вінницької області від 02.05.2022, яке набрало законної сили 13.07.2022 (справа №125/1614/21).

На заяву позивача від 29.09.2022 секретар міської ради ОСОБА_4 надала письмову відповідь № 03-01/1050 від 28.10.2022, у якій вказала, що Шаргородська міська рада немає правових підстав для притягнення державного реєстратора відділу з питань реєстрації виконавчого комітету Шаргородської міської ради Підпалюк Л.В. до адміністративної відповідальності.

Вважаючи бездіяльність міського голови при розгляді звернення протиправною, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції дійшов висновку, що надання відповіді заявнику ОСОБА_1 на його заяву від 29.09.2022 виключає наявність бездіяльності відповідача, оскільки за результатами розгляду заяви було підготовлена та надіслана письмова відповідь про прийняте рішення, про що доведено до відома заявника у спосіб, визначений Законом України Про звернення громадян.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно ст.40 Конституції України визначено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про звернення громадян" від 2 жовтня 1996 року №393/96-ВР (далі Закон № 393/96-ВР) громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Статтею 3 Закону № 393/96-ВР під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

Згідно ст.4 Закону № 393/96-ВР до рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать такі у сфері управлінської діяльності, внаслідок яких:

порушено права і законні інтереси чи свободи громадянина (групи громадян);

створено перешкоди для здійснення громадянином його прав і законних інтересів чи свобод;

незаконно покладено на громадянина які-небудь обов`язки або його незаконно притягнуто до відповідальності.

Згідно ст.15 Закону № 393/96-ВР органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Заяви (клопотання) Героїв Радянського Союзу, Героїв Соціалістичної Праці, осіб з інвалідністю внаслідок війни розглядаються першими керівниками державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій особисто.

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Відповідно ст.18 Закону № 393/96-ВР громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право: особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви; знайомитися з матеріалами перевірки; подавати додаткові матеріали або наполягати на їх запиті органом, який розглядає заяву чи скаргу; бути присутнім при розгляді заяви чи скарги; користуватися послугами адвоката або представника трудового колективу, організації, яка здійснює правозахисну функцію, оформивши це уповноваження у встановленому законом порядку; одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги; висловлювати усно або письмово вимогу щодо дотримання таємниці розгляду заяви чи скарги; вимагати відшкодування збитків, якщо вони стали результатом порушень встановленого порядку розгляду звернень.

Статтею 19 Закону № 393/96-ВР визначено, що органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

У разі необхідності та за наявності можливостей розгляд звернень громадян покладається на посадову особу чи підрозділ службового апарату, спеціально уповноважені здійснювати цю роботу, в межах бюджетних асигнувань. Це положення не скасовує вимоги абзацу дев`ятого частини першої цієї статті.

Таким чином, в разі надходження до органу звернення чи скарги такий орган повинен об`єктивно, всебічно і вчасно перевірити викладені в цьому зверненні чи скарзі обставини, за результатом проведеної перевірки прийняти відповідне рішення, яке забезпечить поновлення порушених прав заявника, та письмово повідомити громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення.

Згідно ст.20 Закону № 393/96-ВР звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Отже, в разі надходження до органу звернення чи скарги такий орган повинен об`єктивно, всебічно і вчасно перевірити викладені в цьому зверненні чи скарзі обставини, за результатом проведеної перевірки прийняти відповідне рішення, яке забезпечить поновлення порушених прав заявника, та письмово повідомити громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення.

За приписами частини четвертої статті 15 Закону №393/96-ВР, рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Аналіз вищезазначених норм законодавства дає підстави для висновку про те, що органи, до яких направлені звернення, зобов`язані об`єктивно і вчасно їх розглядати, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти осіб про наслідки розгляду заяв.

3 огляду на зміст вказаного зобов`язання орган вважається таким, що виконав передбачений Конституцією України обов`язок, якщо склав відповідь на звернення особи у відповідності до поставлених у ньому питань і довів зміст відповіді до заявника в обраний ним спосіб: поштою або засобами електронного зв`язку.

Проте, вищеописані норми вимог законодавства не зобов`язують задовольняти вимоги, викладені у звернення громадян.

Так, у своїй заяві від 29.09.2022 позивач ставив три питання, що стосуються не виконання, на його думку, державним реєстратором Підпалюк Л. В. рішення суду, за результатами розгляду якого позивачу надано відповідь від 28.10.2022 №03-01/1050, згідно якої останньому фактично було відмовлено у задоволенні заяви з огляду на вимоги ст. 254 КУпАП та 148 КЗпП України.

За приписами ч.2 ст.42 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні у разі неможливості здійснення міським головою своїх повноважень його повноваження здійснює секретар ради, крім випадків дострокового припинення повноважень голови відповідно до Законів України Про військово-цивільні адміністрації або Про правовий режим воєнного стану.

Враховуючи те, що на момент надання заявнику відповіді на його заяву міський голова Шаргородської міської ради Барецький В.І. перебував у черговій щорічній відпустці, що підтверджується Розпорядженням міського голови від 24.10.2022 №298-рв, повідомлення про результати розгляду заяви ОСОБА_1 було підписано особою, яка виконувала на той час обов`язки міського голови - секретарем міської ради Кедик К.

За вказаних обставин в діях міського голови ОСОБА_5 не вбачається будь-якої протиправності, оскільки відповідь на заяву позивача від 29.09.2022 доведено останньому в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення та за підписом особи, яка виконувала на той час його обов`язки.

Колегія суддів погоджується із тим, що заява ОСОБА_1 від 29.09.2022 року була розглянута та надана відповідь, а тому вимога позивача про зобов`язання відповідача надати обґрунтовану відповідь на заяву від 29.09.2022 задоволенню не підлягає.

Щодо вимоги про визнання протиправною бездіяльність відповідача, то суд зазначає, що бездіяльність суб`єкта владних повноважень може бути визнана протиправною адміністративним судом лише у випадку, якщо відповідач ухиляється від вчинення дій, які входять до кола його повноважень та за умови наявності правових підстав для вчинення таких дій.

Такий правовий висновок викладено в постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21 грудня 2018 року у справі 3813/4640/17.

У постанові Касаційного адміністративного суду від 17 квітня 2019 року у справі №342/158/17 суд касаційної інстанцій зазначив, що протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти як зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйняті рішення чи у нездійсненні юридично значимих и обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі Закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенцій суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Надання відповіді заявнику ОСОБА_1 на його заяву від 29.09.2022 виключає наявність бездіяльності відповідача, оскільки за результатами розгляду заяви було підготовлена та надіслана письмова відповідь про прийняте рішення, про що доведено до відома заявника у спосіб, визначений Законом України Про звернення громадян.

З урахуванням зазначених обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що вимога позивача про визнання протиправною бездіяльність міського голови Шаргородської міської ради Вінницької області Барецького В.І. при розгляді заяви ОСОБА_1 від 29.09.2022 задоволенню не підлягає. Інші вимоги є похідними від зазначеної, а тому теж задоволенню не підлягають.

Відповідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Отже, ст.2 КАС України та ч.4 ст.242 КАС України вказують, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Доводи викладені в апеляційній скарзі висновків суду першої інстанції не спростовують.

За змістом частини першої статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження).

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 05 квітня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Головуючий Шидловський В.Б.

Судді Боровицький О. А. Курко О. П.