Справа № 260/2038/23
Суддя: Рейті С.І.
Дата ухвалення: 2023-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2023 рокум. Ужгород№ 260/2038/23

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Рейті С.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач, В/Ч НОМЕР_1 ), в якому просить:

1) Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 в частині ненадання відповіді на поданий ОСОБА_1 інформаційний запит на отримання публічної інформації від 10.03.2023 року;

2) Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 надати ОСОБА_1 достовірну, точну та повну інформацію, що запитувалася згідно з поданим інформаційним запитом від 10.03.2023 року, в порядку передбаченими ЗУ "Про доступ до публічної інформації", у вигляд скан-копій документів на електронну пошту запитувача: ІНФОРМАЦІЯ_1

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10.03.2023 року позивач звернувся до відповідача з запитом на надання публічної інформації, шляхом скерування його рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу фактичного перебування: АДРЕСА_1 . На адресу позивача надійшло повідомлення про вручення вищезгаданого рекомендованого листа, з якого вбачається, що вручення відбулось 13.03.2023 року.

Запитувалася наступна інформація (документи), а саме: належно засвідчена копія наказу про призначення ОСОБА_2 командиром В/Ч НОМЕР_1 Сил територіальної оборони України ІНФОРМАЦІЯ_4; належно засвідчені посадові інструкції командира В/Ч НОМЕР_1 Сил територіальної оборони України ІНФОРМАЦІЯ_4; належно засвідчена копія наказу про призначення ОСОБА_3 начальником відділення персоналу В/Ч НОМЕР_1 Сил територіальної оборони України ІНФОРМАЦІЯ_4; належно засвідчені посадові інструкції начальником відділення персоналу В/Ч НОМЕР_1 Сил територіальної оборони України ІНФОРМАЦІЯ_4; належно засвідчені книгу обліку наказів по стройовій частині В/Ч НОМЕР_1 на 2022 рік (з відміткою про реєстрацію наказу командира В/Ч НОМЕР_1 № 36 від 03.03.2022 року (по стройовій частині), яким ОСОБА_1 , прийнято до списків особового складу частини НОМЕР_1 ); належно засвідчена копія контракту укладеного між ОСОБА_1 та В/Ч НОМЕР_1 як добровольця сил територіальної оборони на виконання вимог п. 2 ч. 1 ст. 9 ЗУ «Про основи національного спротиву»; картка особового рахунку ОСОБА_1 про отримання ним грошового забезпечення за весь період проходження військової служби у В/Ч НОМЕР_1 як добровольця сил територіальної оборони ЗСУ за весь період минулого 2022 року; належним чином завірений журнал/книга тощо, про реєстрацію наказу ІНФОРМАЦІЯ_5 в Закарпатській області № 74 від 14.03.2022 року «Про призов військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації», списки військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_5 від 14.03.2022 року Хе 4247 та облікової картки до військового квитка НОМЕР_3 ОСОБА_1 ; інформація про дату отримання В/Ч НОМЕР_1 облікової картки до військового квитка НОМЕР_3 створеної щодо ОСОБА_1 ; належним чином завірений витяг пункту 1.4 наказ командира В/Ч НОМЕР_1 № 36 від 03.03.2022 року (по стройовій частині); належним чином засвідчений витяг наказу командира В/Ч НОМЕР_1 № 88 від 25.04.2022 року (по стройовій частині) про відрядження ОСОБА_1 (в частині що його стосується); належним чином засвідчену копію посвідчення про відрядження, створеною В/Ч НОМЕР_1 при відрядженні ОСОБА_1 на виконання наказу командира В/Ч НОМЕР_1 № 88 від 25.04.2022 року (по стройовій частині); належним чином засвідчений витяг з наказу командира В/Ч НОМЕР_1 № 98 від 04.05.2022 року (по стройовій частині) (пп. 1.1. п. 1 тобто в частині що його стосується); інформація про дату отримання та реєстрацію В/Ч НОМЕР_1 бойового розпорядження з територіальної оборони угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 24.04.2022 року N 346 дск (тобто надати засвідчену копію з журналу/книги про таку реєстрацію в/ч НОМЕР_1 ); належним чином засвідчені копії всіх наказів про переміщення ОСОБА_1 ; разом із листом-відповіддю, надати копію даного зареєстрованого інформаційного запиту.

Окрім того, позивач просив відповідача надати йому відповідь у вигляді скан-копій документів виключно на електронну адресу позивача: ІНФОРМАЦІЯ_1

Однак станом на 29.03.2023 року відповіді від відповідача не було надано взагалі.

Відмовивши у задоволенні інформаційного запиту, відповідач вчинив протиправні дії, що: порушують вимоги ч. 2 ст. 19 Конституції України - щодо дій посадових осіб та органів місцевого самоврядування виключно в межах, в спосіб та на підставах передбачених Конституцією та Законами України; порушують вимоги ч. 2 ст. 34 Конституції України щодо права на отримання інформації та порушують гарантоване Законом України «Про доступ до публічної інформації» право на отримання відкритої за режимом доступу інформації.

Ухвалою судді від 10.04.2023 року відкрито провадження у даній адміністративній справі та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

25.04.2023 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, зі змісту якого В/Ч НОМЕР_1 позов не визнає та вважає, що в задоволенні позову має бути відмовлено, з огляду на наступне.

Так, представником В/Ч НОМЕР_1 в АДРЕСА_1 13.03.2023 року було отримано інформаційний запит ОСОБА_1 від 10.03.2023 року про надання публічної інформації, який в свою чергу фельд`єгерсько-поштовим зв`язком надіслано до командування зазначеної військової частини в пункт тимчасової дислокації в зоні виконання бойових завдань. За результатами опрацювання, відповідь на запитувану інформацію з додатками, що стосувалося особи запитувача і розпорядником якої є В/Ч НОМЕР_1 , було надіслано поштовим відправленням на його поштову адресу.

Звертає увагу на те, що позивачем у вказаному інформаційному запиті запитувалась в тому числі інформація, яка вже неодноразово направлялася та отримувалась ним в процесуальному порядку раніше, при розгляді низки адміністративних проваджень за адміністративними позовами ОСОБА_1 до В/Ч НОМЕР_1 у Закарпатському окружному адміністративному суді та які він додавав до позовів у якості доказів, а саме: адміністративне провадження 260/2451/22 від 18.07.2022 року; адміністративне провадження 260/2034/22 від 04.08.2022 року; адміністративне провадження 260/2985/22 від 23.08.2022 року; адміністративне провадження 260/3313/22 від 12.09.2022 року; адміністративне провадження 260/3274/22 від 27.09.2022 року; адміністративне провадження 260/3891/22 від 06.10.2022 року; адміністративне провадження 260/4204/22 від 24.10.2022 року.

В той же час, інформаційним запитом від 10.03.2023 року позивач також запитує інформацію, якою розпорядник інформації не володіє і не повинен нею володіти.

Виходячи з викладеного, позивачем у розпорядника інформації інформаційним запитом від 10.03.2023 року запитувалася інформація, більшість з якої він отримав раніше і володіє нею, але, в той же час В/Ч НОМЕР_1 було надіслано запитувану інформацію стосовно його особи, якою вона володіє на поштову адресу запитувача, про що свідчать додані до відзиву копії супровідних листів. Відповідальність за доставку поштових відправлень покладається на установи поштового зв`язку, причини, з яких запитувачем не отримано відповідь на інформаційний запит В/Ч НОМЕР_1 невідомі.

Зазначає, що частина запитуваної інформації стосується персональних даних інших осіб, без згоди яких В/Ч НОМЕР_1 надати інформацію відносно них не має законного підстав.

26.04.2023 року до суду позивачем подано відповідь на відзив, згідно якого, не погоджується з доводами відповідача та стосовно аргументів відповідача щодо надання позивачу інформації, яка вже неодноразово направлялась та отримувалась позивачем в процесуальному порядку зазначає, що з усіх 16-ти пунктів запитуваної інформації згідно запиту від 10.03.2023 року відповідачем в ході розгляду адміністративних справ було надано тільки копію витягу з наказу командира В/Ч НОМЕР_1 № 88 від 25.04.2022 року (по стройовій частині) (пункт 11 запитуваної інформації).

При цьому, Закон України «Про доступ до публічної інформації» не передбачає можливості відмови у доступі до запитуваної інформації у разі якщо така уже надавалась розпорядниками інформації (включаючи в ході розгляду судових справ).

Таким чином, вважає, що запитувана інформація в частині отримання копії витягу з наказу командира В/Ч НОМЕР_1 № 88 від 25.04.2022 року (по стройовій частині) повинна була надатись відповідачем як розпорядником інформації, однак позивач не отримав жодної відповіді відповідача на поданий ним інформаційний запит (включаючи і п. 13 запитуваної інформації згідно запиту).

Щодо запитуваної інформації яка б могла містити персональні дані громадян, відповідач не вказує у якій саме запитуваній інформації містяться персональні дані громадян та які саме персональні дані.

Проаналізувавши зміст всієї запитуваної інформації позивач не вбачає там запитуваної інформації про особу, або ж інформації яка б могла б містити персональні дані громадян (третіх осіб).

Щодо ненадання відповіді на запит на електронну пошту запитувача, зазначає, що Закон дозволяє обирати на власний розсуд спосіб отримання інформації, як у письмовій, так й іншій доступній формі: поштою, факсом, телефоном, месенджером, електронною поштою.

Позивач у запиті на отримання публічної інформації від 10.03.2023 року просив відповідача надати йому відповідь у вигляді скан-копій документів виключно на електронну адресу Позивача: ІНФОРМАЦІЯ_1 , проте, позивачу не надійшла жодна відповідь на вищезгаданий запит жодним способом зв`язку (включаючи поштовим зв`язком про який зазначає відповідач).

Таким чином на переконання позивача, відповідач явно вводить суд в оману вказуючи про те, що ними начебто було відправлено відповідь на інформаційний запит поштовим зв`язком, оскільки не було направлено такої відповіді обраним запитувачем способом надання відповіді (тобто у вигляді скан-копій документів на електронну адресу позивача: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та оскільки відповідач жодним чином не доводить належними та допустимими доказами факт відправлення відповіді на згаданий інформаційний запит позивача від 10.03.2023 року (до прикладу трекинг код рекомендованого листа, тощо).

В свою чергу відповідач посилається на копії супровідних листів, що в свою чергу не може бути способом доказування у даній справі, оскільки він жодним чином не доводить факт надіслання відповіді на запит позивача.

02.05.2023 року до суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, згідно яких, відповідач вважає аргументи щодо наведених позивачем у відповіді на відзив безпідставними з огляду на наступне.

Щодо твердження позивача про надання йому за інформаційним запитом лише наказу командира В/Ч НОМЕР_1 від 24.05.2022 року № 88 (п. 11 Запиту), як уже було зазначено у відзиві на позовну заяву, позивачем у вказаному інформаційному запиті від 10.03.2023 року запитувалась в тому числі інформація, яка вже неодноразово направлялася у форматі відповідей на інформаційні запити та отримувалась ним в процесуальному порядку раніше, в тому числі при розгляді низки адміністративних проваджень за адміністративними позовами ОСОБА_1 до В/Ч НОМЕР_1 у Закарпатському окружному адміністративному суді та які він додавав до позовів у якості доказів, а саме: в додатках до позовної заяви та у матеріалах справи в адміністративному провадженні 260/2451/22 від 18.07.2022 року - копія наказу командира В/Ч НОМЕР_1 від 03.03.2022 року №36 (п.5,10 Запиту); в додатках до позовної заяви та у матеріалах справи в адміністративному провадженні 260/2034/22 від 04.08.2022 року - копії наказів командира В/Ч НОМЕР_1 від 03.03.2022 року №36, від 04.05.2022 року № 88, від 04.05.2022 року № 98 (п.5,10,11,12,13,15 Запиту); в додатках до позовної заяви та у матеріалах справи в адміністративному провадженні 260/2035/22 від 17.06.2022 року - копії наказів командира В/Ч НОМЕР_1 від 03.03.2022 року №36, від 04.05.2022 року № 88, від 04.05.2022 року № 98 (п.5,10,11,12,13,15 Запиту); в додатках до позовної заяви та у матеріалах справи в адміністративному провадженні 260/2985/22 від 23.08.2022 року - картка особового рахунку № НОМЕР_4 (п.7 Запиту) копії наказів командира В/Ч НОМЕР_1 від 03.03.2022 року №36, від 04.05.2022 року №88 (п.5,10,11,12 Запиту); в додатках до позовної заяви та у матеріалах справи в адміністративному провадженні 260/3313/22 від 12.09.2022 року - копія наказу командира В/Ч НОМЕР_1 від 03.03.2022 року № 36 (п.5,10 Запиту); в додатках до позовної заяви та у матеріалах справи в адміністративному провадженні 260/3274/22 від 27.09.2022 року - копії наказів командира В/Ч НОМЕР_1 від 03.03.2022 року №36, від 04.05.2022 №88, від 04.05.2022 року № 98 (п.5,10,11,12,13,15 запиту), копія облікової картки (п.8,9 Запиту), копія списку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_5 від 14.03.2022 року №4247 (п.8 Запиту); в додатках до позовної заяви та у матеріалах справи в адміністративному провадженні 260/3891/22 від 06.10.2022 року - картка особового рахунку № НОМЕР_4 (гі.7 Запиту), копія наказу командира В/Ч НОМЕР_1 від 03.03.2022 року №36 (п.5,10 Запиту), копія списку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_5 від 14.03.2022 року № 4247 (п.8 Запиту); в додатках до позовної заяви та у матеріалах справи в адміністративному провадженні 260/4204/22 від 24.10.2022 року - картка особового рахунку № НОМЕР_4 (п.7 Запиту), копія наказу командира В/Ч НОМЕР_1 від 03.03.2022 року №36 (п.5,10 Запиту), копія списку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_5 від 14.03.2022 року №4247 (п.8 Запиту).

Що стосується запитуваної інформації в п.6 Запиту (щодо копії контракту добровольця ДФТГ), слід зауважити, що у В/Ч НОМЕР_1 такий документ відсутній з причини того, що частина належить до Сил територіальної оборони в складі Збройних Сил України і до добровольчих формувань територіальних громад не має жодного стосунку.

Щодо запитуваної інформації, яка б могла містити персональні дані громадян зазначає, що позивачем не дотримано вимог ст. 16 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Щодо ненадання відповіді па запит па електронну пошту запитувача, що Законом України «Про доступ до публічної інформації» не передбачено надсилання запитуваної інформації якимось конкретно визначеним способом. В той же час, слід зауважити, що В/Ч НОМЕР_1 не має зареєстрованої встановленим порядком офіційної електронної скриньки на захищеному сервері з доменом «gov.ua», а тому вимога позивача надати йому відповідь на запит виключно на його персональну електронну адресу не могло бути задоволено. В/Ч НОМЕР_1 було надіслано запитувану інформацію, якою вона володіє на поштову адресу запитувача єдиним можливим та фінансово доступним каналом із зони виконання бойових завдань - звичайним поштовим відправленням, опис вкладень для якого не передбачено.

08.05.2023 року до суду надійшли додаткові пояснення від позивача, зі змісту яких, позивач наголошує що у запиті на отримання публічної інформації від 10.03.2023 року просив відповідача надати йому відповідь у вигляді скан-копій документів виключно на електронну адресу позивача: ІНФОРМАЦІЯ_1 Відповідач вказував, що відповідь на запит була надіслана поштовим зв`язком, що позивач ставить під сумнів, оскільки запитувана інформація повинна була бути надана саме на електронну пошту запитувача та оскільки позивач відповіді не отримав.

Також позивач ставить під сумнів відправлення відповідачем відповіді на запит поштовим зв`язком, оскільки позивач жодного разу не отримував відповіді на раніше подані запити та оскільки відповідач не виявляє бажання надавати запитувану інформацію позивачу, що проявляється у відсутності волевиявлення врегулювання даного спору за участі головуючого судді у даній справі (шляхом надання відповіді).

З посиланням на п. 10.3. Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 29.09.2016 року № 10 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства про доступ до публічної інформації» вказує, що саме запитувач повинен обирати на власний розсуд спосіб отримання інформації, як у письмовій, так й іншій доступній формі: поштою, факсом, телефоном, месенджером, електронною поштою.

Ухвалою суду від 17.05.2023 року клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів залишено без задоволення.

Ухвалою суду від 17.05.2023 року в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про врегулювання спору за участі судді або примирення сторін у справі відмовлено.

Ухвалою суду від 17.05.2023 року заяву ОСОБА_1 про уточнення позовних вимог повернуто без розгляду.

Ухвалою суду від 17.05.2023 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про повернення без розгляду відзиву на позовну заяву.

Ухвалою суду від 17.05.2023 року клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів -повернуто без розгляду.

18.05.2023 року позивачем подано до суду письмові пояснення, зі змісту яких, щодо доводів відповідача про відсутність зареєстрованої встановленим порядком офіційної електронної скриньки на захищеному сервері з доменом «gov.ua», що не дало можливості надати відповідь на запит виключно на персональну електронну адресу позивача, стверджує, що відповідач у такий спосіб намагається уникнути відповідальності за свою бездіяльність виходячи з наступного.

Так, позивачу достеменно відомо, що у відповідача існує електронна пошта, якою вони надсилають документи електронним способом зв`язку (електронною поштою) до штабу частини за місцем їх знаходження (тобто до зони виконання завдань).

Відповідач не був обмежений у можливостях зареєструватись на захищеному сервері з доменом «gov.ua» і в ході розгляду запиту на інформацію з метою реалізувати вимоги позивача в частині надання йому відповіді на електронну пошту.

У відповідача як у суб`єкта владних повноважень зобов`язана бути офіційна електронна пошта, зокрема для реалізації права запитувачів отримувати відповіді на електронну пошту та у відповідності до ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг».

Відповідач при поданні апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду у справі № 260/4204/22 вказав про наявність електронної пошти: ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка безпроблемно могла бути використана для надіслання відповіді за запит позивача.

Відповідач у запереченнях зазначає, що відповідь була надіслана звичайним поштовим відправленням як єдиним можливим фінансово та доступним каналом, що не відповідає дійсності, оскільки єдиний зручний і безкоштовний засіб комунікації якраз і являється електронний (факс, електронна пошта, тощо).

Оскільки відповідь на запит не передбачала надання позивачеві службової інформації, то така могла бути надана і не захищеним сервером (захищений сервером з доменом «gov.ua» використовується виключно для передачі службової інформації).

Окрім того зі статті яка міститься на офіційному веб-сайті Міністерства Оборони України за посиланням: https://www.mil.gov.ua/ukbs/shhodenni-kiberzagrozi/elektronna- poshta.html, вбачається що електронна пошта з домену mil.gov.ua, у військах використовується виключно як безпечний канал зв`язку для внутрішнього листування - надіслання службової інформації.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що 10.03.2023 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку скерував на адресу Військової частини НОМЕР_1 запит на отримання публічної інформації, в якому просив надати наступну інформацію:

1) належно засвідчена копія наказу про призначення ОСОБА_2 командиром військової частини НОМЕР_1 Сил територіальної оборони України ІНФОРМАЦІЯ_4;

2) належно засвідчені посадові інструкції командира військової частини НОМЕР_1 Сил територіальної оборони України ІНФОРМАЦІЯ_4;

3) належно засвідчена копія наказу про призначення ОСОБА_3 начальником відділення персоналу військової частини НОМЕР_1 Сил територіальної оборони України ІНФОРМАЦІЯ_4;

4) належно засвідчені посадові інструкції начальником відділення персоналу військової частини НОМЕР_1 Сил територіальної оборони України ІНФОРМАЦІЯ_4;

5) належно засвідчені книгу обліку наказів по стройовій частині військової частини НОМЕР_1 на 2022 рік (з відміткою про реєстрацію наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 36 від 03.03.2022 року (по стройовій частині), яким ОСОБА_1 , прийнято до списків особового складу частини НОМЕР_1 );

6) належно засвідчена копія контракту укладеного між ОСОБА_1 та в/ч НОМЕР_1 як добровольця сил територіальної оборони на виконання вимог п. 2 ч. 1 ст. 9 ЗУ «Про основи національного спротиву»;

7) картка особового рахунку ОСОБА_1 про отримання ним грошового забезпечення за весь період проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 як добровольця сил територіальної оборони ЗСУ за весь період минулого 2022 року;

8) належним чином завірений журнал/книга тощо, про реєстрацію наказу ІНФОРМАЦІЯ_5 в Закарпатській області № 74 від 14.03.2022 року «Про призов військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації», списки військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_5 від 14.03.2022 року Хе 4247 та облікової картки до військового квитка НОМЕР_3 ОСОБА_1 ;

9) інформація про дату отримання військовою частиною НОМЕР_1 облікової картки до військового квитка НОМЕР_3 створеної щодо ОСОБА_1 ;

10) належним чином завірений витяг пункту 1.4 наказ командира військової частини НОМЕР_1 № 36 від 03.03.2022 року (по стройовій частині);

11) належним чином засвідчений витяг наказу командира в/ч НОМЕР_1 № 88 від 25.04.2022 року (по стройовій частині) про відрядження ОСОБА_1 (в частині що його стосується);

12) належним чином засвідчену копію посвідчення про відрядження, створеною в/ч НОМЕР_1 при відрядженні ОСОБА_1 на виконання наказу командира в/ч НОМЕР_1 № 88 від 25.04.2022 року (по стройовій частині);

13) належним чином засвідчений витяг з наказу командира в/ч НОМЕР_1 № 98 від 04.05.2022 року (по стройовій частині) (пп. 1.1. п. 1 тобто в частині що його стосується);

14) інформація про дату отримання та реєстрацію військовою частиною НОМЕР_1 бойового розпорядження з територіальної оборони угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 24.04.2022 року N 346 дск (тобто надати засвідчену копію з журналу/книги про таку реєстрацію в/ч НОМЕР_1 );

15) належним чином засвідчені копії всіх наказів про переміщення ОСОБА_1 ;

16) разом із листом-відповіддю, надати копію даного зареєстрованого інформаційного запиту.

Сторонами не заперечується, що вказаний запит був отриманий відповідачем 13.03.2023 року.

За твердженням позивача, як у встановлений законодавством строк, так і станом на момент звернення до суду із даним позовом, відповідь на надісланий запит ним отримана не була, ні визначеним у запиті способом (шляхом надіслання скан-копій документів на електронну адресу позивача), ні за допомогою засобів поштового зв`язку (як стверджує відповідач), що стало підставою звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У ст. 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 34 Конституції України кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Право кожного на інформацію передбачене ст. 5 Закону України "Про інформацію", відповідно до якої кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, та інформації, що становить суспільний інтерес визначається Законом України "Про доступ до публічної інформації".

Відповідно до ст. 1 вказаного Закону, публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених вказаним Законом.

Згідно зі ст. 19 Закону України "Про доступ до публічної інформації" запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача. Письмовий запит подається в довільній формі.

Запит на інформацію має містити:

1) ім`я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв`язку, якщо такий є;

2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо;

3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.

Суд зазначає, що запит позивача від 10.03.2023 року відповідає вимогам Закону України "Про доступ до публічної інформації", оскільки містить всі необхідні вимоги, які викладені у ст. 19 вказаного Закону, та запитувана позивачем інформація (в контексті ст. 1 Закону України "Про доступ до публічної інформації") є публічною.

Разом з тим, слід зазначити, що суд під час розгляду справи повинен встановити факт або обставини, які б свідчили про порушення прав, свобод чи інтересів позивача з боку відповідача - суб`єкта владних повноважень, створення перешкод для їх реалізації або чи мають місце інші ущемлення прав та свобод позивача. З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

В контексті наведеного, суд зазначає, що відповідно до частин першої, четвертої ст. 20 Закону України "Про доступ до публічної інформації" розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Як встановлено судом, запит позивача від 10.03.2023 року надісланий відповідачу засобами поштового зв`язку з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, та вручений 13.03.2023 року, що не заперечується у відзиві представником відповідача, і тоді ж повинен був бути зареєстрований. З огляду на це, відповідь на запит повинна була бути оформлена та направлена заявникові не пізніше 20.03.2023 року (оскільки 18 та 19 березня 2023 року - вихідні дні).

Натомість позивач стверджує, що не отримав відповіді відповідача на його запит від 10.03.2023 року.

У відзиві відповідач покликається на те, що відповідь на запит позивача була надіслана останньому листом 22.03.2023 року, на підтвердження чого надано супровідний лист від 22.03.2023 року № 1464/383.

У той же час, відповідач не надав будь-яких належних доказів направлення зазначеного листа на адресу позивача (наприклад, але не виключно: повідомлення про вручення листа, чек поштового відділення, витяг з журналу реєстрації вихідної кореспонденції, трекінг поштового сервісу тощо).

Суд зазначає, що Законом України «Про доступ до публічної інформації» не визначено яким видом поштового відправлення розпорядник інформації повинен надіслати відповідь на інформаційний запит (простий лист, рекомендований, з повідомленням про вручення, з оголошеною цінністю).

Однак, зважаючи на імперативно встановлений обов`язок розпорядника інформації надати відповідь на інформаційний запит, суд вважає, що саме розпорядник інформації у випадку виникнення спору повинен довести факт не лише складання відповіді, а й її надіслання у встановлений законом строк та вручення запитувачу інформації чи повернення без вручення із зазначенням відповідних причин.

Разом з тим, надаючи оцінку наданому відповідачем супровідному листу від 22.03.2023 року, копія якого знаходиться в матеріалах справи, як доказу надання відповіді на запит позивача, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 9.5 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 29.09.2016 року № 10, у разі пересилання відповіді на запит поштою цей обов`язок вважається виконаним у момент здачі документа на пошту; реєстрація відповіді на запит як вихідного документа у системі діловодства розпорядника інформації не є моментом завершення перебігу згаданого строку. Якщо відповідь на запит здається на пошту разом з іншою кореспонденцією того ж виду та категорії, належним і допустимим доказом відправлення такого запиту є список згрупованих поштових відправлень із відміткою працівника зв`язку про його прийняття (п. 66 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року № 270).

Крім того, частиною 2 вищезазначених Правил встановлено, зокрема, що розрахунковий документ - документ встановленої відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв`язку.

Статтею 13 Закону України «Про поштовий зв`язок» від 04.10.2001 року № 2759-III передбачено порядок надання поштового зв`язку, зокрема у абзаці 3 цієї статті вказано, що у договорі про надання послуг поштового зв`язку, якщо він укладається у письмовій формі, та у квитанції, касовому чеку тощо, якщо договір укладається в усній формі, обов`язково зазначаються найменування оператора та об`єкта поштового зв`язку, які надають послуги, дата та вид послуги, її вартість. У договорі, стороною якого є національний оператор зв`язку, укладеному у будь-якій формі, має міститися попередження про недопущення пересилання письмової кореспонденції, виконаної і розтиражованої друкарським способом, без вихідних даних (тираж, назва друкарні, номер замовлення та інше). За недотримання цієї вимоги несе відповідальність оператор поштового зв`язку.

Аналізуючи вищевикладене суд вважає, що належним доказом надіслання розпорядником інформації відповіді на запит позивача є квитанція або касовий чек, в якому зазначено найменування оператора та об`єкта поштового зв`язку, які надають послуги, дата та вид послуги, її вартість.

Таким чином, на переконання суду, лише сам факт реєстрації відповіді на запит як вихідного документа не є моментом завершення перебігу строку надання відповіді на інформаційний запит, а відтак, такий доказ не може свідчити про надіслання відповіді запитувачу та не підтверджує належне виконання свого обов`язку як розпорядника інформації.

Натомість, будь-яких доказів саме надіслання та/чи вручення відповіді на інформаційний запит позивача (фіскальний чек поштового відділення, повідомлення про вручення поштового відправлення, опис вкладення тощо) матеріали справи не містять. Відтак, доводи відповідача про те, відповідь була відправлена на поштову адресу позивача є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.

У постанові Верховного Суду від 06.09.2019 року у справі № 128/4752/15-а Верховний Суд висловив правову позицію відповідно до якої належними і допустимими доказами відправлення відповіді на запит є список згрупованих поштових відправлень із відміткою працівника зв`язку про його прийняття (пункт 66 Правил № 270), опис вкладення у цінний лист, зворотне повідомлення про вручення поштового відправлення, докази направлення електронною поштою або розписка про отримання у разі вручення заявнику особисто.

Зважаючи на встановлені обставини справи в їх сукупності, суд констатує, що належних доказів на підтвердження дотримання вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації», в частині вчасного направлення позивачу відповіді на його запит від 10.03.2023 року, відповідачем суду не надано та судом в ході судового розгляду справи не здобуто. Водночас, суд не надає оцінку повноті наданої відповіді на запит, оформленої листом від 22.03.2023 року, оскільки така не є предметом даної справи.

При цьому суд враховує, що під протиправною бездіяльністю суб`єкта владних повноважень слід розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Аналіз змісту норм Закону України «Про доступ до публічної інформації» свідчить, що право особи на об`єктивний, всебічний і вчасний розгляд його запиту включає в себе не тільки право на отримання відповіді на звернення, а й право на своєчасність її отримання.

Враховуючи характер спірних правовідносин у цій справі та зважаючи на неможливість відновити своєчасність надання відповіді на запит позивача, належним способом захисту порушеного права позивача є визнання такої бездіяльності відповідача протиправною.

При цьому, суд відзначає і ту обставину, що твердження позивача стосовно того, що відповіді на запит на отримання інформації ним не отримано ні у п`ятиденний термін, ні взагалі - жодним чином не спростовані відповідачем у ході судового розгляду справи, в зв`язку з чим, суд прийшов до переконання, що відповідачем порушено вимоги ч. 1 ст. 20 Закону України "Про доступ до публічної інформації".

У цьому контексті, суд зазначає, що право на доступ особи до публічної інформації включає в себе не тільки право на отримання відповідної інформації, а й право на своєчасність її отримання.

Суд при розгляді справи враховує висновки Великої Палати Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені у постанові від 26.06.2018 року у справі № 800/369/17.

Також Верховним Судом вказано, що, не надавши відповідь на запит у встановлений Законом п`ятиденний строк, відповідач допустив протиправну бездіяльність, тому захистити порушене право на своєчасне отримання інформації можливо лише шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача.

У такому разі, оскільки відповідачем порушено право позивача на своєчасне отримання відповіді на запит, позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненадання позивачу відповіді на його запит від 10.03.2023 року про надання інформації - слід задовольнити.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій (бездіяльності) та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що відповідач не довів обставин, які б свідчили про відсутність порушення ним прав, свобод та інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин щодо своєчасного отримання відповіді на запит від 10.03.2023 року.

Отже, відповідач не виконав процесуального обов`язку доказування своєї позиції та не довів правомірності своєї поведінки у спірних правовідносинах, натомість доводи позивача частково відповідають обставинам справи та ґрунтуються на нормах матеріального закону.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи викладене, позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненадання публічної інформації за запитом від 10.03.2023 року є обгрунтованими і підлягають задоволенню.

Водночас належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача надати позивачу відповідь на запит від 10.03.2023 року.

При цьому, вимога позивача сформована у спосіб шляхом зобов`язання відповідача надати достовірну, точну та повну інформацію по запиту на інформацію від 10.03.2023 року не підлягає задоволенню, оскільки усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акту, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації керуються Законом України «Про доступ до публічної інформації», який гарантує право на доступ до публічної інформації, крім випадків, передбачених законом.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, враховуючи докази, надані позивачем, суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 5, 12, 19, 72, 77, 241 - 246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_5 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненадання відповіді на інформаційний запит ОСОБА_1 від 10.03.2023 року.

3. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 надати відповідь на інформаційний запит ОСОБА_1 від 10.03.2023 року.

4. В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

5. Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 255 КАС України, та може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

СуддяС.І. Рейті