Справа № 620/190/23
Суддя: Мєзєнцев Євген Ігорович
Дата ухвалення: 2023-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/190/23 Суддя (судді) першої інстанції: Клопот С.Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Собківа Я.М., Файдюка В.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 07 березня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулась до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 в якому просила скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 17.11.2022 №287 про притягнення до дисциплінарної відповідальності за скоєння дисциплінарного проступку, передбаченого п.6 ч.2 ст.65 Закону України «Про державну службу», державного службовця, головного спеціаліста командування ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 .

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 07 березня 2023 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Судом першої інстанції встановлено, що наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 17.11.2022 року №287 ОСОБА_1 , яка має статус державного службовця та працює на посаді головного спеціаліста командування ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до дисциплінарної відповідальності за скоєння дисциплінарного проступку, передбаченого п.6 ч.2 ст.65 Закону України «Про державну службу», та оголошено зауваження.

Не погодившись з оскаржуваним наказом, позивачка звернулась до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ст. 5 Закону № 889-VIII «Про державну службу» (далі - Закон 889-VIII) правове регулювання державної служби здійснюється Конституцією України, цим та іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, постановами Верховної Ради України, указами Президента України, актами Кабінету Міністрів України та центрального - органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби. Відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом. Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.

Статтею 64 Закону № 889-VIII передбачено, що державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому Цим Законом, за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом: та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 Закону № 889-VIII підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 65 Закону №889-УІІІ дисциплінарним проступком є невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.

Відповідно до ч. 4 ст. 65 Закону № 889-VIII обставинами, що обтяжують відповідальність державного службовця, є: 1) вчинення дисциплінарного проступку у стані алкогольного сп`яніння або у стані, викликаному вживанням наркотичних або токсичних засобів; 2) вчинення дисциплінарного проступку повторно, до зняття в установленому порядку попереднього стягнення; 3) вчинення проступку умисно на ґрунті особистої неприязні до іншого державного службовця, у тому числі керівника, чи помсти за дії чи рішення щодо нього; 4) вчинення проступку умисно з мотивів неповаги до держави і суспільства, прав і свобод людини, окремих соціальних груп; 5) настання тяжких наслідків або заподіяння збитків внаслідок вчинення дисциплінарного проступку.

Частиною 1 ст. 66 Закону № 889-VIII передбачено, що до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.

Відповідно до ч. 2 ст. 66 Закону № 889-VIII у разі допущення державним службовцем дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 6 частини другої статті 65 цього Закону, суб`єкт призначення або керівник державної служби може обмежитися зауваженням.

Згідно із ч. 1 -3 ст. 67 Закону №889-УПІ дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час- визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність державного службовця, є: 1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку; 2) попередня бездоганна поведінка та відсутність дисциплінарних стягнень; 3) високі показники виконання службових завдань, наявність заохочень та урядових відзнак, урядових і державних нагород; 4) вжиття заходів щодо попередження, відвернення або усунення настання тяжких наслідків, які настали або можуть настати в результаті вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування заподіяної шкоди; 5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність; 6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.

Як вбачається з оскаржуваного наказу, підставою для порушення дисциплінарного провадження слугував акт службової перевірки, проведеної 21.09.2022 року начальником групи морально-психологічного забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_1 майором ОСОБА_2 , лист голови комітету самоорганізації населення №7 мікрорайону 273 кварталу м. Прилуки ОСОБА_3 , стосовно працівника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 , в ході якої було встановлено порушення з боку ОСОБА_1 вимог п.5 установчого наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №35 від 24.02.2022 року, а саме правил трудового розпорядку для державних службовців.

Обставинами, що призвели до вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку зазначається особиста недисциплінованість та недодержання державним службовцем ОСОБА_1 правил внутрішнього службового розпорядку.

При вирішенні питання щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності відповідачем було взято до уваги наступні обставини, а саме: 05.09.2022 року на адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 від голови комітету самоорганізації населення № 7 мікрорайону 273 кварталу надійшло письмове звернення яким остання вказує на те, що працівники ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 та її чоловік ОСОБА_4 , які мешкають за адресою АДРЕСА_1 створюють соціальну напругу мешканцям мікрорайону.

Як вказує заявник, ОСОБА_1 та її чоловік, в робочий день, в робочий час, знаходячись за місцем проживання та здійснювали перешкоди в засипанні ям на дорозі, яка проходить повз будинок де вони мешкають, за наслідком чого були викликані працівники правоохоронних органів для врегулювання порядку.

Одночасно з цим, як зазначає голова самоорганізації населення, під час конфлікту ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , які являються працівниками «военкомату», почали погрожувати тим що вони направлять всіх на передову.

Відповідно до пояснень самої ОСОБА_1 остання вказує на те, що голова комітету самоорганізації населення ОСОБА_3 не в стані виконувати покладені на неї обов`язки та наводить свої доводи і одночасно з цим вказує на те, що вона справді 31.08.2022 року об 9 годині 40 хвилин перебувала на прийомі у Голови міської ради. Про свою відсутність, з її слів, ОСОБА_1 повідомила чергового.

Після такого звернення ІНФОРМАЦІЯ_1 було проведено службове розслідування, в ході якого, офіцером відділення рекрутингу та комплектування капітаном ОСОБА_5 було надано рапорт, у якому останній вказав, що він не може повідомити про те, чи головний спеціаліст командування ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 повідомляла його про свою відсутність на робочому місці у серпні та вересні місяці 2022 року. Крім того, ОСОБА_5 зазначив, що до його повноважень та функціональних обов`язків не входить обов`язок контролю за головним спеціалістом ІНФОРМАЦІЯ_1.

Водночас, факт такої відсутності на робочому місці, у вказаний період, позивачка підтвердила у судовому засіданні.

Відповідно до ст. 9 ЗУ «Про державну службу» державний службовець, під час виконання посадових обов`язків, діє у межах повноважень, визначених законом, і підпорядковується своєму безпосередньому керівнику або особі, яка виконує його обов`язки, чи особі, визначеній у контракті про проходження державної служби (у разі укладення). Державний службовець зобов`язаний виконувати накази (розпорядження), доручення керівника, видані в межах його повноважень, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Спеціаліст командування ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 підпорядковується безпосередньо начальнику ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Доказів того, що позивачка у серпні та вересні місяці 2022 року ставила до відома начальнику ІНФОРМАЦІЯ_1 про свою відсутність на робочому місці, чи отримувала від нього згоду на це, суду надано не було.

Згідно акту від 24.09.2022 року, за наслідком отриманої інформації, було створено дисциплінарну комісію на розгляд якої внесено питання про порушення вимог пункту 5 установчого наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 35 від 24.02.2022 року про правила трудового розпорядку для державних службовців.

11.11.2022 року, за наслідком проведеної перевірки, дисциплінарна комісія винесла пропозицію про накладення на державного службовця ОСОБА_1 , головного спеціаліста командування дисциплінарне стягнення «зауваження».

В подальшому, наказом № 287 від 17.11.2022 року, за порушення вимог внутрішнього розпорядку, пункту 5 установчого наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 35 від 24.02.2022 року та скоєння дисциплінарного проступку передбаченого пунктом 6 частини 2 статті 66 Закону України «Про державну службу» та Пропозиції дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ стосовно державних службовців ІНФОРМАЦІЯ_1, державному службовцю ОСОБА_1 , головному спеціалісту командування оголошено зауваження.

Зважаючи на наведене, у судовому засіданні знайшли своє підтвердження факти неодноразового самовільного залишення позивачкою місця своєї роботи.

Вказані факти правомірно та обґрунтовано кваліфіковані відповідачем як вчинення дисциплінарного проступку передбаченого пунктом 6 частини 2 статті 66 Закону України «Про державну службу».

Суд критично ставиться до твердження позивачки про численні порушення порядку проведення службової перевірки, в ході якої було встановлено факти її самовільного залишення місця роботи, оскільки, по перше - порядок проведення службової перевірки позивачкою не оскаржується і не є предметом позову, по друге - навіть у разі встановлення судом таких порушень, у разі доведення факту порушення особою службової дисципліни, наявність таких порушень не може прийматись судом як підстава звільнення особи від відповідальності.

За наведеного, наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 17.11.2022 №287 про притягнення до дисциплінарної відповідальності за скоєння дисциплінарного проступку, передбаченого п.6 ч.2 ст.65 Закону України «Про державну службу», державного службовця, головного спеціаліста командування ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 , винесено правомірно, обґрунтовано, на підставі Закону та у межах повноважень, а тому відсутні підстави для його скасування.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відомому у задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається до уваги через їх неналежність до предмету позову або непідтвердженість матеріалами справи.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 07 березня 2023 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Є.І.Мєзєнцев

cуддя Я.М.Собків

суддя В.В.Файдюк