Справа № 814/3545/14
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2023-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2023 р. № 814/3545/14
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лісовської Н.В. за участю секретаря судового засідання Середи В.Р. у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження розглянув адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідачів:1: Прокуратури Херсонської області, вул. Михайлівська, 33, м. Херсон, 73000, 2: Офісу Генерального прокурора, вул. Різницька, 13/15, м. Київ, 01011,

про:стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
За участю сторін:

позивача: ОСОБА_1 ,

представника відповідача 1: Кадеєвої А.В.,

представника відповідача 2: Наумової Т.О.,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) у листопаді 2014 року, звернувся до суду з адміністративним позовом до Прокуратури Херсонської області (далі відповідач - 1), Офісу Генерального прокурора (далі відповідач - 2), в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ № 1478-к Генерального прокурора України від 23 жовтня 2014 року «Про звільнення з посади заступника прокурора Херсонської області»;

- поновити позивача на посаді заступника прокурора Херсонської області;

- стягнути з Генеральної прокуратури України на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 24 жовтня 2014 року і до моменту фактичного поновлення на публічній службі;

- зобов`язати Генеральну прокуратуру України відкликати з Міністерства юстиції України відомості про застосування до позивача заборони, передбаченої частиною третьою статті 1 Закону України Про очищення влади.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 14 травня 2020 року (з урахуванням Ухвали про виправлення описки від 19.05.2020 року), залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2021 року, адміністративний позов задоволено у повному обсязі.

Так судом визнано протиправним та скасовано наказ Генеральної прокуратури України від 23 жовтня 2014 року № 1478к про звільнення старшого радника юстиції ОСОБА_1 з посади заступника прокурора Херсонської області. Поновлено позивача на посаді заступника прокурора Херсонської області з 24 жовтня 2014 року. Стягнуто з прокуратури Херсонської області на користь позивача середній заробіток, без утримання податків та обов`язкових зборів, за час вимушеного прогулу з 24 жовтня 2014 року по 23 листопада 2014 року в сумі 16 787,19 грн. Стягнуто з прокуратури Херсонської області середній заробіток, без утримання податків та обов`язкових зборів, за час вимушеного прогулу з 24 листопада 2014 року по 14 травня 2020 року в сумі 2 837 448,18 грн. Зобов`язано Офіс Генерального прокурора протягом трьох робочих днів з дня набрання судовим рішенням законної сили надіслати це рішення до Міністерства юстиції України для вилучення з Єдиного державного реєстру осіб, щодо яких застосовано положення Закону України Про очищення влади відомостей про застосування до позивача заборони, передбаченої частиною третьою статті 1 Закону України від 16 вересня 2014 року № 1682-VII Про очищення влади.

Постановою Верховного Суду від 26 травня 2022 року Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 14 травня 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2021 року в частині позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу скасовано.

Справу у частині позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу направлено на новий розгляд до Миколаївського окружного адміністративного суду.

В іншій частині рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 14 травня 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2021 року залишено без змін.

Ухвалою суду від 26.07.2022 року справу прийнято до свого поважання суддею ОСОБА_2 та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

29.03.2023 року від Офісу Генерального Прокурора надійшло пояснення по справі, де представник Відповідача 2 виклав свою позицію, яка є аналогічною викладеній у касаційній скарзі та зводиться до того, що судом під час обрахування суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 16.01.2020 по 14.05.2020 року до окладу помилково застосовано коефіцієнт 12,37, як прокурору, який успішно пройшов атестацію. Відповідач 2 вважає, що оскільки Позивач не проходив атестацію, то він не може вважаться прокурором, який успішно пройшов атестацію, а відтак необхідно застосовувати коефіцієнт 4,23. Застосування положень Постанови КМУ № 1155 від 11.12.2019 року до цих правовідносин є невірним.

Ухвалою суду від 11.04.2023 року закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті.

06.06.2023 року судом проголошено скорочене рішення.

Під час судового засідання суд вислухав позицію сторін, дослідив докази, що містяться у справі, та судом було встановлено:

У період з травня 2004 по червень 2013 року ОСОБА_1 обіймав посаду заступника прокурора Миколаївської області, а з 15.05.2014 по 23.10.2014 посаду заступника прокурора Херсонської області.

23.10.2014 наказом Генерального прокурора № 1478к (надалі Наказ, т. спр. 1, арк. 26) ОСОБА_1 , відповідно до пункту 72 частини першої статті 36 КЗпП, було звільнено з посади та увільнено від обов`язків члена колегії прокуратури Херсонської області.

Інформацію про звільнення ОСОБА_1 та про застосування до нього заборони було внесено до Єдиного державного реєстру осіб, щодо яких застосовано положення Закону України Про очищення влади (т. спр. 1, арк. 28).

Прокуратурою Херсонської області надано довідку про середню заробітну плату позивача від 01.04.2020 № 18-53 вих 20 (надалі Довідка, т. спр. 2, арк. 95-97).

В судовому засіданні Позивач зазначив, що не погоджується з позицією Відповідачів, щодо застосування до середньої заробітної плати у період з 16.01.2020 року по 14 .05.2020 року коефіцієнту 4,23, як прокуророві, який не пройшов успішно атестацію Позивач наголошує, що саме через неправомірні дії відповідачів (незаконне звільнення та внесення до ЄДР осіб, щодо яких застосовано положення Закону України «Про очищення влади») був позбавлений можливості та права на прийняття участі в проходженні атестації. А відтак, він має право на отримання заробітної палати, яка виплачувалася прокуророві на посаді, з якої він був незаконно звільнений.

В Постанові Верховного Суду від 26.05.2022 року колегія суддів Касаційного адміністративного суду зазначила, що «розрахований судом першої інстанції на підставі постанов Кабінету Міністрів України Про порядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури від 31 травня 2012 року №505, Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури від 30 серпня 2017 року № 657 середній заробіток позивача за час вимушеного прогулу за період з 24 жовтня 2014 року по 15 січня 2020 року (до набрання чинності постанови № 1155) із врахуванням підвищених тарифних ставок і посадових окладів шляхом коригування на коефіцієнт їх підвищення є правильним.

Але середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 16.01.2020 року по 14.05.2020 року судами попередніх інстанцій вирахувано не вірно через неправильне застосування нормативних актів, які регулювали оплату праці прокурорів в цей період, а також не було враховано приписи абзацу 3 пункту 3 розділу ІІ Прикінцеві і перехідні положення Закону №113-XI.».

Таким чином, предметом розгляду в даній справі є правильність обрахування середнього заробітку Позивача за час вимушеного прогулу в період з 16.01.2020 року по 14.05.2020 року.

Згідно Довідки нарахована сума середньої заробітної плати, що підлягає виплаті ОСОБА_1 за період з 24.10.2014 по 31.12.2019, складає 2 022 120,49 грн.

При цьому, з урахуванням змін окладу за відповідною посадою, що відбулись у грудні 2015 року та у вересні 2017 року, прокуратурою Херсонської області, згідно з пунктом 10 розділу IV Порядку, застосовано до обчисленої відповідно до пункту 8 розділу IV Порядку середньоденної заробітної плати (799,39 грн.), коефіцієнти коригування 1,25 (з грудня 2015 року) та 2,93 (з 06.09.2017). Зазначений у Довідці коефіцієнт 2,93 є добутком коефіцієнтів 1,25 та 2,34.

16.01.2020 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1155 Про умови оплати праці прокурорів (надалі Постанова № 1155, т. спр. 2, арк. 67-69). Згідно з додатком 2 до вказаної постанови (Схема посадових окладів прокурорів обласних прокуратур та прирівняних до них прокуратур), місячний посадовий оклад заступника керівника обласної прокуратури становить 34 578 грн.

Посадовий оклад заступника прокурора області до 16.01.2020, відповідно до додатку 2 (Схема посадових окладів працівників прокуратур Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя, військових прокуратур регіонів і прирівняних до них прокуратур) до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 № 505 Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 657 Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратур), становив 8 170 грн.

Суд критично оцінює позицію Позивача, про те, що оскільки ОСОБА_1 неправомірно було звільнено Відповідачами та неправомірно включено відомості до Єдиного державного реєстру осіб, щодо яких застосовано положення Закону України Про очищення влади, саме внаслідок таких неправомірних дій Позивача фактично було позбавлено права на участь в атестації прокурорів, а відтак, при обчислені окладу за період з 16.01.2020 року по 15.05.2020 року необхідно застосовувати положення Постанови КМУ № 1155.

Таке твердження Позивача є хибним, оскільки для отримання права на отримання посадового окладу відповідно до положень Постанови № 1155, одного факту участі в атестації не достатньо, необхідна головна умова успішне проходження атестації та/або переведення до Офісу Генерального прокурора.

Окрім того, як вбачається з матеріалів справи, та не заперечується сторонами Позивач не подавав документів до атестаційної комісії з бажанням пройти атестацію, та не отримував Рішення атестаційної комісії про недопуск до проходження атестації, не оскаржував дії Відповідачів щодо недопуску його до проходження атестації.

16 січня 2020 року набрала чинність постанова Кабінету Міністрів України Про умови оплати праці прокурорів від 11 грудня 2019 року № 1155 (далі постанова № 1155), якою, з-поміж іншого, затверджено схеми посадових окладів прокурорів Офісу Генерального прокурора, обласних, окружних прокуратур та прирівняних до них прокуратур.

При цьому пунктом 6 постанови № 1155 установлено, що для прокурорів, умови оплати праці яких затверджені цією постановою, не застосовуються умови оплати праці працівників органів прокуратури, затверджені постановою № 505.

Отже, внаслідок реформування органів прокуратури в їхній системі відбувалися зміни, що супроводжувались, зокрема, (поетапною) атестацією працюючих прокурорів (усіх рівнів) і переведенням їх на посади відповідно до Офісу Генерального прокурора, обласних прокуратур, окружних прокуратур. У зв`язку із цим відбулось розмежування оплати праці тих прокурорів, які успішно пройшли атестацію і можуть бути переведені на посади прокурорів в Офісі Генерального прокурора, і прокурорів Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур.

Верховний Суд у постанові від 01 липня 2021 року у справі № 826/17798/14 висловив правову позицію з приводу застосування наведених норм права та зазначив наступне.

Прокурори, зокрема ГПУ, які не були переведені на посаду прокурора в Офіс Генерального прокурора, отримували/отримують заробітну плату відповідно до постанови № 505. Водночас, ті прокурори, які переведені на посаду прокурора в Офіс Генерального прокурора, отримують заробітну плату згідно з постановою №1155 та статті 81 Закону № 1697-VII.

Верховний Суд зауважив, що виплата заробітної плати згідно з постановою №1155 і статті 81 Закону № 1697-VII пов`язувалася із фактом переведення прокурорів (після їхньої атестації) на посади в новоутворені/оновлені прокуратури (відповідно до Закону № 113-ІХ).

Зважаючи на мету стягнення середньої заробітної плати при поновленні на посаді (відповідно до статті 235 КЗпП України), тобто компенсувати втрачений заробіток, колегія суддів вважає, що його розрахунок потрібно проводити на основі того посадового окладу (з урахуванням коефіцієнту підвищення, якщо таке було у розрахунковому періоді), який отримував би позивач як прокурор (чи прирівняні до нього за посадою прокурори), будучи на тій посаді, з якої його неправомірно звільнили (тобто в ГПУ, а не в Офісі Генерального прокурора). У вимірі обставин цієї справи і чинного законодавчого регулювання організації прокуратури України, середня заробітна плата позивача не може обчислюватися з урахуванням посадових окладів прокурорів Офісу Генерального прокурора, адже його туди з об`єктивних причин не переводили. Водночас, прирівнювати посадовий оклад позивача до прокурорів Офісу Генерального прокурора (для визначення коефіцієнта підвищення при розрахунку середнього заробітку при поновленні на посаді) за відсутності факту переведення його на посаду прокурора в цю структуру (без попереднього проходження атестації як умови для переведення) суперечило б меті і вимогам Закону №113-ІХ.

У вказаній постанові Верховним Судом також зазначено, що з набранням чинності постанови № 1155 не всім прокурорам України воднораз збільшили посадові оклади, а тільки тим, кого після атестації перевели на посади прокурорів до Офісу Генерального прокурора, обласних та окружних прокуратур (відповідно до Закону № 113-ІХ). Цей процес був триваючим, тож вочевидь виникали ситуації, коли протягом одного періоду прокурори отримували заробітні плати відповідно до різних нормативно-правових актів (відповідно до Постанови № 505 і Постанови № 1155).

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що визначаючи розмір середнього заробітку за період з 16 січня 2020 року (набрання чинності постановою № 1155) по 14 травня 2020 року із урахуванням розміру окладів прокурорів, установлених постановою № 1155, що у вказаний період вимушеного прогулу коефіцієнт підвищення посадового окладу має бути застосовано у розмірі 4,23.

Таким чином, місячний посадовий оклад заступника керівника обласної прокуратури з 16.01.2020 збільшився у 4,23 рази.

Кількість робочих днів за період з 16.01.2020 року по 14.05.2020 року 82.

Коефіцієнт підвищення, на який з 16.01.2020 має бути скоригована середньоденна заробітна плата (799,39 грн.), є коефіцієнт 4,23.

Розрахунок середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 16.01.2020 року по 14.05.2020 року має бути розрахований наступним чином: (799, 39 грн * 4,23 (коефіцієнт)) = середньоденна заробітна плата * 82 дні, що дорівнює 277 276,42 грн.

При попередньому розгляді справи судами було встановлено та Постановою Верховного Суду від 26.05.2022 року підтверджено правильність вирахування середнього заробітку за час вимушеного прогулу у період з 24.10.2014 року по 23.11.2014 року у сумі 16 787,19 грн. та у період з 24.11.2014 року по 16.01.2020 року сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу становить 2 026 594.93 грн.

Загальна сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 24.10.2014 року по 14.05.2020 року, яка належить стягненню з прокуратури Херсонської області дорівнює (16 787,19 грн.+ 2 026 594.93 грн. +277 276,42 грн) та всього 2 320 658,54 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання рішення суду про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу були видані виконавчі листи:

- 14.05.2020 року на стягнення середнього заробітку, без утримання податків та зборів за час вимушеного прогулу з 24.10.2014 року по 23.11.2014 року в сумі 16 787, 19 грн (т. 2 а.с.167), який виконано в повному обсязі, про що є відмітка та виконавчий лист повернуто до суду як виконаний (т. 3 а.с. 167).

- 14.06.2020 року на стягнення середнього заробітку, без утримання податків та зборів за час вимушеного прогулу з 23.11.2014 року по 14.05.2020 року в сумі 2 837 448,18 грн (т. 3 а.с.168), який виконано в повному обсязі, про що є відмітка та виконавчий лист повернуто до суду як виконаний (т. 4 а.с. 76-77).

Відповідно до положень п. 4 частини 2 ст. 380 КАС України якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо при новому розгляді справи він задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

У даному випадку судом задоволено позовні вимоги щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу (2 320 658,54 грн.) в меншому розмірі, ніж було задоволено судом під час попереднього розгляду (2 854 235,37 грн).

Вирішуючи питання по поворот викання рішення суду, судом враховуються положення ст. 381 КАС України, де зазначено, що поворот виконання рішення про присудження виплати заробітної плати чи іншого грошового утримання у відносинах публічної служби допускається, якщо скасоване рішення було обґрунтовано повідомленими позивачем завідомо неправдивими відомостями або поданими ним підробленими документами.

Оскільки в даному випадку судом не встановлено та Відповідачами не доведено, що скасоване рішення було обґрунтовано повідомленими позивачем завідомо неправдивими відомостями або подані ним до суду підроблені документи, суд вважає, що відсутні підстави для застосування повороту виконання рішення суду.

В своєму відзиві на позовну заяву та під час судового розгляду відповідачі наголошували на тому, що оскільки позивачеві повністю виплачені суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 24.10.2014 року по 15.05.2020 року та з метою уникнення подвійного стягнення сум, просили суд при вирішенні питання щодо стягнення сум врахувати цю обставину.

Позивач у позовній заяві просив стягнути з прокуратури Херсонської області на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

На підставі вищевикладеного, беручи до уваги, що сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 24.10.2014 року по 15.05.2020 року позивачеві виплачена в повному обсязі до винесення рішення Касаційною інстанцією, суд вважає за необхідне обрати інший та ефективний шлях захисту порушеного права, виклавши резолютивну частину рішення у формулюванні, яке не передбачає примусове виконання, а саме: Позов ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 24.10.2014 р. по 14.05.2020 р. задовольнити у сумі 2 320 658,54 грн.

Керуючись ст. 2, 19, 241, 244, 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ

1. Позов ОСОБА_1 (зареєстрована адреса: АДРЕСА_2 ; фактична адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Прокуратури Херсонської області (вул. Михайлівська, 33, м. Херсон, 73025, ідентифікаційний код 04851120) до Офісу Генерального прокурора (вул. Різницька, 13/15, м. Київ, 01011, ідентифікаційний код 00034051) та про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 24.10.2014 р. по 14.05.2020 р. задовольнити у сумі 2320658,54 грн.

2. У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Дата складення повного судового рішення 12.06.2023 р.

Суддя Н. В. Лісовська