Справа № 757/16016/20-а
Суддя: Григоренко І. В.
Дата ухвалення: 2020-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2020 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Григоренко І.В.,

при секретарі судового засідання - Ситику Р.В.,

за участю:

представника позивача: не з`явився,

представника відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_2 ) звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовом до Головного управління Національної поліції в Житомирській області (далі -відповідач, ГУ НП в Житомирській області), в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі серії ДП18 № 012855 від 06.04.2020 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн., а провадження у справі - закрити.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 06.04.2020 року поліцейським взводу № 2 роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області відносно нього винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП18 № 012855 та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. Відповідно до вказаної постанови адміністративне стягнення накладено на позивача за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, оскільки 06.04.2020 року о 12 год. 09 хв. він керував транспортним засобом TOYOTA LAND CRUISER, номерний знак НОМЕР_1 , без проходження обов`язкового технічного контролю. Вказує, що автомобіль TOYOTA LAND CRUISER, номерний знак НОМЕР_1 , зареєстрований за Товариством з обмеженою відповідальністю «Банерс» (далі - ТОВ «Банерс»), яке, у свою чергу, 02.01.2020 року уклало з Товариством з обмеженою відповідальністю «Аграрні Системні Технології» (далі - ТОВ «Аграрні Системні Технології») договір оренди рухомого майна № 10 АТ, відповідно до умов якого останнє набуло у строкове платне користування автомобіль TOYOTA LAND CRUISER, номерний знак НОМЕР_1 . Так, відповідно до наказу ТОВ «Аграрні Системні Технології» № 158-к від 21.07.2017 року позивач приступив до виконання обов`язків директора вказаного товариства та користується вказаним автомобілем у службових цілях. Позивач вважає постанову такою, що підлягає скасуванню, оскільки автомобіль TOYOTA LAND CRUISER, номерний знак НОМЕР_1 , не підлягає обов`язковому технічному контролю, зважаючи на те, що перебуває у користуванні ТОВ «Аграрні Системні Технології» і є службовим транспортним засобом.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.04.2020 року справу було передано судді Печерського районного суду м. Києва Григоренко І.В.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 17.04.2020 року прийнято до провадження та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та судове засіданні для розгляду справи по суті призначено на 13.05.2020 року.

13.05.2020 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача - адвоката Ткаченка А.В. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 13.05.2020 року у зв`язку із задоволенням клопотання представника позивача на підставі п. 2 ч. 2 ст. 205 КАС України, розгляд справи було відкладено до 23.06.2020 року.

25.05.2020 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від відповідача надійшла заява про заміну неналежного відповідача у справі, в якому останній просив виключити (замінити на належного відповідача) ГУ НП в Житомирській області, оскільки оскаржувану постанову у справі винесено працівником Управління патрульної поліції в Житомирській області, яке є підрозділом Департаменту патрульної поліції України, проте не є структурним підрозділом ГУ НП в Житомирській області та будь-якого відношення до діяльності останнього не має. За таких обставин, позивачем помилково вказано у якості відповідача у справі ГУ НП в Житомирській області.

09.06.2020 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній проти позову заперечував, оскільки 06.04.2020 року поліцейським взводу № 2 роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області Тарасюк І.А. під час несення служби на автодорозі М-06 Київ-Чоп, 158 км + 500 м за допомогою вимірювального пристрою TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС000632) було виявлено порушення ПДР, а саме: водій автомобіля TOYOTA LAND CRUISER, номерний знак НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 98 км/год., чим перевищив встановлену швидкість руху в населеному пункті, чим порушив п. 12.4 ПДР, на підставі чого працівником Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП18 № 012855 від 06.04.2020 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Крім того, під час перевірки документів, визначених п. 2.1 ПДР, працівником Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції було встановлено, що автомобіль TOYOTA LAND CRUISER, номерний знак НОМЕР_1 , зареєстрований за ТОВ «Банерс», проте вказаний автомобіль, у порушення вимог п. 31.3б ПДР, ст. 35 Закону України «Про дорожній рух», не пройшов обов`язковий технічний контроль, що стало підставою для винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП18 № 012855 від 06.04.2020 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладення на останнього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн.

23.06.2020 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача - адвоката Ткаченка А.В. надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, в якій останній зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

В судове засідання 23.06.2020 року представник позивача не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Відповідач в судове засідання 23.06.2020 року не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 268 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду. Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Оскільки учасники справи були належним чином повідомлені про розгляд справи, в судове засідання не з`явилися, а представник позивача у заяві від 23.06.2020 року просив розглядати справу за відсутності позивача та його представника, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності учасників справи.

Дослідивши письмові докази у справі у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що 06.04.2020 року поліцейським взводу № 2 роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області Тарасюк І.А. винесено постанову серії ДП18 № 012855 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відносно ОСОБА_2 та на підставі ч. 2 ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) накладено на останнього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340,00 грн. (далі - постанова серії ДП18 № 012855 від 06.04.2020 року; а. с. 12).

Відповідно до постанови серії ДП18 № 012855 від 06.04.2020 року ОСОБА_2 на автодорозі М-06 Київ-Чоп, 158 км + 500 м, керуючи транспортним засобом TOYOTA LAND CRUISER, номерний знак НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 98 км/год., чим перевищив встановлену швидкість руху в населеному пункті, чим порушив п. 12.4 ПДР, а також не пройшов обов`язковий технічний контроль, якому підлягав, чим порушив п. 31.3б ПДР і вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 121, ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як передбачено ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП України, може бути оскаржено, зокрема, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

При вирішенні адміністративного позову щодо оскарження дії суб`єкта владних повноважень суд, відповідно до положень ст. 2 КАС України, перевіряє чи прийнято воно: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як визначено у ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Відповідно до ч. 3 ст. 121 КУпАП, керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 1 ст. 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до п. п. 1.1., 1.3. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Як визначено у ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 12.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Згідно п. 31.3б Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух», транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.

Частиною 2 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух», визначено перелік транспортних засобів, що не підлягають обов`язковому технічному контролю: 1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації; 2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років. 3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України «Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України».

Відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух», періодичність проходження обов`язкового технічного контролю становить: для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажних автомобілів (незалежно від форми власності) вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки.

Згідно п. п. 8, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 89, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга, третя і п`ята статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, частини шоста і сьома статті 152-1, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 192, 194, 195).

Як визначено у ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 255 КУпАП, у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати, зокрема, уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції) (частина перша статті 44, статті 441, 461, 462, 51, 512, 513, 881, 89, 92, частина перша статті 106-1, стаття 106-2, частини четверта і сьома статті 121, частини третя і четверта статті 122, статті 122-2, 122-4, 122-5, частини друга і третя статті 123, стаття 124, частина четверта статті 127, статті 127-1, 130, частина третя статті 133, стаття 135-1, стаття 136 (про порушення на автомобільному транспорті), стаття 139, частина четверта статті 140, статті 148, 151, 152, 154, 155, 155-2 - 156-2, 159, 160, 162 - 162-3, 164 - 164-11, 164-15, 164-16, 165-1, 165-2, 166-14 - 166-18, 172-4 - 172-9, 172-9-2, 173 - 173-2, 174, стаття 1751 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статті 176, 177, 178 - 181-1, 181-3 - 185-2, 185-4 - 185-9, 186, 186-1, 186-3, 186-5 - 187, 188-28, 188-47, 189 - 195-6, статті 204-1, 206-1, 212-6, 212-7, 212-8, 212-10, 212-12, 212-13, 212-14, 212-19, 212-20).

Як передбачено ч. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року № 1395 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою, третьою і п`ятою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140, частинами шостою, сьомою статті 152-1 КУпАП.

Частина 1, 2 розділу ІV Інструкції, передбачає, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Змістом вказаної статті визначено, які відомості мають міститися у постанові.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Ураховуючи викладене, висновки про наявність чи відсутність в діях позивача адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 06.12.2018 року, автомобіль TOYOTA LAND CRUISER, номерний знак НОМЕР_1 , зареєстрований за ТОВ «Банерс» (а. с. 13 - 14).

Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ТОВ «Аграрні Системні Технології» видом економічної діяльності товариства є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (а. с. 15).

02.01.2020 року між ТОВ «Банерс» (далі - Орендодавець) та ТОВ «Аграрні Системні Технології» (далі - Орендар) укладено договір оренди рухомого майна № 10 АТ, відповідно до умов якого Орендодавець зобов`язується передати, а Орендар зобов`язується прийняти в строкове платне користування автомобільний транспорт (далі - майно/орендоване майно). Склад, вартість, технічні характеристики майна та інші характеристики майна погоджуються Сторонами у додатках до цього Договору. Майно передається в оренду з метою використання в господарській діяльності Орендаря та відповідно до цільового призначення, яке зазначено у технічній документації (інструкціях по експлуатації) виробника майна (Договір оренди № 10 АТ від 02.01.2020 року; а. с. 32 - 34).

Як визначено у п. п. 4.10 Договору оренди № 10 АТ від 02.01.2020 року, Орендар зобов`язується самостійно та за власний рахунок забезпечувати вчасне здійснення обов`язкового державного технічного контролю транспортних засобів, що передані в оренду.

Відповідно до акту приймання-передачі майна від 02.01.2020 року до Договору оренди № 10 АТ від 02.01.2020 року, Орендодавець передав, а Орендар прийняв в строкове платне користування, у тому числі, автомобіль TOYOTA LAND CRUISER, номерний знак НОМЕР_1 (а. с. 37 - 38).

На підставі наказу ТОВ «Аграрні Системні Технології» № 158-к від 21.07.2017 року ОСОБА_1 приступив до виконання обов`язків директора ТОВ «Аграрні Системні Технології» з 21.07.2021 року (а. с. 30).

Згідно наказу ТОВ «Аграрні Системні Технології» від 02.01.2020 року, легковий автомобіль TOYOTA LAND CRUISER, номерний знак НОМЕР_1 , закріплено за ОСОБА_1 (а. с. 31).

Ураховуючи наведене, оскільки автомобіль TOYOTA LAND CRUISER, номерний знак НОМЕР_1 , який належить ТОВ «Банерс», а останнє створене з метою отримання прибутку, вказаний автомобіль на підставі п. 1 ч. 6 ст. 35, ч. 2 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» підлягає обов`язковому технічному контролю кожні два роки.

Згідно ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Як визначено у ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд враховує, що позивач підписав постанову серії ДП18 № 012855 від 06.04.2020 року про вчинення адміністративного правопорушення, не зазначивши будь-яких заперечень чи зауважень щодо її складання.

При цьому, суд зазначає, що постанову серії ДП18 № 012855 від 06.04.2020 року ОСОБА_2 в частині притягнення до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП не оскаржує.

Аналізуючи викладене, суд дійшов висновку, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся з дотриманням вимог ст. 268 КУпАП, оскільки постанова серії серії ДП18 № 012855 від 06.04.2020 року винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення, з дотриманням правил чинного законодавства та при її винесенні було дотримано порядок розгляду та з`ясовані всі обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративні правопорушення.

Отже, в діях позивача, зазначених в постанові про накладення адміністративного стягнення серії ДП18 № 012855 від 06.04.2020 року, вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП, за що на нього було накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн.

За таких обставин, постанова серії ДП18 № 012855 від 06.04.2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП18 № 012855 від 06.04.2020 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн., є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні.

При цьому, суд також звертає увагу на те, що Головне управління Національної поліції в Житомирській області є неналежним відповідачем у справі, оскільки оскаржувану постанову у справі винесено працівником Управління патрульної поліції в Житомирській області, яке є підрозділом Департаменту патрульної поліції України, проте не є структурним підрозділом ГУ НП в Житомирській області.

За таких обставин, позов задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 19, 62 Конституції України, ст. ст. 122, 126, 251, 268-272, 276, 283, 284, 286, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 23, 35 Закону України «Про Національну поліцію», п. п. 31.3б Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, ч. 4 розділу І, ч. ч. 2, 9, 10 розділу ІІІ, ч. ч. 1, 2 розділу ІV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року № 1395, ст. ст. 14, 35 Закону України «Про дорожній рух», ст. ст. 2, 6, 77, 90, 159, 268-272, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі серії ДП18 № 012855 від 06.04.2020 року залишити без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - без задоволення.

Апеляційні скарги на судове рішення можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення учасниками справи до Шостого апеляційного адміністративного суду через Печерський районний суд м. Києва, а з початку функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до апеляційного суду, матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексом адміністративного судочинства України в редакції від 15.12.2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складений та підписаний 23.06.2020 року.

Суддя І.В. Григоренко