Справа № 126/930/23
Суддя: Хмель Р. В.
Дата ухвалення: 2023-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/930/23

Провадження № 2-а/126/27/2023

"09" червня 2023 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Хмель Р. В.

зі секретарем Дончик О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь адміністративну справу за позовом адвоката Рижавського Сергія Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Бершадської міської ради Вінницької області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ :

Адвокат, Рижавський С.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з даним позовом, в якому просить ухвалити рішення суду, яким скасувати постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Бершадської міської ради від 30.03.2023 №023 за вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП, провадження у справі закрити, а також стягнути з відповідача понесені судові витрати зі сплати судового збору та надання правничої допомоги.

В обгрунтування поданого позову зазначає, що 30 березня 2023 року адміністративною комісією при виконавчому комітеті Бершадської міської ради було винесено постанову № 023 від 30.03.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративні відповідальності за порушення плі. 4 п. 2.12.1 «Правил благоустрою населених пунктів Бершадської міської територіальної громади» ст. 152 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 680,00 грн., яка отримані ОСОБА_1 через відділення Укрпошти 05.04.2023.

Відповідно до змісту постанови з посиланням на протокол про адміністративне правопорушення від 08.03.2023 року серія БМР № 000166 складеного завідувачем сектору контролю та взаємодії з правоохоронними органами Бершадської міської ради Воробець Е.С., на думку Відповідача ОСОБА_1 вивіз та звалив в не відведеному для цього місці відходи стебел малини, тобто фактично захаращив якусь невідому для позивача територій міста.

Позивач вважає вказану постанову № 023 від 30.03.2023 року про накладання адміністративного стягнення - незаконною і такою, яка підлягає скасуванню з наступних підстав.

Вищезгадана справа про адміністративне правопорушення розглядалася відповідачем у відсутність позивача, оскільки йому не було відомо про засідання адміністративної комісії та розгляд справи яка відбулася 30.04.2023. Виклик на засідання, яке мало відбутися 30.03.2023 року, позивач не отримував, а зі змістом оскаржуваної постанови позивач зміг ознайомитися лише 05.04.2023 року. Окрім цього, позивач не був запрошений на місце перевірки та не був присутній під час складення завідувачем сектору контролю та взаємодії з правоохоронними органами Бершадської міської ради Воробець Е.С. протоколу про адміністративне правопорушення від 08.03.2023 серія БМР № 000166 щодо ОСОБА_1 .

З огляду на викладене позивач був позбавлений права на надання пояснення та заперечення в протоколі та на захист свого права гарантованого йому Конституцією України. Позивач не володіє інформацією яка зазначена в протоколі та на яких доказах він грунтується. У зв`язку із коротким терміном на оскарження постанови до судової інстанції, позивач не мав можливості вчасно здійснити відповідний запит до Відповідача про отримання копії постанови.

Таким чином ОСОБА_1 при розгляді справи не було відомо про наявність протоколу про адміністративне правопорушення від 08.03.2023 року серія БМР № 000166, внаслідок чого позивач був позбавлений права для звернення за правовою допомогою, подання пояснень та заперечень по протоколу, не був ознайомлений з іншими доказами по справі, а отже, ОСОБА_1 , був позбавлений права скористатися правами передбаченими ст. 268 КУпАП. За таких обставин процесуальні права позивача при такому розгляді справи грубо порушено.

Жодних доказів того, що позивач порушив н.п. 4 п. 2.12.1 «Правил благоустрою населених пунктів Бершадської міської територіальної громади» позивачу від відповідача не надходило.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, протокол про адміністративне правопорушення від 08.03.2023 року серія БМР № 000166 складено завідувачем сектору контролю та взаємодії з правоохоронними органами Бершадської міської ради Воробець Е.С., разом з тим відсутні докази про повноваження особи на складання відповідного протоколу та безпосередньо невідомо де він його складав.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП, повідомляється, що справу про адміністративне правопорушення буде розглянуто у строки, визначені статтею 277 КУпАП, про що робиться відмітка та ставиться підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності». Такі обов`язкові процесуальні дії не здійснені відповідачем, окрім того і сам протокол не був вручений чи направлений позивачу.

Адміністративною комісією не зазначено, як було виявлене правопорушення, якими доказами підтверджується факт порушення позивачем Правил благоустрою.

Протокол позивач не отримував не тільки під розписку, а й будь яким іншим шляхом, за таких обставин відповідачем грубо порушено норми матеріального права, визначені ст. 254 КУпАП.

Представник позивача вказує, що якщо відповідач вважав, що ОСОБА_1 порушив правила благоустрою, але не зміг належним чином відреагувати, маючи при цьому беззаперечні докази, відповідач мав би здійснити заходи передбачені ч.1 ст. 260 КУпАПпроте не вжив їх.

Також, адвокат Рижавський С.С., зазначає, що відповідачем порушено п`ятнадцятиденний строк розгляду адміністративної справи.

Ухвалою Бершадського районного суду Вінницької області від 17.04.2023 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

03.05.2023 на адресу Бершадського районного суду Вінницької області надійшов відзив, в якому голова адміністративної комісії Нечитайло О. вказав, що позовні вимоги позивача в частині скасування постанови адміністративної комісії при виконавчому комітеті Бершадської міської ради від 30.03.2023 №023 визнає та просить суд задовольнити, проте просить відмовити у стягненні судових витрат.

Позивач ОСОБА_1 та його представник, адвокат Рижавський С.С. в судове засідання не з`явилися, від представника надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність.

Представник адміністративної комісії також в судове засідання не з`явився, у відзиві вказав про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає, проте просить відмовити у стягненні понесених позивачем судових витратах на правову допомогу.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи в судовому засіданні, визначених даною статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін в межах наявних в справі доказів в письмовому провадженні.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного.

Згідно ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та ії посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У разі визнання позову відповідачем повністю або частково суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову повністю або у відповідній частині вимог (ч. 4 ст.189 КАСУ).

Якщо одна сторона визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 189 цього Кодексу (ч.6 ст. 242 КАСУ).

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про скасування постанови адміністративної комісії при виконавчому комітеті Бершадської міської ради від 30.03.2023 №023 підлягають задоволенюю.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Позивачем в позовній заяві заявлено вимогу про стягнення на його користь понесених судових витрат.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України, зокрема вони підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Згідно з ч.1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивачем ОСОБА_1 при зверненні до суду з позовом сплачено судовий збір в розмірі 1073,60 грн., що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки №32 від 14.04.2023.

Так, відповідно до п.п.1 п.3 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, фізичною особою - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відтак, позивачу при зверненні до суду слід було сплатити 536,80 грн судового збору, натомість сплачено 1073,60 грн.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається зокрема у разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Тому, переплачена сума судового збору у розмірі 536,80 грн підлягає поверненню ОСОБА_1 Головним управлінням Державної казначейської служби України у Вінницькій області.

Також, відповідно до ст. 139 КАС України, враховуючи задоволення позову слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Бершадської міської ради Гайсинського району Вінницької області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 536,80 грн., що підтверджено документально.

Крім того, зі змісту заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу вбачається, що витрати на професійну правничу допомогу у цій справі позивачем оцінено у наступних розмірах: вартість правничої допомоги в сумі 5420 грн.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.1 ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч. 2 ст. 134 КАС України).

Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 3ст. 134 КАС України).

Згідно з ч.4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч.5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Статтею 1 Закону України "Про адвокатську діяльність" передбачено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ст.30 Закону України "Про адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі "Баришевський проти України" (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі "Двойних проти України" (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі "Меріт проти України" (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Склад та розмір судових витрат, зокрема, на професійну правничу допомогу та/або проведенням експертизи, входить до предмета доказування у справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження судових витрат, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 04.02.2020 у справі №280/1765/19.

Cуд також має враховувати чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес тощо.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 200/14113/18-а, від 31.03.2020 у справі № 726/549/19, від 21.05.2020 у справі № 240/3888/19, від 11.02.2021 у справі № 520/9115/19.

Визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

На підтвердження витрат на правничу допомогу представником позивача адвокатом Рижавським С.С. надано: договір 16/С/2023 про надання правничої допомоги від 16.04.2023, укладений між ним та ОСОБА_1 ; акт виконаних робіт до Договору про надання правової допомоги 16/С/2023 від 16.04.2023; квитанцію від 10.05.2023 та ордер про надання правничої (правової) допомоги серії АВ №1072100. Крім того, надано суду копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю адвоката Рижавського С.С.

Дослідивши зміст наданих доказів на підтвердження витрат на правничу допомогу суд вважає, що такі витрати були пов`язані саме із розглядом цієї справи та підтверджені документально, однак розмір понесених витрат на правничу допомогу є значно завищеним щодо іншої сторони спору, не є співмірним із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, витраченим адвокатом часом та значення спору для сторони.

Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Ключовим критерієм під час розгляду питання щодо можливості стягнення "гонорару успіху" у справі яка розглядається є розумність заявлених витрат. Тобто розмір відповідної суми має бути обґрунтованим. Крім того, підлягає оцінці необхідність саме такого розміру витрат.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції.

Зокрема, у рішеннях у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006 року (пункт 80), у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009 року (пункти 34-36), у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23.01.2014 року, у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015 року (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Таким чином враховуючи обсяг позовної заяви, доданих до неї документів, час витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт, обсяг наданих послуг та виконаних робіт, предмет спору та категорію (складність) справи, надані матеріали по справі, суд вважає, що на користь позивача підлягає стягненню частина судових витрат, понесена позивачем на правову допомогу, а саме 1500,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань Бершадської міської ради, що відповідає засадам розумності, співмірності та справедливості.

Керуючись ст. 280 КУпАП, ст. 72-77, 139, 241-246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов адвоката Рижавського Сергія Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Бершадської міської ради Вінницької області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити. частково.

Скасувати постанову № 023 від 07.07.2022 року, яка винесена адміністративною комісією при виконавчому комітеті Бершадської міської ради Гайсинського району, щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 152 Кодексу України про адміністративне правопорушення, та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 680 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.152 КУпАП закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Бершадської міської ради на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 536, 80 грн.

Головним управлінням Державної казначейської служби України у Вінницькій області повернути ОСОБА_1 надмірно сплачений судовий збір у розмірі 536,80 грн (п`ятсот тридцять шість гривень 80 коп.), відповідно до квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №32 від 14.04.2023.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Бершадської міської ради на користь ОСОБА_1 1500,00 грн. (одну тисячу п`ятсот гривень 00 коп.) витрат за надану професійну правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

Відповідач: Адміністративна комісія при виконавчому комітеті Бершадської міської ради Гайсинського району Вінницької області. 24400, м.Бершадь, Гайсинського району Вінницької області, вул. Героїв України, 23.

Повний текст судового рішення складений 13.06.2023.

Суддя Р. В. Хмель