Справа № 380/8396/23
Суддя: Москаль Ростислав Миколайович
Дата ухвалення: 2023-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2023 року

справа №380/8396/23

провадження № П/380/8469/23

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Москаля Р.М. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження (в порядку письмового провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 (далі ВЧ НОМЕР_1 , відповідач) з такими вимогами: - визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 про відмову у звільненні ОСОБА_1 з військової служби; - зобов`язати військову частину НОМЕР_1 звільнити ОСОБА_1 з військової служби. Позивач також просить суд встановити судовий контроль за виконання рішення суду у цій справі.

На обґрунтування позовних вимог позивач повідомив, що проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 . В нього виникла необхідність звільнення з військової служби за сімейними обставинами (у зв`язку із потребою постійного догляду за хворим дідусем ОСОБА_2 ). ОСОБА_1 подав рапорт до командира військової частини НОМЕР_1 , вказує, що у відповідь отримав відмову, мотивовану відсутністю підстав для такого звільнення. Вважаючи протиправними дії ВЧ НОМЕР_1 щодо відмови у звільненні з військової служби позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд відкрив провадження в адміністративній справі за цим позовом та призначив розгляд за правилами спрощеного позовного провадження, без проведення судового засідання. Відповідачу запропоновано подати суду відзив на позовну заяву, в якому вказати про визнання/заперечення позовних вимог.

Відповідач, ВЧ НОМЕР_1 копію ухвали про відкриття провадження у справі отримав 11.05.2023 (а.с.40). Відповідач відзиву на позов не подав, доводів ОСОБА_1 не спростував, про причини неподання відзиву суд не повідомив. Суд за таких обставин розглядає справу за наявними матеріалами.

Суд з`ясував зміст позовних вимог, дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази, оцінив їх в сукупності та встановив такі фактичні обставини справи та відповідні правовідносини:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 05.11.2020 проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 на посаді старшого стрільця, що підтверджується даними військового квитка серія НОМЕР_2 від 30.12.2020 (а.с. 15-20).

ОСОБА_1 27.02.2023 скерував поштою командиру ВЧ НОМЕР_1 рапорт, в якому просив звільнити його з військової служби у запас відповідно до пп. 7 абзацу «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону №2232-XII за сімейними обставинами: у зв`язку із необхідністю постійного догляду за дідом ОСОБА_2 , який за висновком №12 від 07.02.2023 потребує постійного стороннього догляду. В рапорті вказав, що службу у військовому резерві проходити не бажає, від проходження військово- лікарської комісії відмовляється. До рапорту додав копії документів: паспорта дідуся ОСОБА_2 , свідоцтва про народження його матері ОСОБА_3 , свідоцтво про шлюб матері ОСОБА_3 , висновку №12 від 07.02.2023 про необхідність стороннього догляду за ОСОБА_2 , акта від 13.02.2023 №178 про фактичне проживання, адвокатського ордера та адвокатського свідоцтва. Рапорт та додані до нього документи передані у відділення поштового зв`язку «Укрпошта» 01.03.2023, що підтверджується квитанцією «Укрпошта» №ПН55 від 01.03.2023, накладною №895 від 01.03.2023, описом вкладення до листа (а.с. 12,14); поштове відправлення з трек кодом 895 вручене адресату/ВЧ НОМЕР_1 09.03.2023, що підтверджується відомостями про відстеження пересилання поштових відправлень з офіційного веб-сайту ПАТ «Укрпошта» (а.с. 13).

Представник позивача адвокат Буженко Ю.С. звернувся почергово:

- із адвокатським запитом від 16.03.2022 до ВЧ НОМЕР_1 , просив повідомити результати розгляду рапорту військовослужбовця ОСОБА_1 від 27.02.2023 щодо його звільнення з військової служби у зв`язку із необхідністю стороннього догляду за дідусем ОСОБА_2 , який потребує постійного стороннього догляду (а.с. 26);

- із скаргою від 31.03.2023 до оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 », просив повідомити відомості щодо розгляду рапорту ОСОБА_1 від 27.02.2023 про його звільнення з військової служби у зв`язку з необхідністю постійного догляду за дідусем ОСОБА_2 , який за висновком №12 від 07.02.2023 потребує постійного стороннього догляду. В скарзі зазначає, що незважаючи на те, що ВЧ отримана рапорт та додані до нього документи, будь-якого рішення по суті розгляду рапорту ОСОБА_4 не отримав. Зі змісту поданих до позовної заяви документів зрозуміло, що ОСОБА_1 продовжує нести військову службу, рішення за його рапортом від 27.02.2023 не прийняте.

При прийнятті рішення суд керується такими нормами права:

Відповідно до статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (далі Закон №2232-XII).

Відповідно до вимог ст. 20 Закону №2232-XII на військову службу за контрактом приймаються громадяни, які пройшли професійно-психологічний відбір і відповідають установленим вимогам проходження військової служби.

Звільнення військовослужбовців з військової служби регламентовано статтею 26 Закону №2232-XII.

Пунктом 2 частини п`ятої статті 26 Закону визначено, що під час дії особливого періоду (крім періодів з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації) контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби на підставах: […]

ґ) через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу):

необхідність здійснення опіки над особою з інвалідністю, визнаною судом недієздатною; необхідність здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю I групи; необхідність здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю II групи або за особою, яка за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду, у разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд (абзац сьомий підпункту "ґ" пункту 2 частини п`ятої статті 26).

Частиною сьомою статті 26 Закону №2232-XII визначено, що звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Відповідно до пункту 233 розділу ХІІ Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом президента України №1153/2008 від 10.12.2008 (далі Положення №1153/2008) військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються:

- підстави звільнення з військової служби;

- думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю;

- районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.

Абзацом тринадцятим п. 14.10 Розділу ХІV Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України №170 від 10.04.2009 визначено документи на звільнення військовослужбовців направляються безпосередньо до посадових осіб, які мають право їх звільнення з військової служби. Наказ по особовому складу про звільнення цих військовослужбовців повинен бути виданий і доведений до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем взяття громадянина на військовий облік та до військової частини за місцем проходження військової служби в строки, що забезпечуватимуть вчасне здавання справ і посад і розрахунок військовослужбовців, а також виконання строків звільнення, визначених Президентом України.

При прийнятті рішення суд керується такими мотивами:

ОСОБА_1 проходить військову службу за контрактом у ВЧ НОМЕР_1 , 01.03.2023 скерував поштою командиру рапорт від 27.02.2023 про звільнення із військової служби у зв`язку із сімейними обставинами, до якого додав документи на підтвердження викладених в рапорті обставин. Позивач стверджує, що відповідач не прийняв жодного рішення за його рапортом від 27.02.2023. Адвокатський запит представника позивача до ВЧ НОМЕР_1 також залишилася без відповіді та реагування.

Суд враховує, що відповідач 11.05.2023 отримав копію ухвали про відкриття провадження у справі, а також позовну заяву з додатками, проте у встановлені процесуальним законом строки (15 днів з дати отримання ухвали суду) не надав суду ані відзиву на позов, ані будь-яких доказів, що спростовували повідомлені позивачем обставини (відсутність будь-якого рішення за рапортом позивача). Відповідач також не повідомив суд про наявність будь-яких обставин, що перешкоджали б йому виконати вимоги ухвали суду від 26.04.2023 в частині зобов`язання надати суду всі матеріали, які були або мали бути взяті до уваги при вчиненні дій/бездіяльності, з приводу яких заявлено цей позов.

Отже, долучені позивачем докази (а.с.11-14,26-29) та повідомлені ним обставини свідчать про те, що відповідач:

- отримав рапорт від 27.02.2023 та адвокатський запит від 16.03.2023 про результати розгляду рапорту від 27.02.2023;

- на повідомив військовослужбовця про результати розгляду його рапорту, а також не надав адвокату відповіді на його адвокатський запит щодо результатів розгляду рапорту від 27.02.2023.

Оскільки з часу подання військовослужбовцем рапорту від 27.02.2023 (вручено ВЧ НОМЕР_1 поштою 09.03.2023) до дати розгляду судом справи сплив тривалий термін (більше трьох місяців), а відповідач виходячи із встановлених законодавством України строків розгляду звернень (не більше одного місяця від дня їх надходження) міг та повинен був до 09.04.2023 прийняти рішення за рапортом (про звільнення ОСОБА_1 з військової служби або відмову в звільненні ОСОБА_1 з військової служби). Оскільки відповідач не прийняв по рапорту від 27.02.2023 жодного рішення, то таку ситуацію суд кваліфікує як його протиправну бездіяльність.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Відповідно до пункту 10 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів. Відповідно до частини другої статті 9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З огляду на наведені вище повноваження суд виходить за межі позовних вимог та визнає протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у неприйнятті рішення за рапортом ОСОБА_1 від 27.02.2023 щодо звільнення з військової служби за сімейними обставинами. Водночас суд відмовляє в задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправними дій військової частини НОМЕР_1 про відмову у звільненні ОСОБА_1 з військової служби, оскільки суд не встановив факту існування таких дій чи відповідного рішення, а отже такі вимоги є безпідставними.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання військової частини НОМЕР_1 звільнити ОСОБА_1 з військової служби, то за встановлених фактичних обставин справи суд не бачить підстав підміняти командування ВЧ НОМЕР_1 та замість нього приймати рішення щодо звільнення ОСОБА_1 з військової служби. Завданням адміністративного суду є перевірка законності прийнятого відповідачем рішення, а в цій ситуації відповідач ще не прийняв жодного рішення за рапортом від 27.02.2023. За таких обставин суд визнає належним способом захисту інтересів позивача зобов`язання ВЧ НОМЕР_1 розглянути по суті рапорт старшого солдата ОСОБА_1 щодо його звільнення з військової служби від 27.02.2023. Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити частково, при цьому вийшовши за межі позовних вимог.

Відповідно до статті 372 КАС України у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні. Так само на відповідних суб`єктів владних повноважень можуть бути покладені обов`язки щодо забезпечення виконання рішення. З огляду на тривалість допущеної відповідачем бездіяльності для ефективного захисту прав позивача слід встановити строк та спосіб виконання цього рішення суду.

Керуючись ст.ст. 9,19-20,90,139,229,241-246,250,251,255,295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка полягає в ухиленні від вирішення рапорту ОСОБА_1 від 27.02.2023 про звільнення з військової служби за сімейними обставинами.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 в десятиденний строк розглянути рапорт ОСОБА_1 від 27.02.2023 про звільнення з військової служби та прийняти рішення по суті рапорту, довівши таке до відома військовослужбовця у письмові формі. Встановлений судом десятиденний строк обчислюється із дати набрання цим рішенням законної сили.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення до суду апеляційної інстанції. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Москаль Р.М.