Справа № 157/1398/22
Суддя: Гамула Б. С.
Дата ухвалення: 2023-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 157/1398/22
Провадження №2-а/157/14/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2023 року місто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Гамули Б.С.,

з участю секретаря судового засідання Данилюк Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до начальника Камінь-Каширського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Позов мотивовано тим, що 26 липня 2022 року начальником Камінь-Каширського РТЦК та СП ОСОБА_2 була винесена постанова №438, згідно з якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено штраф у розмірі 1700 гривень. Вважає постанову незаконною з наступних підстав. Оскаржувана постанова мотивована тим, що ОСОБА_1 безпідставно відмовився від підписання повістки та проходження ВЛК, хоча в подальшому в постанові зазначено, що він був оповіщений 01 липня 2022 року про те, що зобов`язаний з`явитися до Камінь-Каширського РТЦК та СП 04 липня 2022 року для проходження військово-лікарської комісії, однак на визначену дату не прибув по повістці.

Позивач зазначає, що на цей час працює трактористом в ДП «Камінь-Каширський лісгосп» та має посвідчення про відстрочку від призову на військову службу на період мобілізації від 31 березня 2022 року терміном на шість місяців. Записи в оскаржуваній постанові, що він ніде не працює та має вищу освіту не відповідають дійсності. Будь-якого повідомлення з Камінь-Каширського РТЦК та СП ні позивач, ні члени його сім`ї 01 липня 2022 року не отримували й сам центр комплектування мав можливість викликати його за місцем роботи. Представники територіального центру та органу місцевого самоврядування за місцем проживання позивача не з`являлись для вручення повістки, сам факт його відмови від отримання повістки належними доказами не підтверджений. Як вбачається зі змісту постанови у ній зазначено місце його реєстрації з неповними даними, не вказано вулицю та номер будинку. Оскаржувана постанова виносилась відповідачем також з порушенням вимог КУпАП, оцінка доказів не проводилась, об`єктивного та законного розгляду справи не відбулося, будь-якого повідомлення про час та місце розгляду справи він не отримав та не міг заявляти клопотання та скористатись правовою допомогою. З огляду на кількість та характер допущених відповідачем процесуальних порушень при винесенні оскаржуваної постанови, така постанова не може вважатись законною. Про оскаржувану постанову позивач дізнався 26 жовтня 2022 року, коли на його адресу прийшов лист державного виконавця з викликом та постановою про відкриття виконавчого провадження. Постанову йому ніхто не надсилав, хоча в ній міститься відмітка що вона надіслана 26 липня 2022 року, а її копію отримав у Камінь-Каширському відділі ДВС у Камінь-Каширському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 03 листопада 2022 року.

Посилаючись на викладені обставини, позивач просить скасувати постанову за справою про адміністративне правопорушення №438 від 26 липня 2022 року та стягнути з відповідача на його користь судові витрати по справі.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, поряд із позовною заявою подав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача Камінь-Каширського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, будучи належним чином повідомленим про час і місце судового засідання, на розгляд справи не з`явився, відзиву на позов не подав, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв.

Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов підставним і таким, що підлягає до задоволення повністю.

У судовому засіданні встановлено, що постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 від 26 липня 2022 року позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 210-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 гривень.

Цією постановою позивача визнано винним у тому, що він всупереч ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» безпідставно відмовився від підписання повістки та проходження військово-лікарської комісії та, будучи оповіщеним 01 липня 2022 року про те, що він зобов`язаний з`явитись до Камінь-Каширського РЦК та СП 04 липня 2022 року на 09 год для проходження військово-лікарської комісії, не прибув за викликом до територіального центру по повістці, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 210-1 КУпАП.

Згідно зі статтями 19, 55 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 статті 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 280 КУпАП посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Позивач ОСОБА_1 стверджує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 не було надіслано на його адресу повідомлення про розгляд справи про адміністративне правопорушення. Начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 26 липня 2022 року, належним чином не повідомивши позивача про дату та місце розгляду справи, розглянув справу про вчинення вказаного вище адміністративного правопорушення за відсутності особи. Оскаржувану постанову позивач отримав у приміщенні Камінь-Каширського ВДВС.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, у ній вказано, що постанова була надіслана ОСОБА_1 рекомендованим листом 26 липня 2022 року, проте не зазначено номера рекомендованого листа, що ставить під сумнів правдивість цієї відмітки.

Дослідження змісту оскаржуваної постанови дає зробити висновок, що доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 210-1 КУпАП, відповідачем не зібрано, про що свідчить відсутність у постанові посилань на будь-які з них (пояснення свідків, акт, фото- чи відеозапис тощо). Пропозицію суду з`явитися в судове засідання, подати відзив на позов, в тому числі й докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення відповідач проігнорував.

Сама по собі постанова у справі про адміністративне правопорушення за відсутності доказів на підтвердження викладених у ній обставин не може свідчити про вчинення особою адміністративного правопорушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17 (http://reyestr.court.gov.ua/Review/73700340).

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, у судовому засіданні не здобуто доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 210-1 КУпАП, що є підставою для задоволення позову та скасування оскаржуваної постанови.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, задовольняючи позовні вимоги повністю, суд стягує з Камінь-Каширського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача понесені ним витрати на сплату судового збору.

Керуючись статтями 9, 77, 90, 139, 242-246, 286 КАС України, статтями 247, 280, 293 КУпАП, суд

ухвалив:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Постанову за справою про адміністративне правопорушення №438 від 26 липня 2022 року, винесену начальником Камінь-Каширського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Гладуном Сергієм Андрійовичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Стягнути з Камінь-Каширського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь ОСОБА_1 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повне найменування, ім`я, місцезнаходження, місце проживання, реєстраційний номер облікової картки платника податків сторін: позивач ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ; відповідач Камінь-Каширський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, вул. Ковельська, 31, м. Камінь-Каширський, Волинська область, 44501, .

Головуючий:Б. С. Гамула