Справа № 638/17247/21
Суддя: Цвіра Д. М.
Дата ухвалення: 2023-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/638/39/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2023 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Цвіри Д.М.,

за участю секретаря судового засідання - Зінченко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Дубенського відділу поліції в м. Дубно, Головного управління Національної поліції у Рівненській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

в с т а н о в и в:

В провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова перебуває адміністративна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до Дубенського відділу поліції в м. Дубно, Головного управління Національної поліції у Рівненській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Позов обґрунтовано тим, що 28 жовтня 2021 року відносно позивача заступником Дубенського РВП майором поліції Рогаль Вадимом Олександровичем була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення, серія БАВ №545025, від 28.10.2021 року про визнання його винним у скоєнні правопорушення (в постанові не можливо розібрати, яка саме стаття вказана, оскільки постанова заповнена нерозбірливо), і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на суму 510 грн. відповідно до якої, ОСОБА_1 28.10.2021 року о 11:44 керуючи тз Мерседес-Бенс Е200 в с. Тараканів по вул. Львівського керуючи т/з й здійснюючи виїзд з другорядної допоміжної полоси перед початком руху не подав сигнал світловим показником чим порушив ПДР.

Однак, позивач вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, винесено постанову з порушенням норм процесуального права, за відсутності події адміністративного правопорушення, тому постанова серія БАВ №545025 від 28.10.2021 року підлягає скасуванню. При винесенні постанови поліцейським не були з`ясовані всі обставини справи, а саме - чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, чим порушено вимоги ст. 280 КУпАП. Також зазначає, що постанова серії БАВ №545025 від 28.10.2021 р. не містить посилань на жодні належні та допустимі докази, зокрема, показання свідків, показання технічних приладів та засобів, посилання на офіційні документи, тощо, на підставі яких поліцейським зроблено висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Таким чином зазначає, що дії відповідача щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення без врахування пояснень позивача, за відсутності доказів - є протиправними, а відтак винесена постанова 28.10.2021 року БАВ №6545025 про притягнення позивача то адміністративної відповідальності є незаконною і необґрунтованою, а тому підлягає скасуванню.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 листопада 2021 року позовну заяву залишено без руху із наданням позивачу строку для усунення її недоліків.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 грудня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначене судове засідання для розгляду справи по суті.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 07 березня 2023 року замінено неналежного відповідача - Департамент патрульної поліції, на належного відповідача Головне управління Національної поліції у Рівненській області.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд справи без його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Представник позивача Бидюков Д.В. у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав.

Відповідачі у судове засідання своїх представників не направили, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, 28 жовтня 2021 року заступником Дубенського РВП майором поліції Рогаль Вадимом Олександровичем була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення, серія БАВ №545025 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП України.

Відповідно до змісту зазначеної постанови, ОСОБА_1 28.10.2021, керуючи тз Мерседес-Бенс Е200 в с. Тараканів по вул. Львівського керуючи т/з й здійснюючи виїзд з другорядної допоміжної полоси перед початком руху не подав сигнал світловим показником.

За вказане правопорушення на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 гривень.

Частиною 2 ст.122 КУпАП встановлено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди- тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 9.2 ПДР водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: перед початком руху і зупинкою; перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Відповідно до вимог ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

Суд звертає увагу, що вищезазначена правова норма визначає ряд фактичних даних на основі яких посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Вказані дії поліцейського не узгоджуються із позицією Верховного Суду від 23.10.2019 року справа №357/10134/17 щодо надання доказів правомірності свого рішення.

Верховний Суд у своїй постанові від 26 квітня 2018 року у справі №338/1/17 вказав, що постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення цією особою адміністративного проступку, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Обов`язок доказування правомірності складання постанови про адміністративне правопорушення, наявності в діях особи складу правопорушення покладено законом на відповідача. Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У справі Barbera, Messeque and Jabardo v. Spain (скарга № 10590/83 від 6 грудня 1988 року) Європейський суд з прав людини, зазначив, що докази, покладені в основі висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (справа Daktaras v. Lithuania, скарга № 42095/98).

Європейський суд з прав людини, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі Аллене де Рібермон проти Франції підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Правова природа адміністративної відповідальності по своїй суті аналогічна кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі Надточій проти України (скарга № 7460/03) Європейський суд з прав людини зазначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу про адміністративні правопорушення (п. 21 рішення).

Крім того, у рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 Конституційний Суд України дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. (п. 4.1)

Зважаючи на висновки, зроблені поліцейським щодо підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП суд не погоджується із їх обґрунтованістю, та вважає, що в його діях відсутній склад даного адміністративного правопорушення, оскільки належними доказами це підтверджено не було.

Суд зазначає, що у відповідності до п.3 ч.3 ст.286 КАСУ, за наслідками розгляду справ з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, оцінивши наявні у матеріалах справи докази, враховуючи, що відповідачами не доведено правомірність встановлення адміністративного правопорушення, законність дії щодо складання адміністративної постанови, враховуючи презумпцію невинуватості, закріплену КУпАП та Конституцією України, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки на час подання позовної заяви позивач був звільнений від сплати судового збору, суд стягує на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Дубенського відділу поліції в м. Дубно, Головного управління Національної поліції у Рівненській області.

Керуючись ст.ст. 72, 73, 241-246, 268, 269, 271, 272, 286 КАС України, суд,-

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Дубенського відділу поліції в м. Дубно, Головного управління Національної поліції у Рівненській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Скасувати постанову серія БАВ №545025 від 28.10.2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КпАП України, винесену заступником Дубенського РВП майором поліції Рогаль Вадимом Олександровичем, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Рівненській області, Дубенського відділу поліції в м. Дубно порівну на користь держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп. по 227 (двісті двадцять сім) грн. 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Інформація щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Відповідачі: Дубенський відділ поліції в м. Дубно ( вул. Пекарська, 13, м. Дубно);

Головне управління Національної поліції у Рівненській області (вул. Миколи Хвильового, 2, Рівне, 33000).

Суддя Д.М. Цвіра