Справа № 440/2558/23
Суддя: Г.В. Костенко
Дата ухвалення: 2023-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В Е РІШЕННЯ
13 червня 2023 року м. ПолтаваСправа № 440/2558/23
Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Костенко Г.В., розглянувши заяву про ухвалення додаткового судового рішення щодо стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КВАНТ ПЛЮС" до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,
Товариство з обмеженою відповідальністю "КВАНТ ПЛЮС" /далі ТОВ "КВАНТ ПЛЮС", позивач/ звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС в Полтавській області, в якій просить суд:
- визнати протиправними та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС в Полтавській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН від 06.03.2023 №8379635/31618527 та №8379636/31618527
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в ЄРПН податкові накладні №29 від 24.11.2021 датою подання та №30 від 26.11.2021 датою подання.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 16.05.2023 у справі №440/2558/23 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "КВАНТ ПЛЮС" (вул. Конституції, 13, м. Полтава, Полтавська область, ) до Державної податкової служби України (Львівська площа, 8, м. Київ, ), Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область, ) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Визнано протиправними та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Полтавській області з питань зупинення реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №8379635/31618527 від 06.03.2023 про відмову у реєстрації податкової накладної №29 від 24.11.2021 та №8379636/31618527 від 06.03.2023 про відмову у реєстрації податкової накладної №30 від 26.11.2021. Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні Товариства з обмеженою відповідальністю "КВАНТ ПЛЮС" №29 від 24.11.2021 та №30 від 26.11.2021 датою їх фактичного подання. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КВАНТ ПЛЮС" витрати зі сплати судового збору у сумі 5368,00 (п`ять тисяч триста шістдесят вісім гривень).

17.05.2023 до суду від представника позивача надійшла заява про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 17.05.2023 заяву про ухвалення додаткового судового рішення щодо стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу призначено до розгляду в порядку письмового поводження.

23.05.2023 до суду надійшли заперечення на заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Надаючи оцінку заяві позивача, суд зазначає наступне.

Суд у рішенні від 16.05.2023 у цій справі не вирішував питання про розподіл судових витрат на правничу допомогу, що є підставою для розгляду питання про ухвалення додаткового рішення.

Питання, що стосуються витрат на професійну правничу допомогу, регулюються статтею 134 КАС України, у силу положень якої за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Крім того, як визначено частиною дев`ятою статті 139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Отже, документально підтверджені судові витрати належить компенсувати стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень, та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21.03.2018 у справі №815/4300/17, від 04.08.2020 у справі №810/3213/16.

На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу у цій справі надано копії: договору про надання правової допомоги №0101/23 від 01.01.2023; додаткової угоди №2 від 06.03.2023 до договору про надання правової допомоги №0101/23 від 01.01.2023; акту приймання-передачі наданих послуг №2 до договору про надання правової допомоги №0101/23 від 01.01.2023; рахунок №9 від 03.04.2023 на суму 3000,00 грн; платіжної інструкції №10/05/2023 від 10.05.2023 на суму 3000,00 грн; ордеру на надання правничої (правової) допомоги №1140826; свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №279 від 07.10.1997.

Зі змісту залучених до матеріалів справи документів слідує, що адвокатом надано клієнту правову допомогу у цій справі, вартість якої визначена у фіксованому розмірі та становить 3000,00 грн.

Статтею 19 Закону України від 05.07.2012 №5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон №5076-VI) визначено такі види адвокатської діяльності, як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Відповідно до статті 30 Закону №5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Велика Палата Верховного Суду вказує на те, що при визначенні суми судових витрат, на відшкодування якої має право позивач, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України" (заява №19336/04) підкреслено, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (пункт 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд зауважує, що при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Суд вважає, що загальний розмір витрат на оплату послуг адвоката у розмірі 3000,00 грн є співмірним із складністю справи, з урахуванням виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт та їх обсягом, а тому враховуючи висновок суду про задоволення позову, стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області підлягають витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000,00 грн.

Таким чином, є необхідність ухвалити додаткове рішення та вирішити питання про розподіл між сторонами судових витрат на правничу допомогу.

З огляду на викладене, заява позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 132, 134, 135, 139, 143, 241-245, 252, 255 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Заяву позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі №440/2558/23 задовольнити.

Ухвалити у справі №440/2558/23 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КВАНТ ПЛЮС" (вул. Конституції, 13, м. Полтава, Полтавська область, ) до Державної податкової служби України (Львівська площа, 8, м. Київ, ), Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область, ) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, додаткове рішення, яким:

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КВАНТ ПЛЮС" (вул. Конституції, 13, м. Полтава, Полтавська область, ) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000,00 грн (три тисячі гривень нуль копійок).

Копію додаткового рішення надіслати учасникам справи.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною восьмою статті 18, частинами сьомою-восьмою статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Г.В. Костенко