Справа № 260/2818/22
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2023-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

12 червня 2023 року

м. Київ

справа №260/2818/22

провадження № К/990/19013/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Смоковича М. І.,

суддів: Білак М. В., Єресько Л. О.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2022 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07 березня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, в якому просив визнати протиправними дії Дисциплінарної комісії Головного управління Національної поліції у Закарпатській області щодо застосування до нього дисциплінарного стягнення, визнати протиправним витягу з наказу від 06 грудня 2021 року №2821 щодо звільнення позивача зі служби в поліції, поновити ОСОБА_1 на раніше займаній посаді та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2022 року, залишеною без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07 березня 2023 року, позов залишено без розгляду у зв`язку із пропущенням позивачем встановленого процесуальним законом строку звернення до суду з адміністративним позовом.

Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, позивач оскаржив їх в касаційному порядку.

Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Частиною другою статті 328 КАС України встановлено, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені у пунктах 3, 4, 12 (залишення позову (заяви) без розгляду), 13, 17, 20 частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Так, залишення позову без розгляду зумовлено тим, що позивачем пропущено строк звернення до суду, при цьому не наведено поважних підстав, які унеможливили звернення до суду в межах встановленого КАС України строку. Обставини, на які посилається позивач, на переконання суду, не дозволяють зробити висновок про поважність причин пропуску строку звернення до адміністративного суду з цим позовом.

Згідно частин першої, другої статті 118 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Частиною першої статті 120 КАС України визначено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Питання строку звернення до адміністративного суду врегульовано приписами статті 122 КАС України, згідно із частиною першою якої позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відтак, нормами процесуального закону передбачено можливість встановлення цим Кодексом та іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, які мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним шестимісячним строком, визначеним у частині другій статті 122 цього Кодексу.

Так, положеннями частини п`ятої статті 122 КАС України визначено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Відповідно до частини першої статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Статтею 234 КАС України передбачено, що у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд може поновити ці строки.

Згідно частини третьої статті 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Отже, звернення до суду з пропуском установленого строку за відсутності поважних причин позбавляє таку особу права захисту в судовому порядку.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише ті обставини, які були об?єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, яка звернулась з адміністративним позовом, пов?язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені належними і допустимими доказами.

Даний спір виник у зв`язку із винесенням 06 грудня 2021 року відповідачем наказу №2821 про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у виді звільнення, на виконання якого наказом ГУНП в Закарпатській області № 263 о/с від 07 грудня 2021 року його звільнено зі служби в поліції у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» з 07 грудня 2021 року.

Так, судами попередніх інстанцій встановлено, що листом ГУНП за № 2757/106/2-2021 від 07 грудня 2021 року позивача було проінформовано про його звільнення. Зазначений лист разом із доданим до нього наказом № 263 о/с від 07 грудня 2021 року адресатом отримано 14 грудня 2021 року, що підтверджується відстеженням пересилання поштового відправлення АТ «Укрпошта».

У зв`язку з прийняттям наказу від 07 грудня 2021 року № 263 о/с позивачу припинено виплату грошового забезпечення, яке проводилося щомісячно, а також після 07 грудня 2021 року позивач не виходив на роботу.

Суди констатували, що позивач був обізнаний про проведення стосовно нього службового розслідування, в ході якого йому пропонувалося надати пояснення, однак ОСОБА_1 , посилаючись на положення статті 63 Конституції України, від надання пояснень відмовився, що підтверджується наявним поясненням в матеріалах справи від 30 листопада 2021 року.

Водночас, із позовною заявою позивач звернувся до суду лише 04 серпня 2022 року, тобто більш як через 8 місяців.

Судом не встановлено та не знайдено підстав для визнання поважними причин пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду з цим позовом.

Верховний Суд зауважує про те, що поновлення пропущеного строку звернення до суду є порушенням принципу правової визначеності, тому має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин; оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; необхідно враховувати тривалість пропуску строку та можливі наслідки його відновлення для інших осіб. При цьому доведення поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду покладається саме на позивача.

Доводи касаційної скарги не спростовують і не ставлять під сумнів установлені судами обставини справи. Зокрема, правильним є висновок судів про те, що про порушення своїх прав позивач дізнався 14 грудня 2021 року після отримання повідомлення про звільнення та відповідного наказу.

Отже, Верховний Суд констатує, що суд першої інстанції, позицію якого підтримав апеляційний суд, залишаючи позовну заяву без розгляду, вірно застосував положення частини третьої 122 КАС України, правильне їх застосовування є очевидним, а доводи касаційної скарги не викликають сумніву щодо застосування чи тлумачення зазначених норм процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом частини другої цієї ж статті у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

За такого правового регулювання та обставин справи у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2022 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07 березня 2023 року у справі № 260/2818/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач М. І. Смокович

Судді М. В. Білак

Л. О. Єресько