Справа № 540/8711/21
Суддя: Левчук О.А.
Дата ухвалення: 2023-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 540/8711/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2023 року Одеський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Левчук О.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за позовом Територіального управління Державної судової адміністрації України в Херсонській області до Управління Південного офісу Держаудитслужби в Херсонській області про визнання протиправною та скасування вимоги в частині, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з даним позовом до суду та просить суд визнати протиправною та скасувати пп. 2.1 п. 2 вимоги Управління Південного офісу Держаудитслужби в Херсонській області від 02 липня 2021 року № 152108-14/2149-2021 в частині необхідності відшкодування матеріальної шкоди шляхом повернення нарахованої та виплаченої доплати за вислугу років в сумі 1464584,55 грн., суддям, які не здійснювали правосуддя протягом 2019-2020 років; визнати протиправною та скасувати пп. 2.2 п. 2 вимоги Управління Південного офісу Держаудитслужби в Херсонській області від 02 липня 2021 року № 152108-14/2149-2021 в частині необхідності відшкодування матеріальної шкоди через зайве нарахування та сплату єдиного соціального внеску, що стало наслідком нарахування та виплати доплати за вислугу років в сумі 126425,63 грн., суддям, які не здійснювали правосуддя протягом 2019-2020 років.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що доплата суддям, які не здійснювали правосуддя протягом 2020 року, нараховувалась та виплачувалась управлінням правомірно, на підставі діючого законодавства, а висновки відповідача про наявність матеріальної шкоди в розмірі 1464584,55 грн. та неефективне використання коштів і, відповідно, вимога про необхідність відшкодування завданої матеріальної шкоди внаслідок нарахування та виплати доплати за вислугу років суддям, які не здійснювали правосуддя, є такими, що зроблені внаслідок невірного застосування норм законодавства, яке визначає правовий статус суддів та порядок їх забезпечення.

Представником відповідача Управління Південного офісу Держаудитслужби в Херсонській області до суду надано відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову та вказує, що частиною десятою статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року за № 1402-VIII визначено: «Суддя, який не здійснює правосуддя (крім випадків тимчасової непрацездатності, перебування судді у щорічній оплачуваній відпустці), не має права на отримання доплат до посадового окладу». Вказана норма є чинною, неконституційною не визнавалася, а тому підлягає застосуванню. Окрім того, позивач не навів жодної законної підстави для висновку, що норма закону, яка є чинною, не має застосовуватися у зв`язку з її тотожністю нормі закону, яка була визнана неконституційною. У 2019 році судді до проходження кваліфікаційного оцінювання отримують суддівську винагороду, яка складається з посадового окладу і доплат. Починаючи з 01 січня 2020 року суддя, який не здійснює правосуддя (крім випадків тимчасової непрацездатності, перебування судді у щорічній оплачуваній відпустці), не має права на отримання доплат до посадового окладу. В той же час, ТУ ДСА протягом 2020 року проведено видатки на виплату доплат до посадового окладу 15 суддям, які не здійснювали правосуддя на загальну суму 1464584,55 грн. та зайво нараховано ЄСВ 126425,63 грн., чим порушено вимоги частини 10 статті 135 Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII. Право на отримання суддівської винагороди відповідно до норм Закону №1402-VIII, мають судді, які за результатами кваліфікаційного оцінювання кандидата на посаду не лише були визнані такими, що підтвердили здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді, а й зайняли відповідне місце у рейтингу на зайняття вакантних посад, й фактично здійснюють правосуддя у відповідному суді. Таким чином, право на отримання винагороди суддя має, зокрема, за умови «фактичного виконання своїх обов`язків, тобто здійснення правосуддя у відповідному суді, створеному на підставі частини першої статті 1 Закону №1402-VIII та статті 125 Конституції України. Крім того, орган державного фінансового контролю наділений повноваженнями здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред`являти обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень; при виявленні збитків, завданих державі чи об`єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів; вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства є обов`язковою до виконання; що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об`єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення органу фінансового контролю до суду з відповідним позовом. Тобто, орган фінансового контролю має право заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов`язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства, не пов`язаних із стягненням виявлених в ході перевірки збитків. Спірна вимога контролюючого органу є індивідуально-правовим актом і в силу закону є обов`язковою до виконання підконтрольною установою, якому вона адресована, тому судом перевірено в межах предмету цього спору, чи наявне порушення на усунення якого висунута вимога, без оцінці вірності розміру заподіяної шкоди, який повинен перевірятися судом під час розгляду справи за позовом контролюючого органу, пред`явленого до об`єкта перевірки про стягнення з нього збитків.

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 10 січня 2022 року відкрито провадження по справі № 540/8711/21 та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 з 5:30 24 лютого 2022 року введений воєнний стан у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації .

Розпорядженням Верховного Суду від 18.03.2022 року № 11/0/9-22, відповідно до ч. 7 ст. 147 Закону України Про судоустрій і статус суддів, змінено територіальну підсудність судових справ Херсонського окружного адміністративного суду та визначено суд, якому визначається територіальна підсудність справ - Одеський окружний адміністративний суд.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 30 березня 2023 року адміністративну справу № 540/8711/21 в електронному вигляді передано головуючому судді Левчук О.А.

Ухвалою суду від 04 квітня 2023 року прийнято справу до провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

У зв`язку із перебуванням головуючого судді в період з 02.06.2023 року по 09.06.2023 року включно у відпустці, в силу положень ст.120 КАС України, рішення суду ухвалено в перший робочий день.

Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне.

В період з 25.02.2021 року по 25.05.2021 року посадовими особами Управління Південного офісу Держаудитслужби в Херсонській області проведено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Територіального управління Державної судової адміністрації України в Херсонській області за період з 01.01.2019 року по 31.12.2020 року, за результатами якої складено акт № 15-21-08-24/06 від 25.05.2021 року.

10 червня 2021 року Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Херсонській області подано заперечення до акту № 15-21-08-24/06 від 25.05.2021 року, які висновком від 29.06.2021 року залишені без задоволення (а.с. 8-29).

02 липня 2021 року Управлінням Південного офісу Держаудитслужби в Херсонській області винесено вимогу про усунення виявлених порушень № 152108-14/2149-2021, в якій зазначено, що протягом 2020 року ТУ ДСА проведено видати на виплату доплат до посадового окладу 15 суддям, які не здійснювали правосуддя на загальну суму 1464584,55 грн. та зайво нараховано ЄСВ 126425,63 грн., чим порушено вимоги ч. 10 ст. 135 Закону України від 02.06.2016 № 1402-VII «Про судоустрій і статус суддів» та нанесено втрат загальному фонду державного бюджету на загальну суму 1591010,18 грн., у зв`язку з чим Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Херсонській області зобов`язано забезпечити відшкодування, відповідно до норм статей 130-136 КЗпПУ, на користь ТУ ДСА витрати, заподіяні внаслідок здійснення витрат на виплату доплат до посадового окладу суддям, які не здійснювали правосуддя, безпідставно сплачений єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а також інших виплат на загальну суму 1729757,17 грн. (а.с. 30-33, 195-198).

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні регламентовано Законом України від 26.01.1993 № 2939-XII «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» (в редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин).

Згідно ч. 1, 2 ст. 2 ЗУ «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов`язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб`єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про закупівлі, діяльністю суб`єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні. Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, інспектування, перевірки закупівель та моніторингу закупівлі.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» інспектування здійснюється органом державного фінансового контролю у формі ревізії та полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності підконтрольної установи, яка повинна забезпечувати виявлення наявних фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб. Результати ревізії викладаються в акті.

Згідно п. 7, 10, 13 ч. 1 ст. 10 ЗУ «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» органу державного фінансового контролю надається право, зокрема, пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства; звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів; при виявленні збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 ЗУ «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов`язковими для виконання службовими особами об`єктів, що контролюються.

Постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2015 № 868 «Про утворення Державної аудиторської служби України», яка набрала чинності 03.11.2015, утворено Державну аудиторську службу України як центральний орган виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів, реорганізувавши Державну фінансову інспекцію шляхом перетворення.

Відповідно до п. 1 Положення про Державну аудиторську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2016 № 43 (далі - Положення № 43), Державна аудиторська служба України (Держаудитслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів та який реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.

Пунктом 7 Положення № 43 визначено, що Держаудитслужба здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку міжрегіональні територіальні органи.

Згідно пп. 4 п. 4 Положення № 43 Держаудитслужба відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, здійснює контроль за: цільовим, ефективним використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів; досягненням економії бюджетних коштів і результативності в діяльності розпорядників бюджетних коштів; цільовим використанням і своєчасним поверненням кредитів (позик), отриманих під державні (місцеві) гарантії; достовірністю визначення потреби в бюджетних коштах під час складання планових бюджетних показників та відповідністю взятих розпорядниками бюджетних коштів бюджетних зобов`язань відповідним бюджетним асигнуванням, паспорту бюджетної програми (у разі застосування програмно-цільового методу в бюджетному процесі); відповідністю взятих розпорядниками бюджетних коштів довгострокових зобов`язань за енергосервісом затвердженим в установленому порядку умовам закупівлі енергосервісу; дотриманням законодавства на всіх стадіях бюджетного процесу щодо державного і місцевих бюджетів; дотриманням законодавства про закупівлі; веденням бухгалтерського обліку, а також складенням фінансової і бюджетної звітності, паспортів бюджетних програм та звітів про їх виконання (у разі застосування програмно-цільового методу в бюджетному процесі), кошторисів та інших документів, що застосовуються в процесі виконання бюджету; станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності; виконанням функцій з управління об`єктами державної власності; станом внутрішнього контролю та внутрішнього аудиту у розпорядників бюджетних коштів, станом внутрішнього контролю в інших підконтрольних установах; усуненням виявлених недоліків і порушень; реалізацією інвестиційних проектів; законним та ефективним використанням публічних коштів та інших активів для використання (впровадження) інформаційних технологій (систем, процесів, ресурсів).

Відповідно до пп. пп. 9 п. 4 Положення № 43 Держаудитслужба відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших осіб підприємств, установ та організацій, що контролюються, усунення виявлених порушень законодавства; здійснює контроль за виконанням таких вимог; звертається до суду в інтересах держави у разі незабезпечення виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів; застосовує заходи впливу за порушення бюджетного законодавства, накладає адміністративні стягнення на осіб, винних у порушенні законодавства; передає в установленому порядку правоохоронним органам матеріали за результатами державного фінансового контролю у разі встановлення порушень законодавства, за які передбачено кримінальну відповідальність або які містять ознаки корупційних діянь.

Згідно пп. 16, 23 п. 6 Положення № 43 Держаудитслужба для виконання покладених на неї завдань має право, зокрема, пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; у разі виявлення збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір в установленому законодавством порядку.

З матеріалів справи вбачається, що 02 липня 2021 року Управлінням Південного офісу Держаудитслужби в Херсонській області винесено вимогу про усунення виявлених порушень № 152108-14/2149-2021, в якій зазначено, що протягом 2020 року ТУ ДСА проведено видатки на виплату доплат до посадового окладу 15 суддям, які не здійснювали правосуддя на загальну суму 1464584,55 грн. та зайво нараховано ЄСВ 126425,63 грн., чим порушено вимоги ч. 10 ст. 135 Закону України від 02.06.2016 № 1402-VII «Про судоустрій і статус суддів» та нанесено втрат загальному фонду державного бюджету на загальну суму 1591010,18 грн., у зв`язку з чим Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Херсонській області зобов`язано забезпечити відшкодування, відповідно до норм статей 130-136 КЗпПУ, на користь ТУ ДСА витрати, заподіяні внаслідок здійснення витрат на виплату доплат до посадового окладу суддям, які не здійснювали правосуддя, безпідставно сплачений єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а також інших виплат на загальну суму 1729757,17 грн. (а.с. 30-33, 195-198).

Відповідно до ст. 135 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами. Суддівська винагорода виплачується судді з дня зарахування його до штату відповідного суду, якщо інше не встановлено цим Законом. Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Приписами ч. 10 ст. 135 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суддя, який не здійснює правосуддя (крім випадків тимчасової непрацездатності, перебування судді у щорічній оплачуваній відпустці), не має права на отримання доплат до посадового окладу.

Рішенням Конституційного Суду України №11-р/2018 від 04.12.2018 (справа №1-7/2018(4062/15)) у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частин 3, 10 статті 133 Закону України Про судоустрій і статус суддів у редакції Закону України Про забезпечення права на справедливий суд, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини 10 статті 133 Закону України Про судоустрій і статус суддів №2453-VI від 7 липня 2010 року у редакції Закону України Про забезпечення права на справедливий суд №192-VIII від 12 лютого 2015 року, за яким суддя, який не здійснює правосуддя (крім випадків тимчасової непрацездатності, перебування судді у щорічній оплачуваній відпустці), не має права на отримання доплат до посадового окладу.

Конституційний Суд України дійшов висновку, що юридичне регулювання, встановлене положенням частини 10 статті 133 Закону України Про судоустрій і статус суддів №2453-VI від 7 липня 2010 року, у редакції Закону України Про забезпечення права на справедливий суд №192-VIII від 12 лютого 2015 року, яке поширюється на суддів, які не здійснюють правосуддя через обставини, що не залежать від них особисто або не обумовлені їхньою поведінкою, звужує зміст та обсяг гарантій незалежності суддів, створює загрозу для незалежності як суддів, так і судової влади в цілому, а також передумови для впливу на суддів.

Таким чином, суддя, який не здійснює правосуддя через обставини, які не залежать від нього особисто або не обумовлені його поведінкою, має право на отримання доплати до посадового окладу з дня ухвалення Рішення Конституційним судом України від 04.12.2018 року.

В той же час, з матеріалів справи вбачається, що вимогою про усунення виявлених порушень № 152108-14/2149-2021 від 02.07.2021 року визначено забезпечити відшкодування, відповідно до норм статей 130-136 КЗпПУ, на користь ТУ ДСА витрати, заподіяні внаслідок здійснення витрат на виплату доплат до посадового окладу суддям, які не здійснювали правосуддя, безпідставно сплачений єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а також інших виплат на загальну суму 1729757,17 грн. (а.с. 30-33, 195-198).

Відповідно до п. 45, 46 Порядку № 550 у міру виявлення ревізією порушень законодавства посадові особи органу державного фінансового контролю, не чекаючи закінчення ревізії, мають право усно рекомендувати керівникам об`єкта контролю невідкладно вжити заходів для їх усунення та запобігання у подальшому. Якщо вжитими в період ревізії заходами не забезпечено повне усунення виявлених порушень, органом державного фінансового контролю у строк не пізніше ніж 10 робочих днів після реєстрації акта ревізії, а у разі надходження заперечень (зауважень) до нього - не пізніше ніж 3 робочих дні після надіслання висновків на такі заперечення (зауваження) надсилається об`єкту контролю письмова вимога щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства із зазначенням строку зворотного інформування. Про усунення виявлених ревізією фактів порушення законодавства цей об`єкт контролю у строк, визначений вимогою про їх усунення, повинен інформувати відповідний орган державного фінансового контролю з поданням завірених копій первинних, розпорядчих та інших документів, що підтверджують усунення порушень.

Згідно п. 50 Порядку № 550 за результатами проведеної ревізії у межах наданих прав органи державного фінансового контролю вживають заходів для забезпечення: притягнення до адміністративної, дисциплінарної та матеріальної відповідальності винних у допущенні порушень працівників об`єктів контролю; порушення перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених із порушенням законодавства; звернення до суду в інтересах держави щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів, а також стягнення у дохід держави коштів, одержаних за незаконними договорами, без встановлених законом підстав або з порушенням вимог законодавства; застосування заходів впливу за порушення бюджетного законодавства.

З аналізу вищевикладеного слідує, що орган державного фінансового контролю наділений повноваженнями здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред`являти обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень; при виявленні збитків, завданих державі чи об`єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів; вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства є обов`язковою до виконання; що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об`єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення органу фінансового контролю до суду з відповідним позовом.

Тобто, орган фінансового контролю має право заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов`язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства, не пов`язаних із стягненням виявлених в ході перевірки збитків.

Відтак, збитки щодо наявності яких зроблено висновок Держаудитслужбою, стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю. Наявність збитків, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає позов про відшкодування збитків, а не позов підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною.

Зазначена правова позиція узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, неодноразово висловленою, зокрема, у постановах від 07.10.2014 року по справі № 21-368а14, від 14.10.2014 року по справі № 21-453а14, від 18.11.2014 року по справі № 21-461а14, від 20.01.2015 року по справі № 21-601а14, від 27.01.2015 року по справі № 21-436а14, від 10.02.2015 року по справі № 21-632а14, від 15.04.2014 року по справах № 21-40а14, № 21-63а14, від 13.05.2014 року по справі № 21-89а14, від 29.05.2017 року по справі № 826/6304/16, від 23.02.2016року по справі № 818/1857/14.

Подібні висновки щодо застосування наведених норм права викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2018 року по справі № 820/3534/16 та у постановах Верховного Суду від 27.11.2019 року по справі № 1440/1820/18, від 10.12.2019 року по справі № 808/6509/13-а, від 23.12.2019 року по справі № 815/4341/14, від 07.02.2020 року по справі № 803/634/17, від 14.02.2020 року по справі № 825/3661/15-а, від 28.02.2020 року по справі № 808/4044/17, від 28.02.2020 року по справі № 2040/6542/18, від 18.03.2020 року по справі № 826/14169/17, від 18.03.2020 року по справі № П/811/140/17, від 31.03.2020 року по справі № 817/650/18, від 02.04.2020 року по справі № 820/3534/16, від 30.11.2020 року по справі № 804/4463/17, від 16 листопада 2021 року по справі № 160/9553/18, від 28 грудня 2021 року по справі № 420/5135/18.

Згідно ч. 5, 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За таких підстав, враховуючи те, що вимога від 02 липня 2021 року № 152108-14/2149-2021 за свої змістом спрямована на відшкодування збитків, які відшкодовуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, суд дійшов висновку, про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

На підставі вищевикладеного, розглянувши справу в межах позовних вимог на підставі наданих сторонами доказів, суд дійшов висновку, що адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 12, 77, 90, 139, 242-246, 250, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні адміністративного позову Територіального управління Державної судової адміністрації України в Херсонській області (, адреса місцезнаходження: 73000, м. Херсон, вул. Перекопська, 5) до Управління Південного офісу Держаудитслужби в Херсонській області (код ЄДРПОУ ВП 41168685, адреса місцезнаходження: 73000, м. Херсон, вул. Декабристів, 28) про визнання протиправною та скасування пп. 2.1 п. 2 вимоги Управління Південного офісу Держаудитслужби в Херсонській області від 02 липня 2021 року № 152108-14/2149-2021 в частині необхідності відшкодування матеріальної шкоди шляхом повернення нарахованої та виплаченої доплати за вислугу років в сумі 1464584,55 грн., суддям, які не здійснювали правосуддя протягом 2019-2020 років; визнання протиправною та скасування пп. 2.2 п. 2 вимоги Управління Південного офісу Держаудитслужби в Херсонській області від 02 липня 2021 року № 152108-14/2149-2021 в частині необхідності відшкодування матеріальної шкоди через зайве нарахування та сплату єдиного соціального внеску, що стало наслідком нарахування та виплати доплати за вислугу років в сумі 126425,63 грн., суддям, які не здійснювали правосуддя протягом 2019-2020 років, в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено в порядку та в строки встановлені ст. ст. 295, 297 КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 255 КАС України.

Суддя О.А. Левчук

.