Справа № 359/7665/22
Суддя: Яковлєва Л. В.
Дата ухвалення: 2023-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/359/17/2023
Справа № 359/7665/22
РІШЕННЯ

Іменем України

15 травня 2023 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Яковлєвої Л.В.,

при секретарі Русан А.М.,

розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи справу за позовом ОСОБА_1 до командира взводу 1-ої роти батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль Управління патрульної поліції Київської старшого лейтенанта поліції Бородавко Максима Віталійовича, треті особи : Департамент патрульної поліції, Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

20 жовтня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом, яким просить скасувати постанову командира взводу 1-ої роти батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль Управління патрульної поліції Київської старшого лейтенанта поліції Бородавко Максима Віталійовича про накладення адміністра-тивного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серії ЕАР №6042976 від 18 жовтня 2022 року, відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу 425 грн. 00 коп.; справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП закрити; стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп.; стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 2000 грн. 00 коп.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що постановою командира взводу 1-ої роти батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль Управління патрульної поліції Київської області старшим лейтенантом поліції Бородавко М.В. серії ЕАР № 6042976 від 18 жовтня 2022 року по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі позивача, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповіда-льності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. 00 коп. З даної постанови вбачається, що позивач керував транспортним засобом (мотоциклом HONDA держ. номер НОМЕР_1 ) без чинного страхового поліса обов`язкового страхування, чим порушив п.2.1 Правил дорожнього руху. Вказану постанову позивач вважає безпідставною та такою, що підлягає скасуванню, посилаючись на те, що поліцейським не було повідомлено конкретну причину та підставу зупинення транспортного засобу ОСОБА_1 . Крім того, на момент зупинки мотоциклу порушень ним правил дорожнього руху працівником Національної поліції виявлено не було та протокол щодо порушень правил дорожнього руху відносно нього не складався.

Ухвалою суду від 21 жовтня 2022 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та залучено в якості третьої особи Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції. Учасникам справи направлено копію ухвали про відкриття провадження по справі та копію позовної заяви з копіями доданих до неї додатків.

26 січня 2023 року ухвалою суду залучено до участі у справі, як третю особу на стороні відповідача, Департамент Патрульної поліції.

На адресу суду від представника третьої особи ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву. Відповідач просить відмовити у задоволенні позову посилаючись на те, що на відеозаписі з бодікамери № 475676 зафіксовано як позивач особисто керував вищезазначеним транспортним засобом. На вимогу поліцейського ОСОБА_1 зупинився та при подальшій перевірці документів було встановлено, що у позивача відсутній поліс страхування. Наведене знайшло своє підтвердження і після перевірки по базами МТСБУ. Після встановлення даного факту, позивач заявив, що така перевірка інспектором поліції, на його думку, є незаконною, а поліс страхування не входить до переліку документів, які підлягають перевірці. Окрім того, ОСОБА_1 повідомив, що 10 жовтня 2022 року відносно нього вже була винесена постанова за ч.1 ст. 126 КУпАП за таке саме правопорушення. При перевірці за Інформаційним порталом Національної поліції вказана інформація підтвердилась, що свідчить про умисне зухвале нехтування вимогами чинного законодавства. Представник вважає доводи позивача про те, що він не зобов`язаний надавати на вимогу поліцейського документи, а саме: водійське посвідчення, реєстраційний документ на транспортний засіб та поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспорт-них засобів, є безпідставними і необґрунтованими. Право органів Національної поліції перевіряти наявність посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб та полісу страхування, кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи. Із відео з нагрудних камер поліцейських вбачається, що позивачу було повідомлено причину зупинки, відомості про особу поліцей-ського, роз`яснено права, обов`язки та надано можливість ОСОБА_1 скористатись своїми правами згідно ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. Просили також відмовити у задоволенні вимог ОСОБА_1 про стягнення витрат на правничу допомогу зважаючи на те, що судовий збір в подібних справах складає 496 грн. 20 коп., а оскаржувана сума штрафу 425 грн. 00 коп. В той же час заявлені попередні позовні вимоги вказані в розмірі 2992 грн. 00 коп., тобто перевищують ціну позову в 7 разів, і є явно завищеними. Крім того, на підтвердження понесених витрат позивачем приєднано до позову договір № ПД-2022/0835 від 18 жовтня 2022 року та акт приймання передачі готівки по зазначеному договору. Однак, позовна заява складена та підписана особисто позивачем, хоча в договорі вказано що складання позовної заяви здійснено адвокатом, а тому є незрозумілим, яким саме чином адвокат є учасником вказаної справи та за що сплачені вказані кошти. Окрім того, розрахунок витрат не здійснений, не надано детального опису витрат.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить наступного висновку.

Частиною 1 ст. 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 КАС України передбачено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністра-тивним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Судом встановлено, що постановою від 18 жовтня 2022 року серії ЕА № 6042976 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі командира взводу 1-ої роти батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль Управління патрульної поліції Київської області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. 00 коп. за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно оскаржуваної постанови, 18 жовтня 2022 року за адресою : м. Бориспіль, вул. Київський Шлях,1 Д/3 водій керував транспортним засобом (мотоциклом HONDA д.н.з. НОМЕР_1 ) без чинного страхового поліса обов`язкового страхування, чим порушив вимоги п.2.1 г Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно ч. 1 ст. 126 КупАП визначено, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 2.4.а Правил дорожнього руху України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

За змістом п. 2.1 Правил дорожнього руху України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі : посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної Гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту технічний талон); у разі встановлення на транспортних засобах проблискових маячків та (або) спеціальних звукових сигнальних пристроїв дозвіл, виданий уповноваженим органом МВС, а у разі встановлення проблиско-вого маячка оранжевого кольору на великогабаритних та великовагових транспортних засобах дозвіл, виданий уповноваженим підрозділом Національної поліції; на маршрутних транспортних засобах схему маршруту та розклад руху; на великовагових і великогаба-ритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів, документацію відповідно вимог спеціальних правил; чинний страхо-вий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно - правової відповідаль-ності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення); у разі встановлення на транспортному засобі розпізнавального знака «Водій з інвалідністю» документ, що підтверджує інвалідність водія або пасажира (крім водіїв з явними ознаками інвалідності або водіїв, які перевозять пасажирів з явними ознаками інвалідності) (підпункт додано 11 липня 2018 року).

Відповідно п. 1.10 ПДР України водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керуван-ня транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

За змістом п. 7 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» військове командування разом із військовими адміністраціями зокрема можуть із залученням органів виконавчої влади перевіряти у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, документи у осіб, а в разі потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів за винятком обмежень, встановлених Конституцією України, який встановлено Постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2021 року за № 1456 «Про затвердження Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану».

Пунктом 3 вищевказаного Порядку наголошено, що правовою основою перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян є Конституція України, Кримінальний процесуальний кодекс України, Кодекс України про адміністративні правопорушення. Закони України «Про основи національного спротиву», «Про правовий режим воєнного стану», «Про оборону України», «Про національну безпеку України», «Про Національну поліцію», «Про Військову службу правопорядку у Збройних Силах України», Указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України, та інші нормативно-правові акти.

Пунктом 5 вказаного Порядку делеговано право на проведення перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян надано зокрема відповідним уповноваженим особам Національної поліції України.

Судом встановлено і не заперечується сторонами, що правопорушення зафіксовано і зупинку водія ОСОБА_1 на вимогу поліцейського здійснено на блокпості в м. Бориспіль Київської області.

Згідно п. 21.2 та п. 21.3 ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється : відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод; органами Державної прикордонної служби України під час перетинання транспортними засобами державного кордону України. При використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» визначено, що поліція відповідно покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно вимог ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно ст. 53 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідаль-ності власників наземних транспортних засобів», посадові особи відповідних підрозділів Національної поліції, що мають право здійснювати контроль за дотриманням правил дорожнього руху, перевіряють документи водія транспортного засобу, які підтверджують наявність чинного договору обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності.

У постановах Верховного Суду від 21 листопада 2019 року по справі за № 522/22180/16-а, від 16 серпня 2019 року по справі за № 524/126/17 зазначено, що імперативні приписи абзацу 2 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» і пункту 21.3 ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспорт-них засобів» зобов`язують осіб, що керують транспортними засобами, мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Виключення з цього правила встановлені у пункті 13.1 ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». З даним законодавчо визначеним обов`язком водіїв корелюються встановлені пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» та ст. 53 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відпові-дальності власників наземних транспортних засобів» повноваження органів Національної поліції щодо перевірки дотримання правил дорожнього руху, в тому числі в аспекті наявності у водія відповідного договору обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

З позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 не визнає свою вину в скоєнні адміністративного правопорушення, оскільки стверджує, що поліцейським не було повідомлено конкретну причину та підставу зупинення транспортного засобу, а також на момент зупинки мотоциклу порушень ним правил дорожнього руху працівником Національної поліції виявлено не було та протокол щодо порушень правил дорожнього руху відносно нього не складався.

Однак, зважаючи на вказане вище, суд приходить висновку, що інспектором було висунуто законну вимогу позивачу щодо пред`явлення документів на право керування транспортним засобом, реєстраційного документа на транспортний засіб та полісу (сертифіката) обов`язко-вого страхування цивільно - правової відповідальності.

Відповідно ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопо-рушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, поясненнями свідків.

Згідно ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно п. 2 розділу ІІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 07 листопада 2015 року за № 1395, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, в тому числі, ст. 126 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

За змістом ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративне право-порушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування всіх обставин справи. Підлягають з`ясуванню питання про те, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні. Рішення по справі приймається на підставі доказів досліджених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Так, матеріали справи містять диски з відеозаписами з нагрудної камери інспектора поліції, які, в силу приписів ст. 251 КУпАП, є належними доказами у справі про адміністративні правопорушення.

Із вказаних вище відеозаписів вбачається, що позивачу було запропоновано надати документи, передбачені у п. 2.1. ПДР, а саме: водійське посвідчення, реєстраційний документ на транспортний засіб; поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, однак ОСОБА_1 надав інспектору лише водійське посвідчення та реєстраційний документ на транспортний засіб, тобто не виконав законних вимог поліцейських в повному обсязі, пояснюючи це тим, що йому не повідомлено конкретну причину та підставу зупинки транспортного засобу, у зв`язку з чим, він не зобов`язаний пред`являти вказані документи на вимогу інспектора поліції. Також, інспектором було роз`яснено позивачу права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП.

Суд критично відноситься до таких тверджень позивача, оскільки ОСОБА_1 не був звільнений від обов`язку мати та пред`явити поліцейському водійське посвідчення, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Така правова позиція узгоджується з висновками, наведеними в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 16 серпня 2019 року у справі за №524/126/17, від 25 вересня 2019 року у справі за №127/19283/17, зі змісту яких вбачається, що право органів Національної поліції перевіряти наявність посвідчення водія, реєстраційного документу на транспортний засіб та страхового полісу кореспондується з обов`язком водія мати їх при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Частиною 3 ст. 286 КАС України передбачено вичерпний перелік рішень які має право прийняти місцевий загальний суд як адміністративний за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, а саме: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку про відсутність правових підстав для задоволення адміністративного позову.

Згідно ч. 1, 2 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 при зверненні до суду з даним позовом сплатив судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп., що підтверджується квитанцією №00ЕВ-6ЕХО-Н035-4К1М від 19 жовтня 2022 року. Також, позивач поніс витрати на правничу допомогу у розмірі 2000 грн. 00 коп., що підтверджується Актом приймання - передачі готівки до договору за № ПД-2022/0835 від 18 жовтня 2022 року.

Однак, позовні вимоги залишені без задоволення, а тому судові витрати у виді сплаченого судового збору та витрат на правничу допомогу слід віднести на рахунок ОСОБА_1 ..

На підставі викладеного та керуючись ст. 122, 222, 251, 283, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 2, 8, 9, 72-77, 78, 205, 241-246, 250, 286 Кодексу адміні-стративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до командира взводу 1-ої роти батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль Управління патрульної поліції Київської старшого лейтенанта поліції Бородавко Максима Віталійовича, треті особи : Департамент патрульної поліції, Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд Бориспільський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Яковлєва Л.В.