Справа № 380/12723/23
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ЗАЛИШЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ БЕЗ РУХУ

12 червня 2023 року

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Клименко О.М., перевіривши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Узлісся» до Бібрської міської ради Львівського району Львівської області, Басейнового управління водних ресурсів річок Західного Бугу та Сяну про визнання протиправними дій та Анкети водного об`єкту,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Узлісся» звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із вищевказаним адміністративним позовом, в якому просить:

- визнати протиправними дії Бібрської міської ради Львівського району Львівської області щодо інвентаризації об`єкта водного фонду на земельній ділянці з кадастровим номером :02:000:0294, про які Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Узлісся» дізнався з відповіді Басейнового управління водних ресурсів річок Західного Бугу та Сяну № 09/596 від 01 травня 2023 року;

- визнати протиправними дії Басейнового управління водних ресурсів річок Західного Бугу та Сяну щодо інвентаризації об`єкта водного фонду на земельній ділянці з кадастровим номером :02:000:0294, про які Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Узлісся» дізнався з відповіді Басейнового управління водних ресурсів річок Західного Бугу та Сяну № 09/596 від 01 травня 2023 року;

- визнати протиправною Анкету водного об`єкта 3/13/50 № 2021, яку було складено в результаті протиправних дій до Бібрської міської ради Львівського району Львівської області та Басейнового управління водних ресурсів річок Західного Бугу та Сяну щодо інвентаризації об`єкта водного фонду на земельній ділянці з кадастровим номером :02:000:0294.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст.ст. 160, 161, 172 цього Кодексу.

Перевіривши позовну заяву та додані до неї матеріали суддя встановив, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст.ст. 160, 161 КАС України, з огляду на таке.

Відповідно до пунктів п`ятого, восьмого частини п`ятої статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви.

Відповідно до ч. 4 ст. 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

У позовній заяві позивач вказує, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:0294 належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Узлісся». Крім того, у позовній заяві позивач зазначає, що спірна Анкета водного об`єкту 3/13/50 № 2021 була складена, в тому числі, на основі паспорта ставка № 50 від 26 липня 2002 року.

Проте до позовної заяви позивач не додав доказів, які б підтверджували його право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0294, а також не додав копію паспорта ставка № 50 від 26 липня 2002 року.

Таким чином, на виконання вимог ч. 4 ст. 161 КАС України позивач до позовної заяви не додав усі наявні в нього докази, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Відповідно до пункту дев`ятого частини п`ятої статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються: у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 640/7310/19 зазначила, що особа, яка вважає, що порушені її права, свободи чи інтереси, і яка у зв`язку із цим звертається за їх захистом до адміністративного суду, має зазначити в позовній заяві: хто, який саме суб`єкт владних повноважень (а якщо відповідачем може бути суб`єкт господарювання, то який саме) порушив її права чи інтереси, яким чином, якими діями (рішенням, бездіяльністю) відбулося втручання в її права, які саме права були порушені, чи належать вони позивачу, які обставини про це свідчать. Закон не передбачає вимог щодо обсягу, повноти чи слушності доводів позовної заяви, але приписує щонайменше сформулювати суть (зміст) порушення, яким чином воно негативно позначилось на правах особи, яка звертається з позовом, яким чином може бути відновлено порушене право. Зміст та обсяг порушеного права та викладення обставин, якими воно підтверджується, в кожному конкретному випадку можуть різнитися, але принаймні на рівні формулювання викладу їх змісту мають бути достатніми, щоб визначити предмет спору, його юрисдикційну належність, характер вимог, часові межі події порушення, нормативне регулювання спірних відносин, а також обставини, за яких можна ухвалити одне з обов`язкових процесуальних рішень, пов`язаних із визнанням позовної заяви прийнятною/неприйнятною.

Зважаючи на те, що рішення суду завжди спрямоване на захист конкретного суб`єктивного права, зміст позовних вимог не може бути абстрактним чи містити певні умовні категорії і повинен формулюватись максимально чітко і зрозуміло, оскільки від якості позовної заяви, юридично правильного змісту позовних вимог, зазначення способу судового захисту залежить швидкий і ефективний розгляд справи.

Зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, на рівні формулювання викладу їх змісту мають бути достатніми, щоб визначити предмет спору, його юрисдикційну належність, характер вимог, часові рамки події порушення, нормативне регулювання спірних відносин, а також обставини, за яких можна ухвалити одне із обов`язкових процесуальних рішень, пов`язаних із визнанням позовної заяви прийнятною/неприйнятною.

У позовній заяві позивач вказує, що внаслідок протиправних дій Бібрської міської ради Львівського району Львівської області та Басейнового управління водних ресурсів річок Західного Бугу та Сяну, здійснених поза межами їх повноважень, без відома власника, без очного обстеження об`єкта інвентаризації та на підставі неналежних документів було складено протиправну Анкету водного об`єкта 3/13/50 № 2021, до якої внесено неправдиві відомості, що порушує законні права та інтереси Позивача, за захистом яких він звертається до суду і що такі дії мають вагоме значення для справи №910/9933/20.

Однак позивач у своїй позовній заяві виклавши зміст дій відповідачів, які він оскаржує, не описав, у чому саме полягає порушення його прав, не сформулював наслідки, які, з його погляду, настали внаслідок оскаржуваних дій відповідачів, не пояснив, яким чином і чому такі дії відповідачів зачіпають його права, свободи та інтереси.

Таким чином, на виконання вимог пункту дев`ятого частини п`ятої статті 160 КАС України позивач у позовній заяві не обґрунтував порушення оскаржуваними діями відповідачів його прав, свобод та інтересів.

Згідно з ч. 6 ст. 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до ч. 1, абз. 1 ч. 2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, законодавством регламентовано шестимісячний строк звернення особи до суду за захистом її прав, свобод та законних інтересів, що обумовлено метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та дисциплінуванням учасників адміністративного судочинства щодо своєчасної реалізації їх права на суд.

Строк звернення до суду обчислюється за загальним правилом з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені; рішення скероване на її адресу поштовим повідомленням, яке вона відмовилася отримати або не отримала внаслідок неповідомлення відправника про зміну місця проживання; про порушення її прав знали близькі їй особи.

День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом, апеляційною чи касаційною скаргами обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Аналогічні правові висновки були висловлені Верховним Судом у постановах від 28 березня 2018 року у справі № 809/1087/17 та від 22 листопада 2018 року у справі № 815/91/18.

Оскільки початок шестимісячного строку визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права, при визначенні початку цього строку суд має з`ясувати момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

У змісті позовних вимог позивач вказує, що про оскаржувані дії відповідача він дізнався з відповіді Басейнового управління водних ресурсів річок Західного Бугу та Сяну № 09/596 від 01 травня 2023 року.

Водночас у позовній заяві позивач зазначає, що під час судового розгляду справи № 910/9933/20 за позовом прокурора Львівської області в інтересах держави до Львівської обласної державної адміністрації та Товариства з обмеженою відповідальністю «Узлісся» про визнання недійсним розпорядження та договору купівлі-продажу йому стало відомо про те, що Басейновим управлінням водних ресурсів річок Західного Бугу та Сяну, на виконання доручення Кабінету Міністрів України, а саме п. 5 Плану організації виконання рішення Ради національної безпеки і оборони України від 15 квітня 2021 року «Про заходи державної регіональної політики на підтримку децентралізації влади», введеного в дію Указом Президента України від 29 квітня 2021 року № 180, схваленого на засіданні Кабінету Міністрів 19 травня 2021 року (протокол № 66) проведено інвентаризацію водних об`єктів на території Бібрської територіальної громади, в тому числі і на території земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0294.

Так, як слідує з матеріалів справи Товариство з обмеженою відповідальністю «Узлісся» було стороною (відповідачем) у справі № 910/9933/20.

Зі змісту рішення Господарського суду міста Києва від 01 березня 2023 року у справі № 910/9933/20 вбачається, що прокурором до матеріалів цієї справи було додано лист Басейнового управління водних ресурсів річок Західного Бугу та Сяну Державного агентства водних ресурсів України від 05 жовтня 2022 року № 09/1465, в якому, зокрема, зазначено наступне:

«Згідно інвентаризації водних об`єктів, проведеної на виконання доручення Кабінету Міністрів України, а саме п. 5 Плану організації виконання рішення Ради національної безпеки і оборони України від 15 квітня 2021 року «Про заходи державної регіональної політики на підтримку децентралізації влади», введеного в дію Указом Президента України від 29 квітня 2021 року № 180, схваленого на засіданні Кабінету Міністрів 19 травня 2021 року (протокол № 66), на території Бібрської ТГ за межами с. Стрілки обліковується водний об`єкт площею водного дзеркала 9,2065 га.

Паспорт водного об`єкта, порядок розроблення та погодження якого, затверджено наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 18.03.2013 року № 99, для даного водного об`єкту не розроблявся.

Враховуючи те, що доступ до водного об`єкту, який розташований на приватній земельній ділянці з кадастровим номером :02:000:0294 за межами с. Стрілки Бібрської ТГ Львівського району, обмежений, анкета водного об`єкта складалася комісією на основі даних попередніх інвентаризацій водних об`єктів, ГТС та паспорта № 50 (2002 року).

В результаті проведених інвентаризацій встановлено, що даний водний об`єкт - це русловий ставок на річці Біла з розташованими на ньому гідротехнічними спорудами».

Таким чином, позивач, як сторона у справі № 910/9933/20, міг дізнатися про порушення своїх прав оскаржуваними діями відповідачів щонайменше у жовтні 2022 року з листа Басейнового управління водних ресурсів річок Західного Бугу та Сяну Державного агентства водних ресурсів України від 05 жовтня 2022 року № 09/1465, який було долучено до матеріалів вказаної судової справи.

З цим позовом до суду позивач звернувся 06 червня 2023 року, тобто поза межами шестимісячного строку, установленого абзацом першим частини другої статті 122 КАС України.

Заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин його пропуску позивач до позовної заяви не додав.

Згідно з ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

З огляду на наведене позивачу слід надати суду заяву про поновлення строку звернення до суду із належним обґрунтуванням поважності причин пропуску такого строку та надати суду підтверджуючі відповідні обставини докази.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення.

Таким чином, позовну заяву належить залишити без руху, а позивачу надати строк для усунення недоліків останньої, відповідно до ч. 1 ст. 169 КАС України.

Керуючись ст.ст. 160, 161, 169, 248, 256, 294, п.3 Розділу VI Прикінцевих положень КАС України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Узлісся» до Бібрської міської ради Львівського району Львівської області, Басейнового управління водних ресурсів річок Західного Бугу та Сяну про визнання протиправними дій та Анкети водного об`єкту залишити без руху.

Особі, що звернулася із позовною заявою, встановити в десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали усунути недоліки, у спосіб подання до суду:

- доказів, які б підтверджували право власності позивача на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0294, а також належним чином засвідченої копії паспорта ставка № 50 від 26 липня 2002 року;

- позовної заяви та її копій для відповідачів із обґрунтуванням порушення оскаржуваними діями відповідачів прав, свобод та інтересів позивача;

- заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду та докази поважності причин його пропуску.

Процесуальні строки, встановлені цією ухвалою, можуть бути продовжені судом за заявою особи відповідно до пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 18 червня 2020 року № 731-IX.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала в апеляційному порядку окремо не оскаржується.

Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Клименко О.М.