Справа № 240/34473/22
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2023-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/34473/22

Головуючий у 1-й інстанції: Нагірняк М.Ф.

Суддя-доповідач: Гонтарук В. М.

12 червня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Матохнюка Д.Б. Білої Л.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 08 лютого 2023 року (ухвалене в м. Житомир) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку,

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2022 року позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 08 лютого 2023 позовну заяву повернуто позивачу.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

24 травня 2023 року до суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено про безпідставність її доводів.

Сьомий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 09 травня 2023 року, вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

За таких умов згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та відзиву, колегія суддів вважає, що остання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено з матеріалів справи, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням Серії НОМЕР_1 від 23.07.2015.

Наказом Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 11.01.2021 №5 о/с позивач був звільнений зі служби в поліції через хворобу.

27.09.2022 на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 30.11.2021 по справі № 240/14548/21, яке постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 13.07.2022 залишено без змін, відповідач провів з позивачем повний розрахунок, а саме - виплатив компенсацію за невикористані відпустки при звільненні.

Позивач вважаючи, що йому з порушенням строків визначених Законом, позивач звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Житомирській області щодо невиплати йому середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Житомирській області на його користь середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 12.01.2021 року по 26.09.2022 року у розмірі 76 052 грн. 58 коп.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 08 лютого 2023 року було повернуто адміністративний позов, у зв`язку з пропуском строку звернення до суду позивачем з адміністративним позовом.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 п.3 статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи подано адміністративний позов у строк, встановлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, та чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що, як слідує з матеріалів справи, ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 02 січня 2023 позовну заяву позивача залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, крім іншого, шляхом надання клопотання та доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду з адміністративним позовом.

На виконання вимог ухвали суду позивач подав до суду заяву, в якій зазначав, що про порушення своїх прав дізнався лише з листа ГУНП у Житомирській області від 15.11.2022 року за № 24аз/29/105/05-2022, який було отримано позивачем лише 01.12.2022 року.

Проте, ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 08 лютого 2023 року визнано не поважними підстави пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду та повернуто позовну заяву позивачу.

Разом з тим, виходячи з системного аналізу положень статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що звернення до адміністративного суду з позовом після закінчення строків, установлених законом, не має безумовним наслідком повернення позовної заяви.

Так, статтею 123 КАС України передбачено, що передумовою настання відповідних наслідків для позивача є надання можливості останньому скористатись правом подати заяву про поновлення пропущеного строку в разі її неподання, або ж вказати інші причини поважності пропущеного строку ніж ті, які були зазначені в первинній заяві про поновлення строку та визнані судом неповажними.

Тобто, на переконання колегії суддів в даному випадку суд першої інстанції дійшовши висновку, що позов було подано після закінчення встановлених законом строків, повинен був визнати неповажними причини пропуску вищеописаного строку звернення до суду та вжити всіх заходів щодо надання можливості позивачу звернутися із відповідною заявою про поновлення пропущеного строку та вказати інші підстави для поновлення пропущеного строку звернення до суду з адміністративним позовом.

Водночас, як слідує з матеріалів справи, суд першої інстанції приймаючи оскаржувану ухвалу, дійшов висновку про неповажність причин пропуску строку звернення до суду та повернув адміністративний позов не надавши позивачу можливість подати заяву про поновлення пропущеного строку із зазначенням інших обґрунтувань поважності причин такого пропуску, чим порушив вимоги ст.123 КАС України.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції дійшов до передчасного висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 23 вересня 2020 року у справі № 640/5645/19.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своїй практиці наголошує на тому, що право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому, особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя. Перешкоди у доступі до правосуддя можуть виникати як через особливості внутрішнього процесуального законодавства, так і через передбачені матеріальним правом обмеження. Для Суду природа перешкод у реалізації права на доступ до суду не має принципового значення.

Зі змісту ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод прямо випливає, що доступність правосуддя є невід`ємним елементом права на справедливий суд. У рішенні по справі "Голдер проти Великої Британії" від 21.02.1975 року Європейський суд з прав людини дійшов до висновку, що сама конструкція ст. 6 Конвенції була би безглуздою та неефективною, якби вона не захищала право на те, що справа взагалі буде розглядатися. У рішенні по цій справі Суд закріпив правило, що ч. 1 ст. 6 Конвенції містить у собі й невід`ємне право особи на доступ до суду.

Отже, системний аналіз положень Конвенції, практики Європейського суду з прав людини та національного законодавства свідчить, що постановлена передчасно оскаржувана ухвала зумовила утворення перешкод особі у доступі до правосуддя, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Оскільки судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, то оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 08 лютого 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку скасувати.

Справу направити до Житомирського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Матохнюк Д.Б. Біла Л.М.