Справа № 185/2556/23
Суддя: Перекопський М. М.
Дата ухвалення: 2023-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 185/2556/23
Провадження № 2-а/185/32/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2023 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Перекопського М.М.,

з участю секретаря судового засідання Єгоричевої К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

У лютому 2023 року до суду надійшов позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому позивач, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив суд визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України, серії АА №00001404 від 18.10.2022 року, постановлену старшим державним інспектором відділу впровадження истем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Савченком В.О., про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-2 КУпАП та стягнути з відповідача на свою користь понесені судові витрати.

Позовна заява обґрунтована тим, що 18.10.2022 року старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Савченком В.О. відносно позивача було ухвалено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України, серії АА №00001404 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500,00 грн. Проте позивач не погоджується зі змістом вказаної постанови та накладеним адміністративним стягненням на підставі того, що оспорювана постанова не містить в своєму змісті відомостей, передбачених чинним законодавством для такого виду постанов, а також не вбачає вірним розрахунок параметрів ТЗ, вказаних у постанові. Окрім цього, позивач не погоджується із датою набранням вказаною постановою законної сили, оскільки позивач не отримував копію вказаної постанови. А також посилався на те, що вказане адміністративне правопорушення було вчинено на автомобілі, власником якого є позивач, проте останній на підставі договору оренди транспортного засобу передав його в користування ТОВ "АТП ЛЕГІОН-ТРАНС", а викладені вище обставини позбавили позивача можливості звернутися до вказаного ТОВ з вимогою про надання його згоди про притягнення його до вказаної адміністративної відповідальності.

Ухвалою суду від 27 березня 2023 року провадження у справі відкрито та постановлено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження.

У судове засідання з`явився представник позивача, який позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити.

Від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній заперечував проти задоволення позовних вимог. Наполягав на тому, що відомості, які містяться в оскаржуваній постанові, у тому числі відносно параметрів та габаритів автомобіля, власником якого є позивач, були зазаначені згідно системи та механізму фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, втручання в роботу якої з боку працівників державних органів та підприємств є неможливим. Окрім цього, посилався також на те, що позивачем не було внесено жодних відомостей до ЄДРТЗ про фактичного користувача вказаним ТЗ на підставі зазначеного ним договору оренди, у зв`язку з чим саме позивача було визнано винним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення. Також не погоджувався із доводами позивача про відсутність усіх передбачених чинним законодавством даних, які мають бути відображені у такого виду постановах. У зв`язку із зазначеним просив суд відмовити у задовленні позовних вимог повністю.

Від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій останній не погодився із доводами відповідача, викладеним останніми в відзиві на позов з тих же підстав, що були викладені ним у позові.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд прийшов наступних висновків.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивачу на праві власності належить транспортний засіб MERCEDES-BENZ AXOR 1828, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який переданий в оренду ТОВ АТП ЛЕГІОН-ТРАНС, що підтверджується договором оренди транспортних засобів від 29.05.2020, який посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Уваровою А.В., зареєстрований в реєстрі за №3021. Строк дії договору до 29.05.2023 року. Вказане підтверджується копією останнього.

18.10.2022 року старшим державним інспектором відділу впровадження истем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Савченком В.О. відносно позивача було постановлено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України, серії АА №00001404 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500,00 грн, при цьому стягнуто вказаний штраф у подвійному розмірі у сумі 17000,00 грн. Вказана постанова набрала законної сили 02.11.2022 року, що підтверджується копією останньої.

Вказану постанову було направлено по пошті за зареєстрованою адресою проживання позивача: АДРЕСА_1 . Вказане підтверджується копією вказаної постанови з відповідним штрихкодом та відповідними даними позивача.

Так, однією з підстав визнання протиправною та скасування оскаржуваної постанови, позивач посилався на те, що невірно було вказано в постанові адресу реєстрації місця проживання позивача, оскільки останній зареєстрований з 22.09.2021 року за адресою: АДРЕСА_2 .

Проте, як встановлено судом, згідно з наявною станом на 24.04.2023 року в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів інформацією автомобіль MERCEDES-BENZ AXOR 1828, реєстраційний номер НОМЕР_1 , вантажний фургон ізотермічний-С, VIN-код НОМЕР_2 з 28.03.2014 року по теперішній час зареєстрований на праві власності на ім`я позивача, адреса власника на дату реєстрації вказаного ТЗ: АДРЕСА_1 . Перереєстрація зазначеного автомобіля у зв`язку зі зміною анкетних даних власника чи зміною регіону реєстрації не проводилася, відомості про належного користувача зазначеного ТЗ в ЄДРТЗ відсутні. Вказане підтверджується інформацією, наданою ГСЦ МВС від 24.04.2023 року.

Згідно з п.7,33 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 № 1388, власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі - власники) зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Строк державної реєстрації продовжується у разі введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях. У разі припинення або скасування воєнного стану на всій території України або в окремих її місцевостях власники зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом дев`яноста днів. Перереєстрація транспортних засобів проводиться в разі отримання свідоцтва про реєстрацію (зокрема за бажанням заявника в електронній формі без виготовлення його на бланку) замість утраченого або непридатного для користування, зміни їх власників, місця реєстрації або найменування власників - юридичних осіб (крім зміни найменування юридичної особи у зв`язку із зміною типу акціонерного товариства або у зв`язку з перетворенням акціонерного товариства в інше господарське товариство), місця проживання або прізвища, власного імені, по батькові (за наявності) фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, а також у разі заміни номерних знаків, отримання чи перезакріплення індивідуальних номерних знаків, зміни кольору, переобладнання транспортного засобу чи заміни кузова, інших складових частин, що мають ідентифікаційні номери.

Так, зважаючи на вищевикладені приписи чинного законодавства, суд приходить до висновку, що зміна зареєстрованого місця проживання позивача, як власника вказаного по справі ТЗ, є обставиною, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів, і останній мав би звернутися до відповідних органів для здійснення перереєстрації власного ТЗ у зв`язку зі зміною його зареєстрованого місця проживання протягом десяти діб з 22.09.2021 року (тобто до оголошення воєнного стану). Також, у зв`язку з оформленням договору оренди власник також був зобов`язаний внести відповідні зміни щодо користувача ТЗ.

Проте, як вже було раніше встановлено судом, перереєстрація зазначеного автомобіля у зв`язку зі зміною анкетних даних власника чи зміною регіону реєстрації не проводилася. Вказане підтверджується інформацією, наданою ГСЦ МВС від 24.04.2023 року.

У зв`язку із усім вищевикладеним, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено належними та достатніми у своїй сукупності доказами той факт, що його не було належним чином поінформовано щодо наявності відносно нього ухваленої оскарженої постанови, оскільки матеріали справи свідчать виключно про його незнання чинних приписів законодавства про перереєстрацію ТЗ, а відповідач направляв поштову кореспонденцію за зазначеною самим позивачем адресою. Суд вважає, що позивач, розуміючи необхідність повідомлення про зміну своєї адреси, не перереєстрував свій ТЗ, взяв на себе наслідки таких своїх дій.

Іншою ж підставою визнання протиправною та скасування оскаржуваної постанови позивач вважає, що остання постановлена усупереч нормам чинного законодавства, а саме не містить обставин вчиненого адміністратвиного правопорушення, габаритно-вагових параметрів, на підставі яких здійснювався розрахунок перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, а також вважає, що фіксація вказаного адміністративного правопорушення була допущена з помилками.

Проте суд не може погодитися із наведеними позивачем доводами, виходячи з наступного.

Рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоча б один з їх габаритних та/або вагових параметрів перевищує нормативи, визначені цим пунктом, здійснюється відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 № 30 «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами» (надалі - Правила № 30).

Рух транспортних засобів та їх составів, фактична маса та навантаження на вісь яких перевищують параметри, визначені підпунктами «б» та «в» цього пункту, у разі перевезення подільних вантажів забороняється.

Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху передбачено, що особи, які порушують правила дорожнього руху несуть відповідальність згідно із законодавством.

У той же час, відповідно до пункту 3 Правил № 30, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Пунктом 25 Правил № 30 встановлено, що забороняється проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів без дозволу, зазначеного у пункті 4 цих Правил, або документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, що повинні знаходитися у водія і пред`являтися на вимогу уповноважених осіб.

За порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів та правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, згідно статті 132-1 КУпАП, передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 229 КУпАП, органи автомобільного транспорту та електротранспорту (тролейбус, трамвай) розглядають справи про адміністративні правопорушення, зв`язані з порушенням правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, правил користування автомобільним транспортом та електротранспортом (зокрема, передбачене частиною другою статті 132-1 КУпАП, але не виключно).

Від імені органів автомобільного транспорту та електротранспорту розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право на автомобільному транспорті посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті (частини друга, третя статті 132-1 КУпАП).

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 р. № 103 (зі змінами) (далі - Положення) Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Укртрансбезпека, відповідно до покладених на неї завдань, здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті, здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів у зонах габаритно-вагового контролю, у випадках, передбачених законом, складає протоколи про адміністративні правопорушення, розглядає справи про адміністративні правопорушення і накладає адміністративні стягнення, здійснює розгляд звернень громадян з питань, пов`язаних з діяльністю Укртрансбезпеки, здійснює інші повноваження, визначені законом тощо (пункт 5 Положення № 103).

Отже, відповідач є належною посадовою особою для розгляду вказаної категорії справ про адміністративні правопорушення.

Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушен у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1 279-8 цього Кодексу (стаття 268 КУпАП).

Окрім того, статтею 279-7 КУпАП чітко передбачені випадки звільнення від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті - якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою про накладення адміністративного стягнення законної сили: така особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу; особа, яка користувалася транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

Позивачем не надано жодних доказів, що підтвердили б існування вищезазначених підстав для звільнення від адміністративної відповідальності.

Стаття 283 КУпАП встановлює, що, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Таким чином, оскаржувана постанова від 18.10.2022 року містить усі передбачені положеннями ст.283 КУпАП обов`язкові відомості щодо події правопорушення, суб`єкта адміністративної відповідальності, накладеного стягнення та порядку його сплати, а також порядку ознайомлення та оскарження постанови, а також інші обов`язкові відомості, визначені ст.283 КУпАП, крім того постанова містить додаткову інформацію про транспортний засіб, визначену Інструкцією.

Оскаржувана постанова містить достатньо відомостей для розуміння опису обставин, установлених під час розгляду справи. Позивачем не доведено суду невідповідності зазначених даних. Навпаки, відповідачем обґрунтовано доведено правомірність зазначених даних.

Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначено Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 № 1174 (надалі Порядок № 1174).

Так, згідно пункту 2 Порядку № 1174, система фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі (надалі система) взаємопов`язана сукупність автоматичних пунктів та інформаційно- телекомунікаційної системи.

Відповідно до пункту 7 Порядку № 1174, фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах.

Інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих (пункт 14 Порядку фіксації адміністративних правопорушень).

П.15 вказаного Порядку визначені дані, які мають міститися в зазначених метаданих.

Під час передачі інформаційних файлів та метаданих проводиться їх автоматизована перевірка в інформаційно-телекомунікаційній системі на цілісність та походження даних (пункт 10 Порядку №1174).

Відтак, здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному транспорті здійснюється за допомогою встановлених на автомобільних дорогах автоматичних пунктів комплексів технічних засобів, що здатні в автоматичному режимі, вимірювати загальну масу транспортного засобу; визначати кількості осей транспортного засобу; вимірювати навантаження, що припадають на кожну вісь транспортного засобу тощо.

При цьому, система забезпечує автоматизоване формування проекту постанови про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі за допомогою автоматичних пунктів, відповідно до законодавства.

Тобто, суть процесу автофіксації правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті полягає у забезпеченні прозорості фіксації порушень, зменшення участі посадових осіб у вказаному процесі, що спрямовано на об`єктивну оцінку обставин та фактів вчинення правопорушення.

Закріплений в законодавстві та реалізований на практиці механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі унеможливлює механічне втручання в роботу системи, а також унеможливлює наявність корупційної складової.

Отже, суд приходить до висновку, що в діях відповідача з ухвалення оспорюваної постанови не було вчинено жодних протиправних дій, постанова відповідає зазначеним вище приписам чинного законодавства, а розрахунок параметрів, на підставі яких здійснювалося встановлення перевищення передбачених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, наданий відповідачем у відзиві на позов, є повністю доведеним та обґрунтованим з боку останнього.

Щодо доводу позивача про наявність укладеного між ним та ТОВ АТП ЛЕГІОН-ТРАНС договору оренди вказаним ТЗ позивача та фактичне користування останнім зазначеним ТЗ суд приходить до наступного висновку.

Згідно з п.30,32Порядку внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до ЄДРТЗ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.11.2018 року № 1197 (у редакції, чинній станом на 15.01.2019 року), внесення до Реєстру відомостей про належного користувача, який користується транспортним засобом на підставі договору оренди (найму, позички), здійснюється в сервісному центрі МВС за заявою належного користувача. Внесення до Реєстру відомостей про належного користувача - фізичну особу, яка користується транспортним засобом на підставі договору оренди (найму, позички), здійснюється також через: веб-додаток, розміщений на офіційному веб-сайті Головного сервісного центру МВС, шляхом заповнення електронної заяви за формою згідно з додатком 4 із застосуванням кваліфікованого електронного підпису належного користувача; Єдиний державний вебпортал електронних послуг шляхом заповнення електронної заяви у довільній формі, придатній для сприйняття її змісту, відповідно до відомостей, передбачених додатком 4, із застосуванням кваліфікованої електронної печатки технічного адміністратора Єдиного державного вебпорталу електронних послуг, електронного підпису або кваліфікованого електронного підпису належного користувача.

Отже, невнесення відомостей до ЄДРТЗ щодо належного користувача транспортного засобу, незалежно від підстав такого невнесення, викликає автоматичне визначення відповідальною особою за вчинення адміністративних правопорушень саме особу, за якою зареєстрований транспортний засіб або ж керівника юридичної особи, за якою він зареєстрований (Позивача).

При цьому відповідно до абз.5 п.16 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 № 1388, за бажанням власника транспортного засобу - фізичної особи надати право керування таким засобом іншій фізичній особі чи за бажанням фізичної або юридичної особи, якій власник транспортного засобу передав у встановленому порядку право користування і (або) розпорядження транспортними засобами, сервісний центр МВС видає за зверненням такого власника тимчасовий реєстраційний талон на строк, зазначений у його заяві, або документах, які підтверджують право користування і (або) розпорядження транспортним засобом.

Так, позивачем не було здійснено зазначених дій з його боку, що підтверджується дослідженими по справі доказами, зворотнього позивачем не зазначено та суду не надано.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Отже, суд приходить до висновку, що зазначений довод позивача фактично зводиться до його власного суб`єктивного розуміння норм чинного законодавства та є необґрунтованим з огляду на вказане вище, а неможливість його звернення до користувача вказаним ТЗ з вимогою про подачу ним заяви про визнання винним у вчиненні вказаного по справі адміністративного правопорушення обомовлено виключно зазначеними вище обставинами.

У зв`язку із усім вищевикладеним, беручи до уваги встановлені по справі фактичні обставини та досліджені на їх підтвердження докази, суд приходить до висновку про необхідінсть відмовити у задовленні позову повністю.

Керуючись ст.2,5,77,241,242,246,250 КАС України, суд

ухвалив:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду виготовлений 14 червня 2023 року.

Суддя М. М. Перекопський