Справа № 520/7451/23
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2023-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2023 р. № 520/7451/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Тітова О.М.,

за участю секретаря судового засідання - Бойко В.О.,

представника позивача - Скребець Олег Миколайович,

представника відповідача - Власова Світлана Василівна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Тепло-Квар" до Головного управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Тепло-Квар" (вул. Плеханівська, буд. 117,м. Харків, 61000, код 34329599) звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) , в якому просить суд: визнати протиправними на скасувати податкові повідомлення рішення ГУ ДПС у Харківській області(філія) як відокремленого підрозділу у складі ДПС України, за підписом заступника начальника Катеринська Л. за:

- №8 від 30.12.2021р. донараховано податок на прибуток підприємств основного платежу + 459047,00грн., донараховано штрафні санкції на суму 114761.75 грн., усього 573808.75 грн;

- №8 від 30.12.2021р. донараховано податок на додану вартість основного платежу + 2514818.00грн., донараховано штрафні санкції на суму 628704.50 грн., усього 3144522.50 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що податкові повідомлення рішення ГУ ДПС у Харківській області (філія) як відокремленого підрозділу у складі ДПС України №8 від 30.12.2021 та №8 від 30.12.2021, є протиправними та підлягають скасуванню.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 14.04.2023 відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що останній, у спірних правовідносинах, діяв згідно чинного законодавства.

Протокольною ухвалою від 11.05.2023 закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду по суті.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві.

Представник відповідачів в судовому засіданні проти позову заперечував та просив відмовити у його задоволенні.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, зазначає наступне.

Із матеріалів справи вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Тепло-Квар" зареєстровано у встановленому законодавством порядку як суб`єкт господарювання.

ТОВ «ТЕПЛО-КВАР» станом на 10.02.2022 отримано акт про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Тепло-Квар» за №18871/20-40-07-28-09/34329599 від 23.10.2021 НУ ДПС у Харківській області.

Також, 10.02.2022 отримані податкові-повідомлення рішення:

- №8 від 30.12.2021 донараховано податок на прибуток підприємств основного платежу +459047.00 грн., донараховано штрафні санкції на суму 114761.75 грн., усього 573808.75 грн;

- №8 від 30.12.2021 донараховано податок на додану вартість основного платежу +2514818.00грн., донараховано штрафні санкції на суму 628704.50грн., усього 3144522.50 грн.

Підставами для нарахування вказаних сум податків, штрафних (фінансових) санкцій, визначені висновки акту перевірки від 23.10.2021.

Відповідно до висновків акту перевірки з боку підприємства ТОВ «ТЕПЛО-КВАР» були порушені:

1. п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України внаслідок неправомірного визначення показників Податкової декларації з податку на прибуток підприємств, в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 459047 гри., у тому числі за 9 місяців 2020 року на суму 459047 грн;

2. пп. «а» п. 198.1. абзаців першого і другого пп. 198.3 ст. 198. та п.201.1. п. 201.7 ст.201 Податкового Кодексу України, в результаті чого підприємством завищено податковий кредит на загальну суму 2514818.41 грн, у тому числі у т.ч. за жовтень 2019 на суму ПДВ 50103.33 грн. за листопад 2019 на суму ПДВ 219.34 грн. за вересень 2020 на суму ПДВ 1314.88 грн.. за жовтень 2020 на суму ПДВ 9848.33 грн.. за листопад 2020 на суму ПДВ 94966.74 грн.. грудень 2020 на суму ПДВ 529959.57 грн.. за січень 2021 на суму ПДВ 123943.04 грн. за лютий 2021 на суму ПДВ 724861.06 грн.. за квітень 2021 на суму ПДВ 979602.12 грн.. що призвело до;

- заниження суми податку на додану вартість, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету, у розмірі 2514818 грн, у тому числі у т.ч. за квітень 2020 на суму ПДВ 50 323 грн, за вересень 2020 на суму ПДВ 1315 гри. за жовтень 2020 на суму ПДВ 9 848 грн., за листопад 2020 на суму ПДВ 94 570 грн.. за грудень 2020 на суму ПДВ 530 357 грн., січень 2021 на суму ПДВ 122 244 грн., за лютий 2021 на суму ПДВ 717 978 грн.. квітень 2021 року на суму ПДВ 988 184 грн;

Не погоджуючись з висновками акту перевірки від 23.10.2021 та зазначеними податковими-повідомленнями рішеннями ГУ ДПС у Харківській області, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Розглядаючи справу по суті, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.п.17.1.6. п.17.1. ст. 17 ПК України, платник податків має право, бути присутнім під час проведення перевірок та надавати пояснення з питань, що виникають під час таких перевірок, ознайомлюватися та отримувати акти (довідки) перевірок, проведених контролюючими органами, перед підписанням актів (довідок) про проведення перевірки, у разі наявності зауважень щодо змісту (тексту) складених актів (довідок) підписувати їх із застереженням та подавати контролюючому органу письмові заперечення в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно з п.44.7. ст. 44 ПК України, у разі якщо посадова особа контролюючого органу, яка здійснює перевірку, відмовляється з будь-яких причин від врахування документів, наданих платником податків під час проведення перевірки, платник податків має право до закінчення перевірки надіслати листом з повідомленням про вручення та з описом вкладеного або надати безпосередньо до контролюючого органу, який проводить перевірку, копії таких документів (засвідчені печаткою платника податків (за наявності печатки) та підписом платника податків - фізичної особи або посадової особи платника податків - юридичної особи). Протягом 10 робочих днів з дня. наступного за днем отримання акта перевірки, платник податків мас право подати контролюючому органу, що проводив перевірку, заперечення та/або додаткові документи, які підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності.

Відповідно до п.81.3. ст.81 ПК України, під час проведення перевірок посадові (службові) особи органів державної служби повинні діяти у межах повноважень, визначених цим Кодексом. Керівники і відповідні посадові особи юридичних осіб та фізичні особи - платники податків під час перевірки, що проводиться контролюючими органами, зобов`язані виконувати вимоги контролюючих органів щодо усунення виявлених порушень законів про оподаткування і підписати акт (довідку) про проведення перевірки та мають право надати заперечення на цей акт (довідку).

Так, судом встановлено порушення прав позивача, оскільки керівництво підприємства було позбавлено можливості: приймати участь у документальній виїзній перевірці; бути присутніми при її проведенні; надавати будь-які пояснення по суті встановлених порушень вимог законодавства; надавати пояснення які виникають під час проведення документальної виїзної перевірки; надавати документи стосовно перевірки; надати заперечення на акт перевірки з документами які підлягають врахуванню під час проведення такої перевірки.

Відповідно до п.85.7, ст.85 ПК України, отримання копій документів оформляється описом. Копія опису, складеного посадовими (службовими) особами контролюючого органу, вручається під підпис платнику податків або його законному представнику. Якщо платник податків або його законний представник відмовляється від засвідчення опису або від підпису про отримання копії опису, то посадові (службові) особи контролюючого органу, які отримують копії, роблять відмітку про відмову від підпису.

В порушення п.85.7, ст.85 ПК України, працівниками контролюючого органу не були складені опис документів які були передані до перевірки, що стало підставою для їх не відображення в акті перевірки. Такий опис переданих документів не було складено.

Також, суд звертає увагу, що перевірка (в частині нарахування податку на прибуток підприємств) проведене по взаємовідносинам з ТОВ «Лайн Індастрі» про те, перевірка ТОВ «ТЕПЛО-КВАР» в частині взаємовідносин з вказаним контрагентом проведена працівниками ГУ ДПС у Харківській області, за наслідками перевірки складено акт за №1456/20-40-07-32- 09/34329599 від 05.10.2020.

Відповідно до висновків акту перевірки з боку підприємства ТОВ «ТЕПЛО- КВАР» були порушені:

1. П.п. «а» п. 198.1 абзаців першого та другого п.п. 198.3 ст. 198 та п.п. «в» п.200.4 ст.200 Розділу V ПК України, безпідставно завищено суму податкового кредиту на загальну суму 510052грн.. у липні 2020 року у сумі 510052грн., що призвело до: завищення від`ємного значення у сумі 125924 грн, у липня 2020 року; заниження суми податку на додану вартість, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у сумі 384128 грн, у липня 2020 року.

ГУ ДПС у Харківській області прийняті податкові-повідомлення рішення:

- №2 від 21.12.2020 донараховано основного платежу 384128.00грн., донараховано штрафні санкції на суму 96032.00 грн;

- №2 від 21.12.2020 дозменшено від`ємне значення ПДВ на суму 125924.00грн.

Підприємство ТОВ «Тепло-Квар» звернулося на адресу Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просив суд:

- визнати протиправними та скасувати накази начальника ТУ ДПС у Харківській області за підписом заступника начальника Сагайдак І.А. за №3176 від 18.09.2020 р. та №3411 від 23.09.2020 про призначення та продовження строку проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "ТЕПЛО-КВАР" з питання правомірності визначення від`ємного значення з податку на додану вартість відповідно до податкової декларації з ПДВ за липень 2020 року у розмірі 1259245,00 грн., яка сформовано за рахунок періоду виникнення від`ємного значення - травень 2020 року;

- визнати протиправними на скасувати податкові повідомлення рішення ГУ ДПС у Харківській області, за підписом заступника начальника Сагайдак І.А. за №2 від 21.12.2020 р., яким донараховано основного платежу суми податку на додану вартість 384128.00 грн., донараховано штрафні санкції на суму 96032.00 грн., №2 від 21.12.2020 р. дозменшено від`ємне значення з ПДВ на суму 125924.00 грн.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 25.05.2021 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Тепло-Квар" до Головного управління ДПС у Харківській області (філії) як відокремленого підрозділу у складі ДПС України (вул. Пушкінська. буд. 46, м. Харків. 61057) про визнання протиправними та скасування наказів та податкових повідомлень-рішень - задоволено частково. Визнано протиправними та скасовані податкові повідомлення рішення ГУ ДПС у Харківській області, за підписом заступника начальника Сагайдак І.А., №2 від 21.12.2020, яким донараховано основного платежу суми податку на додану вартість 384128.00 грн., донараховано штрафні санкції на суму 96032,00 грн., №2 від 21.12.2020 зменшено від`ємне значення з ПДВ на суму 125924.00 грн. Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Тепло-Квар" сплачену суму судового збору у розмірі 9091 грн. 26 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (філії) як відокремленого підрозділу у складі ДПС України. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2021 р. (справа № 520/4452/21) Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України залишити без задоволення. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.05.2021 по справі № 520/4452/21 залишити без змін. Відповідно до Постанови суду від 18.11.2021 р. (набрала законної сили).

Відповідно до вимог частини 4. ст.78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Про те, працівниками ГУ ДПС у Харківській області прийняте інше рішення щодо господарських взаємовідносин підприємств, ніж ті що вже встановлені судовими органами, що є порушенням вимог ст. 78 КАС України.

Крім того, слід зазначити, що вказані дії працівників ГУ ДПС, також не відповідають вимогам п.п.78.1.12, п.78.1 ст.78 ПК України, а саме контролюючим органом вищого рівня в порядку контролю за діями або бездіяльністю посадових осіб контролюючого органу нижчого рівня здійснено перевірку документів обов`язкової звітності платника податків або матеріалів документальної перевірки, проведеної контролюючим органом нижчого рівня, і виявлено невідповідність висновків акта перевірки вимогам законодавства або неповне з`ясування під час перевірки питань, що повинні бути з`ясовані під час перевірки для винесення об`єктивного висновку щодо дотримання платником податків вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Наказ про проведення документальної позапланової перевірки в цьому випадку приймається контролюючим органом вищого рівня лише у тому разі, коли стосовно посадових осіб контролюючого органу нижчого рівня, які проводили документальну перевірку зазначеного платника податків, розпочато дисциплінарне провадження або їм повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Тобто у разі проведення перевірки вже перевіреного періоду (та обставин) які вже були предметом попередньої перевірки, рішення про проведення такої перевірки приймає контролюючий орган вищого рівня - яким є ДПС України, а не ГУ ДПС у Харківській області.

У даному випадку в порушення вимог п.п.78.1.12 ст.78 ПКУ рішення не було прийнято органом вищого рівня (ДПС України).

Нарахований податок на прибуток підприємств по взаємовідносинам з ТОВ «Дайн Індастрі» контрагентом, який вже було перевірено раніше, та судження вказаним відносинам було предметом дослідження судами.

Господарським взаємовідносинам між ТОВ «Тенло-Квар» та ТОВ «Лайн Індастрі» вже була дана юридична оцінка судовими органами при розгляду справи №520/4452/21.

Також суд зазначає, що податкові повідомлення рішення, які оскаржуються та є предметом розгляду вказаної справи по її суті, були прийняті не відповідною особою, яка не є підписантом документів від імені ГУ ДПС у Харківській області (філія) відокремлений підрозділ ДПС України, та не мас відповідних прав та повноважень.

Так, оскаржувані податкові повідомлення рішення: №8 від 30.12.2021 та №8 віл 30.12.2021 були прийняті та підписані 30.12.2021 заступником начальника ГУ ДПС у Харківській області Лілією Катеринською, мають печатку органу - ГУ ДПС у Харківській області код 43983495.

Так, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань»:

- ч. 1. ст.2 Закону, відносини, що виникають у сфері державної реєстрації, регулюються Конституцією України, цим Законом та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону;

- ч. 1 ст.3 Закону, дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності та підпорядкування. їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців;

- п.1 та п.2, п.7, п.8, п.9 частини 1 ст.4 Закону, державна реєстрація базується на таких основних принципах: обов`язковості державної реєстрації в Єдиному державному реєстрі: публічності державної реєстрації в Єдиному державному реєстрі та документів, що стали підставою для її проведения; об`єктивності, достовірності та повноти відомостей у Єдиному державному реєстрі; внесення відомостей до Єдиного державного реєстру виключно на підставі та відповідно до цього Закону; відкритості та доступності відомостей Єдиного державного реєстру;

- ч.1 ст.7 Закону, Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру;

- п.7.п.8 частини 3. ст.9 Закону, в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості щодо державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб: 7) відомості про керівника юридичної особи: прізвище, ім`я, по батькові, посада, дата призначення або набуття повноважень, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи: 8) відомості про осіб, які можуть вчинити дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи;

- частина 1 та частина 3 ст.10 Закону, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не внесені до нього, нони не можуть бути використані у спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

Так, в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань мається запис про те, що ГУ ДПС у Харківській області (філія) код 43983495 має єдину особу як підписанта від імені ГУ ДПС у Харківській області - начальник Єфремов Артем Олександрович.

Таким чином, за даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань Катеринська Л. не є особою уповноваженою діяти та підписувати будь які документи від імені ГУ ДПС у Харківській області так і ГУ ДПС у Харківській області (філія) відокремлений підрозділ ДПС України.

Тобто дії особи, в частини прийняття та підписання податкових повідомлень рішень від імені ГУ ДПС у Харківській області не відповідають вимогам ст.ст. 2,3, 4. 9, 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», та є незаконними діями, на які особа не має відповідних повноважень.

Порушення встановлені при перевірці полягають у наступному:

- не враховані при перевірці первині документи підприємства, по взаємовідносинам з наступними контрагентами: ТОВ «Лайн Інтастрі» донараховано податок на прибуто за 9 місяців 2020 року у сумі 458047,00 грн; ТОВ «Лофт Макс» за жовтень 2019 року донарахований ПДВ сума 50103.33 грн; ТОВ «Світлотехком» за грудень 2020 року донарахований ПДВ сума 529959.57 грн; ТОВ «Терган-ЛТД» за січень 2021 року донарахований ПДВ - 123943.04 грн; ТОВ «Проксім-Трейд» за лютий 2021 року донарахований ПДВ - 724861.06 грн; ТОВ «Біолайт ЛТД» за квітень 2021 року донарахований ПДВ - 979602.12 грн;

- які відповідно до вимог ст.ст.198, 200 ПК України дають право на податковий кредит з податку на додані вартість та зменшення сум податку підлягаючому для сплаті до бюджету, які були визначені самостійно підприємством у своїй фінансовій звітності;

- не враховані при перевірці документи (податкові накладні, данні з ЄРПП, декларації з ПДВ, інші) які надають право підприємству на врахування вказаних документів при визначені сум податкового кредиту, та зменшення сум податку на додану вартість які підлягають для сплати до бюджету;

- не визначено коло первинних документів, які є підставою для нарахування податків (зборів), та які повинні бути визначенні в акті перевірки як такі, що свідчать про порушення вимог податкового законодавства.

Так, висновки акту перевірки також не відповідають вимогам п.83.1. ст.83 ПК України, де визначено, що для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є: 83.1.1. документи, визначені цим Кодексом; 83.1.2. податкова інформація; 83.1.3. експертні висновки; 83.1.4. судові рішення; 83.1.5. виключено: 83.1.6. податкові консультації, інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи.

Відповідно до п.п.191.1.1. п. 191.1 ст.19-1 ПК України, контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 193 цього Кодексу: здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків;

Згідно із п.п.20.1.1. п.20.1 ст.20 ПК України, контролюючі органи мають право: запрошувати платників податків, зборів, платежів або їхніх представників для перевірки правильності нарахування та своєчасності сплати податків, зборів, платежів, дотримання вимог законодавства з інших питань.

За загальним визначенням компетенцією є сукупність повноважень, прав та обов`язків державного податкового органу, установи або посадової особи, які вони зобов`язані використовувати для виконання своїх функціональних завдань.

Порядок дії ДПС під час реалізації владної управлінської функції контролю за правильністю та повнотою справляння податкових зобов`язань визначений Законом України «Про державну податкову службу в України» та Податковим кодексом України.

Визначені норми законодавства та права, надані працівникам податкового органу, не надають прав та повноважень податковим органам надавати оцінку первинним бухгалтерським/податковим документам підприємства. Крім того, працівникам ДПС не надано право при перевірці визнавати не дійсними та спростовувати записи про включення податкових накладних до Єдиного реєстру податкових накладних.

Вказані дії працівників ГУ ДПС виходять за межі компетенції працівників ДПС які визначені нормами ПК України.

Так, в акті перевірки (частково) надана оцінка первинним документам бухгалтерського обліку (видатковим накладним, договорам, товарно-транспортним накладним, податковим накладним, довіреностям на отримання товару, актам прийму-передачі товарів (робіт, послуг) розрахунковим документам між підприємствами, платіжним документам та іншим...) які на думку інспекторів ГУ ДПС у Харківській області не підтверджують реальність здійснення господарських операцій.

У подальшому вказані документи не були враховані працівниками ГУ ДПС при перевірці, як такі що дають можливість на зменшення (корегування) сум податку на додатну вартість (податковий кредит) який підлягає сплаті до бюджету за відповідні фінансові (податкові) періоди.

Слід зазначити, що укладені договори, податкові накладні, накладні, платіжні документи, довіреності, акти передачі товарів (робіт, послуг) містять наступні данні: про Продавця та Покупця товарів, інші необхідні реквізити сторін, назви підприємств, назви товарів, їх вартість, кількість товарів, визначена загальна вартість товарів, суми ПДВ; документи підписані уповноваженими особами та завірені печатками сторін.

Зазначені документи не мають дефектів форми, змісту або походження, котрі в силу ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", п. 201.1.. п.201.8. ст. 201 Податкового Кодексу України, п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за №168/704: далі за текстом -Положення №88) спричиняють втрату первинними документами юридичної сили та їх доказовості.

Платіжні документи засвідчують факт сплати за товари (вартості послуг) шляхом перерахування безготівкових грошових коштів.

З огляду на приписи Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" та Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом" суд зазначає, що операції суб`єктів права з перерахування саме безготівкових грошових коштів є прозорими для контролю з боку Держави, так як здійснюються виключно у встановлений самою ж Державою спосіб - через банківські установи.

Виписки з банківського рахунку засвідчують, що безготівкові кошти були зараховані на адресу Продавців товарів (робіт, послуг) в рахунок отриманого товару, а також списані з рахунків підприємства ТОВ «ТЕПЛО-КВАР» на адресу підприємств постачальників товарів (ТОВ «Лайн Індастрі», ТОВ «Лофт Макс», ТОВ «Світлотехклом», ТОВ «Терган-ЛТД», ТОВ «Проксім Трейд», ТОВ «Біолайт ЛТД»).

Таким чином, у суду зазначає про відсутність підстав стверджувати, що господарські взаємовідносини між вказаними підприємствами не були виконані, а первині бухгалтерські документи не відповідають вимогам діючого законодавства.

Суд звертає увагу, що при перевірці не були враховані наступні вимоги Законів та законодавчих актів України:

- ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» відповідно до якої: первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію;

- частини 1 та ч.2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» відповідно до якої підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій с первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання: назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення: особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг;

- пункту 4 «Положення (стандарту) бухгалтерського обліку» затвердженого Наказом Міністерстві фінансів України №318 від 31.12.1999р., зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 19.01.2000р. за №27/4248. А саме: прямі витрати - витрати, що можуть бути віднесені безпосередньо до конкретного об`єкта витрат економічно доцільним шляхом. Об`єкт витрат - продукція, роботи, послуги або вид діяльності підприємства, які потребують визначення пов`язаних з їх виробництвом (виконанням) витрат;

- пункт 10 «Положення (стандарту) бухгалтерського обліку» затвердженого Наказом Міністерства фінансів України №246 від 20.10.1999р., зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 02.11.1999 за №751 4044, відповідно до якого, первісною вартістю запасів, що виготовляються власними силами підприємства, визнається їхня виробнича собівартість, яка визначається за Положенням (стандартом) бухгалтерського обліку 16 "Витрати';

- п.п.1.2 п. 1 «Положення про забезпечення записів у бухгалтерському обліку» затверджено Наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995, зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 за №168/704, господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення;

- п.п.2.1 та п.п.2 п.2 Положення №88 первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (далі первинні документи).

Таким чином фактично, даними акту перевірки ГУ ДПС у Харківській області від 23.10.2021 підтверджено здійснення усіх господарських взаємовідносин між підприємством ТОВ «ТЕПЛО-КВАР» та його контрагентами ТОВ «Лайн Індастрі», ТОВ «Лофт Макс», ТОВ «Світлотехклом», ТОВ «Терган-ЛТД», ТОВ «Проксім Трейд», ТОВ «Біолайт ЛТД», так як були надані усі первинні документи по їх взаємовідносинам, що знайшло своє відображення у висновках акту перевірки.

Відповідно ст. 228 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави. Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

У разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.

Таким чином, зробити висновок щодо недійсності правочину (контракту) можуть виключно органи судової влади, що входить до їхньої компетенції.

Аналогічні висновки викладені Пленумом Верховного Суду України у постанові «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» №9 від 06.11.2009.

Відповідно з вимогами ч.І ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин).

При цьому, приписами ст. 204 ЦК України встановлена презумпція правомірності правочину, зокрема, будь-якій правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Це також є позицією Верховного Суду України, викладеною в узагальненнях «Практика розгляду судами цивільних справ про визнання правочинів недійсними».

Умови дійсності правочину випливають із його визначення як правомірної юридичної дії суб`єктів цивільного права. Спрямованого на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 202 ЦК). Правочин дійсним при одночасній наявності умов, визначних у ст. 203 ЦК України.

Статтею 203 ЦК України визначені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину.

Так, серед іншого, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам: особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин мас вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Перевіркою ГУ ДПС у Харківській області 23.10.2021 факти стосовно того, що договори (угоди) між підприємствами суперечать Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам не встановлені та в акті перевірки такі дані та факти не наведені.

Також не наведені данні про порушення з боку підприємств інших вимог статті 203 ЦК України при укладанні вказаного договору.

Відповідно до вимог діючого законодавства, а саме ч.1 ст.205. ч.2 ст.207. ч.1 ст.208. ст..218. ч.3 ст.639 ЦК України, ст.179 Господарського Кодексу України договори між підприємствами були укладені у письмовій формі, підписані сторонами та завірені печатками сторін.

Зобов`язання між сторонами виконані у повному обсязі, тому підстав для визнання угод такими що не спрямовані на реальне настання правових наслідків - не існує.

Отже, для визнання правочину недійсним та документів про виконання за цим договором обов`язків контрагентів потребується судовий розгляд справи при умові подання позову суб`єктом господарської діяльності така справа буде підсудна відповідному господарському суду, при звернені суб`єкта владних повноважень справа буде підсудна адміністративному суду.

Податкові накладні, в розумінні вимог ст.ст. 1,2,3,5,6,11 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» с електронними документами.

Вони є створеними та підписаними ідентифікованими особами відповідно до вимог ст.ст. 1,3,4 Закону України «Про електронний цифровий підпис», визначені в них відомості є достовірними.

Так, податкові накладні є прийнятими органом Державної фіскальної служби (ДПС) України який є власником Єдиного реєстру податкових накладних.

Контрагентами ТОВ «ТЕПЛО-КВАР» відповідно до матеріалів перевірки були укладені Договори про прийняття електронних документів з контролюючими органами (підпорядкованими підрозділами ДПС України) на визнання електронних документів відповідно до вимог Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами (Затверджений Наказом Міністерства фінансів України 06.06.2017 № 557).

На підставі вказаних Договорів були прийняті податкові накладні та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до п. 12 та п. 17 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних (Затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 р. № 1246), вимог п.201.16 ст.201 ПК України.

Таким чином, з урахуванням викладеного безпосередньо контролюючий орган, Державна податкова служба України, як власник Єдиного реєстру податкових накладних несе відповідальність за перевірку, за ідентифікацію електронних (цифрових) підписів, за правильність заповнення та складання податкової накладної, до її внесення до Єдиного реєстру податкових накладних перед позивачем по справі.

Вказані обов`язки є безумовними та покладаються на власника реєстру - Державну податкову службу України.

Наявність такої реєстрації не заперечується відповідачем по справі, крім того акт перевірки ГУ ДПС у Харківській області, містить відомості щодо такої реєстрації щодо кожної податкової накладної в ЄРПН.

Частина 8 ст.9 Закону «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п.2.14 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку Затверджено Наказом Міністерства фінансів України 24.05.1995 №88 передбачає що відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписати ці документи.

Тобто відповідальність за складені податкові накладні та достовірність визначних в них відомостей несуть безпосередньо керівники ТОВ «Лайн Індастрі», ТОВ «Лофт Макс», ТОВ «Світлотехклом», ТОВ «Терган-ЛТД» ТОВ «Проксім Трейд», ТОВ «Біолайт ЛТД», а не ТОВ «ТЕПЛО-КВАР».

Контроль за діями вказаного контрагенту, стосовно встановлення порушень норм податкового законодавства, покладений саме на контролюючі органи у тому числі підпорядковані підрозділи органів ДПС України.

Відповідно до норм матеріального права, а саме: частини 8 ст.9 Закону «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п.2.14 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку Затверджено Наказом Міністерства фінансів України 24.05.1995 №88. ст.ст. 1.2,3,5,6,11 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», ст.ст. 1,3,4 Закону України «Про електронний цифровий підпис», судами вірно застосовані вказані вимоги норм матеріального права, що привело до вірного вирішення спору по його суті.

Також, обов`язок за достовірність відомостей викладених в податкових накладних не має бути покладений на ТОВ «ТЕПЛО-КВАР», а не на його контрагентів (ТОВ «Лайн Індастрі», ТОВ «Лофт Макс», ТОВ «Світлотехклом», ТОВ «Терган-ЛТД» ТОВ «Проксім Трейд», ТОВ «Біолайт ЛТД») які їх складали, а також на органи Державної податкової служби України, які вказані накладні перевірили та зареєстрували в Єдиному реєстрі податкових накладних.

При умові не відповідності таких документам нормам Закону вони не повинні були вноситись до реєстру, такі права передбачені вимогами п.17 Порядку №1246. Крім того, на час розгляду судом справи (2021 р.) спірні на думку відповідача податкові накладні складені ТОВ «Лайн Індастрі», ТОВ «Лофт Макс», ТОВ «Світлотехклом», ТОВ «Терган-ЛТД», ТОВ «Проксім Трейд», ТОВ «Біолайт ЛТД», за період 2019-2021 років перебувають в Єдиному реєстрі податкових накладних, та не були вилучені.

Таким чином, при розгляді вказаної суд враховує, що з боку ТОВ «ТЕПЛО-КВАР» не мало місце порушення умов Договору та форми складання бухгалтерських податкових документів.

Висновку акту перевірки не місять даних про встановлення порушень вимог законодавства в частині складання документів підприємством ТОВ «ТЕПЛО-КВАР» по його взаємовідносинам з ТОВ «Лайн Індастрі», ТОВ «Лофт Макс», ТОВ «Світлотехклом», ТОВ «Терган-ЛТД», ТОВ «Проксім Трейд», ТОВ «Біолайт ЛТД».

Інших доказів порушення вимог законодавства збоку ТОВ «ТЕПЛО-КВАР», ніж інформація відповідача відносно ТОВ «Лайн Індастрі», ТОВ «Лофт Макс», ТОВ «Світлотехклом», ТОВ «Терган-ЛТД», ТОВ «Проксім Трейд», ТОВ «Біолайт ЛТД», в основу акту перевірки не було покладено.

Так Великою Палатою Верховного Суду у Постанові від 29 червня 2021 року у справі №910/23097/17 зазначено наступне:

4.30. Встановлюючи правило щодо обов`язкового підтвердження сум податкового кредиту, врахованих платником податку на додану вартість при визначенні податкових зобов 'язань, законодавець, безумовно, передбачає, що ці документи є достовірними, тобто операції, які вони підтверджують, дійсно мати місце.

4.31. Тому податкова пакт одна, виписана однією стороною в договорі (підрядником) на постачання послуг на користь другої сторони (замовника), може бути доказом правочину з огляду на те. що така поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

4.44. Також у цій постанові зазначено, що згідно з абзацом першим пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов 'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку що відносяться до податкового кредиту (абзац другий цього пункту). За встановленого в судовому процесі факту реєстрації Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофлексгруп 2015» податкових накладних, складених на операції з постачання послуг на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мотор», суд касаційної інстанції дійшов висновку про помилкове відхилення судами попередніх інстанцій доводу ГУДФС про вчинення правочину цими юридичними особами.

Так, усі податкові накладні по взаємним розрахункам між вказаними підприємствами були внесені до Єдиного реєстру податкових накладних (далі за текстом ЄРПН), що підтверджено відповідними витягами з реєстру.

Враховуючи вимоги п.201.1. ст.201 Податкового Кодексу України ТОВ «Лани Індастрі», ТОВ «Лофт Макс», ТОВ «Світлотехклом», ТОВ «Терган-ЛТД», ТОВ «ГІроксім Трейд», ТОВ «Біолайт ЛТД» на дату виникнення податкових зобов`язань платником податку були складені податкові накладні.

Вказані податкові накладні були прийняті їх отримувачем, а саме ТОВ «ТЕПЛО-КВАР» про що свідчать дані з реєстру та підтверджено електронними квитанціями, відповідно до яких вказані документи були прийняті до виконання в електронній формі. Отримання електронних даних про печатку та підпис керівника можливий тільки при умові прийняття вказаних документів ДПС України, що дає право на відображення їх в своєму податковому обліку підприємству ТОВ «ТЕПЛО-КВАР».

Про вказане свідчать електроні квитанції щодо податкових накладних.

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», одержання електронних документів - Електронний документ вважається одержаним адресатом з часу надходження авторові повідомлення в електронній формі від адресата про одержання цього електронного документа автора, якщо інше не передбачено законодавством або попередньою домовленістю між суб`єктами електронного документообіг)'. Якщо попередньою домовленістю між суб`єктами електронного документообігу не визначено порядок підтвердження факту одержання електронного документа, таке підтвердження може б/ти здійснено в будь- якому порядку автоматизованим чи іншим способом в електронній формі або у формі документа на папері. Зазначене підтвердження повинно містити дані про факт і час одержання електронного документа та про відправника цього підтвердження. Також стаття 6 вказаного Закону передбачає, що для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис.

Частина 1 та ч.2 ст.8 вказаного Закону, вказують, що юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те. що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.

Частина 1 ст.11 Закону «про електроні документи та електронний документообіг» вказують, що Електронний документ вважається одержаним адресатом з часу надходження авторові повідомлення в електронній формі від адресата про одержання цього електронного документа автора, якщо інше не передбачено законодавством або попередньою домовленістю між суб`єктами електронного документообігу.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про електронний цифровий підпис» електронний цифровий підпис - вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувана. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа:

Згідно з ч.1 ст.3 Закону «Про електронний цифровий підпис», електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті. Стаття 4 Закону визначає, що електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами - суб`єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, ідо мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів;3) показаннями свідків.

Згідно з ч.1 ст.99 КАС України, електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

Таким чином, вказані вище документи свідчать про наявність правовідносин між сторонами по справі, які підтверджуються наданими для перевірки документами та електронними документами стосовно діяльності ТОВ «ТЕПЛО-КВАР» по взаємовідносинам та розрахункам з ТОВ «Лофт Макс», ТОВ «Світлотехклом», ТОВ «Терган-ЛТД», ТОВ «Проксім Трейд». ТОВ «Біолайт ЛТД».

Підставами для складання та реєстрації в ЄРПН вказаних податкових накладних явилися видаткові накладні за Договорами постачання на адресу ТОВ «ТЕПЛО-КВАР» з визначеними контрагентами, а саме:

1) Договір постачання №0619 від 19.06.2020р. з ТОВ «Дайм Індастрі».

2) Договір постачання №14 від 18 січня 2021 року з ТОВ «Проксім Трейд».

3) Договір постачання №12 від 18.01.2021р. з ТОВ «Терган ЛТД».

4) Договір постачання №33 від 16.01.2021р. з ТОВ «Біолайт ЛТД».

5) Договір постачання №10-9 від 09 жовтня 2019 року з ТОВ «Лофт Макс».

6) Договір постачання №58 від 16.12.2020р. з ТОВ «Світлотехком».

За вказаними договорами було поставлено на адресу покупця - ТОВ «ТЕЛО-КВАР» товари (будівельні матеріли) які використані для будівництва на об`єктах основних замовників підприємства.

Доставка товарів здійснена орендованими транспортними засобами за складеними товарно-транспортними накладними.

Оплата за отримані товари проведена ТОВ «ТЕПЛО-КВАР» з урахуванням безготівкових розрахунків, шляхом перерахування грошових коштів на рахунки ТОВ «Лайн Індастрі», ТОВ «Лофт Макс», ТОВ «Світлотехклом», ТОВ «Терган-ЛТД», ТОВ «Проксім Трейд», ТОВ «Біолайт ЛТД».

Вказані платіжні доручення мають підставу для перерахування грошових коштів, відповідно до зазначених вище договорів постачання.

Таким чином станом на час складанні акту перевірки 23.10.2021 взаємної заборгованості між підприємствами не існувало.

Поряд з цим, суд звертає увагу, що усі платіжні доручення є Електронними документами, затвердженими та виконаними банком.

Також суд враховує, що платіжні документи (платіжні доручення) про списання грошових коштів, виписок банку АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» МФО 305749, рух грошових коштів позивача ТОВ «ТЕПЛО-КВАР», в частині отримання та списання грошових коштів відповідають вимогам ст.ст. 2, 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», ст.ст. 1, 5, 18, 19, 40 «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні».

Під час перевірки порушень стосовно здійснення оплати за отриманий товар (послуги, роботи), а також щодо отримання оплати від основних замовників робіт не встановлено.

Вказані документи надані банківською установою.

Вони перевірені АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» при пред`явлені їх нашим підприємством для виконання. Усі перерахування грошових коштів є електронними документами, як відповідають вимогам Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг». «Про електронний цифровий підпис». «Про банки та банківську діяльність». «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні».

Вказані перерахування та отримання грошових коштів засобами електронного зв`язку та документообігу робить вказані операції прозорими для їх контролю з боку контролюючих органів (ДПС України) та є такими що не підлягають сумніву.

Судом встановлено, що в даному випадку мало місце, з боку ТОВ «ТЕПЛО-КВАР»: проведения оплати за товар (робіт, послуги), усі операції перевірені банком, як суб`єктом первинного фінансового моніторингу, що в свою чергу виключає підстави ставлення під сумнів отримання товару, який використаний в господарській діяльності та отримання податкових накладних внесених до ЄРПН (усі операції перевірені ДПС України при реєстрації податкових накладних), тобто в наявності підприємства маються усі необхідні первинні документи, які надають право на віднесення сум зазначених у податкових накладних до складу податкового кредиту у періодах 2019-2021 років.

Згідно вимог ч.1 ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Юридична правоздатність та дієздатність (юридичної особи) виникає та припиняється з моменту внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців відомостей щодо виключення даної юридичної особи з реєстру, тобто відповідно п.4 ст.91 ГК України юридична особа мала цивільну правоздатність та дієздатність.

Згідно витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, підприємства ТОВ «Лайн Індастрі», ТОВ «Лофт Макс», ТОВ «Світлотехклом», ТОВ «Терган-ЛТД», ТОВ «Проксім Трейд», ТОВ «Біолайт ЛТД» (як продавці та постачальники товарів, робіт, послуг) знаходяться в реєстрі як юридичні особи.

Стан юридичних осіб зареєстровано.

Тобто, підприємство ТОВ «ТЕПЛО-КВАР» отримавши від вказаного підприємства товари (роботи, послуги) та податкові накладні (зареєстровані в ЄРПН), сплативши кошти за вказані товари, отримало право на податковий кредит з урахуванням вимог ст.ст. 198, 199, 201 ПК України що останній й було зроблено.

Таким чином, з боку підприємства ТОВ «ТЕПЛО-КВАР» не було допущено порушень вимог п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134. пп. «а» п. 198.1. абзаців першого і другого пп. 198.3 ст. 198. та п.201.1. п. 201.7 ст.201 Податкового Кодексу України, які привели до заниження податку на прибуток та завищення податкового кредиту, встановлених актом перевірки.

Відносно зміни активів у господарській діяльності ТОВ «ТЕГІЛО-КВАР», суд зазначає наступне.

Отримані товари від постачальників ТОВ «Ланн Індастрі», ТОВ «Лофт Макс», ТОВ «Світлотехклом», ТОВ «Терган-ЛТД», ТОВ «Проксім Трейд», ТОВ «Біолайт ЛТД» не тільки були отримані підприємством ТОВ «Тепло-КВАР», а й були використані в господарській діяльності та реалізовані на адресу основних Замовників (робіт, послуг).

Вказані роботи (послуги) реалізовані на адресу наступних підприємств:

1) Отримані від ТОВ «Лайн Індастрі» на адресу: Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» за договором №68072601 від 26.07.2019 щодо реконструкції теплових мереж у місті Харкові по вул. Богдана Хмельницького; Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» за договором №68082304 від 23.08.2018 щодо реконструкції теплових мереж у місті Харкові по вул. Динамівській; Приватного акціонерного товариства «Трест Житлобуд-1», виконання проектних та монтажних робіт по винесенню теплових мереж з зони забудови по вул. Авіаційна у м. Харкові за Договором №30/08-2 від 30.08.2019. 68072601 від 26.07.2019.

2) Отримані від ТОВ «Світлотехклом», на адресу: Приватного акціонерного товариства АТ «Трест Житлобуд-1» за наступними договорами на виконання робіт: за №28/01-4від 28.01.2020, за№30/08-2 від 30.08.2019, за №21/02-1 від 21.02.2020.

А також на адресу КП «Харківські теплові мережі» за договором №68082304 від 23.08.2018

3) Отримані від ТОВ «Терган-ЛТД», на адресу Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» за наступними Договором про виконання робіт: №68012002 від 20.01.2021, №68012004 від 20.01.2021, №68012001 від 20.01.2021, №68012010 від 20.01.2021, №68012009 від 20.01.2021, №68012003 від 20.01.2021, №68012006 від 20.01.2021, №68012005 від 20.01.2021, №68012011 від 20.01.2021, №68030305 від. 03.03.2021.

4) Отримані від ТОВ «Проксім Трейд», на адресу Приватного акціонерного товариства «Трест Житлобуд-1» за договором на виконання робіт № 24/11-1 від 22.01.2021, а також на адресу Комунального підприємства КП «Харківські теплові мережі»: за договорами №68073002 від 30.02.2020 та № 68030305 від 03.03.2021.

5) Отримані від ТОВ «Біолайт ЛТД» на адресу Приватного акціонерного товариства «Трест Житлобуд-1» за договором на виконання робіт №24/11-1 від 22.01.2021, а також на адресу Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» за договором №68082304 від 23.08.2018.

Виконання робіт та використання отриманого товару для основних Замовників підтверджені:

- актами приймання виконаних будівельних робіт (примірна форма КБ-2);

- довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (примірна форма КБ-3);

- відомостями ресурсів до акту прийнятих робіт (форма 5а);

- розрахунками 1-2 загальновиробничих витрат до актів;

- виписками банку про оплата товарів;

- податковими накладними виписаними ТОВ «Тепло-Квар» на адресу основних замовників робіт;

- журналами ордерами за рахунком 631 про виконання робіт та іншими документами.

При реалізації послуг (робіт) ТОВ «ТЕПЛО-КВАР» нараховані податкові зобов`язання з податку на додану вартість та суми ПДВ сплачені до державного бюджету при адмініструванні (реєстрації) податкових накладних відповідно до вимог п.200-1.2 ст.201-1 ПК України.

Також суд враховує, що активами підприємства ТОВ «ТЕПЛО-КВАР» є: кошти, майно, майнові і немайнові права.

Так, відповідно до статті 66 Господарського кодексу України, майно підприємства становлять виробничі і невиробничі фонди, а також інші цінності, вартість яких відображається в самостійному балансі підприємства. Джерелами формування майна підприємства є: грошові та матеріальні внески засновників: доходи, одержані від реалізації продукції, послуг, інших видів господарської діяльності; доходи від цінних паперів: кредити банків та інших кредиторів: капітальні вкладення і дотації з бюджетів; майно, придбане в інших суб`єктів господарювання, організацій та громадян у встановленому законодавством порядку: інші джерела, не заборонені законодавством України.

Відповідає пункту 1 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» Закон втратив чинність на підставі Закону № 361-ІХ від 06.12.2019, був чинним на час здійснення позивачем своєї господарської діяльності у 2019 році.

Згідно з ч.1 та ч.2 ст. 190 Цивільного кодексу України, майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ. сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживчою річчю. Майнові права визнаються речовими правами.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.191 Цивільного кодексу України, підприємство є єдиним майновим комплексом, що використовується для здійснення підприємницької діяльності. До складу підприємства як єдиного майнового комплексу входять усі види майна, призначені для його діяльності, включаючи земельні ділянки, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировину, продукцію, права вимоги, борги, а також право на торговельну марку або інше позначення та інші права, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», визначає що активи - ресурси, контрольовані підприємством у результаті минулих подій, використання яких, як очікується, приведе до отримання економічних вигід у майбутньому.

Згідно з п.п. 14.1.244. п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, товари - матеріальні та нематеріальні активи.

Таким чином, списання грошових коштів з рахунку, або отримання грошових коштів на рахунок підприємства ТОВ «ТЕПЛО-КВАР» по суті вже є господарською операцією, яка свідчить про зміну та рух активів.

Так, у разі отримання коштів залишки матеріальних активів підприємства збільшуються.

У разі списання грошових коштів з рахунку підприємства (ТОВ «Тепло-Квар») залишки матеріальних активів зменшуються.

Аналогічно, у разі складання платником ПДВ податкової накладної щодо реалізації товарів (робіт, послуг) у нього виникають податкові зобов`язання.

При реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН знаходиться під керуванням контролюючого органу - ДПС України) та адмініструванні податку з єдиного рахунку платника ПДВ проходить списання грошових коштів яка дорівнює сумі податку на додану вартість який визначено у податковій накладній.

Вказане приводить до зменшення матеріальних активів такого платника.

У разі отримання платником ПДВ податкової накладної щодо придбання товарів (робіт, послуг) у нього виникає право на податковий кредит. При її реєстрація в Єдиному реєстрі податкових накладних та адміністрування податку з єдиного рахунку Продавця проходить списання грошових коштів яке дорівнює суму податку на додану вартість, а рахунок Покупця поповнюється на суму податку визначену у податковій накладній.

За таких обставин матеріальні активи такого платника збільшуються на суму податку.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що рух грошових коштів, а також отримання податкових накладних, складання платником податку податкових накладних на реалізацію товарів (при умові їх реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних ) у будь-якому випадку призводить до руху активів підприємства.

Наявність таких документів в розпорядженні підприємства: податкових (видаткових) накладних (щодо придбання, реалізації товарів), платіжних доручень, виписок банку про рух грошових коштів є беззаперечним свідченням про зміну та рух активів позивача ТОВ «ТЕШЮ-КВАР».

У свою чергу зміна руху активів підприємства та відображення вказаних змін в бухгалтерському/податковому обліку свідчать про те, що господарська операція фактично відбулася.

Порушення вимог матеріального права, які визначені у не застосуванні працівниками ГУ ДПС у Харківській області при перевірці вимог Законів, а саме: ст.66 Господарського кодексу України; п.1 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення»; ч.1 та ч.2 ст.ст. 190. 191 Цивільного кодексу України; ст.ст.1. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України; п.п. 14.1.244. п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, призвели до невірного висновку акту, про наявність порушень вимог податкового законодавства в діяльності ТОВ «ТЕПЛО-КВАР».

При розгляді вказаної справи суд застосовує практику Верховного Суду, в яких викладені наступні висновки:

Пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодекст України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що іпатник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, еіектронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Тобто, у податковому обліку понесені витрати мають бути підтверджені відповідними розраху нковими, платіжними та іншими документами, які містять відомості про господарську операцію, підтверджують її фактичне здійснення та понесения витрат. / тільки за повної відсутності таких документів, або у разі, коли такі документи є недостовірними, тобто не відображають реальних подій (господарської операції), витрати, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування, та податковий кредит можуть вважатися не підтвердженими.

За умови реаіьного здійснення платником податку господарської операції з придбання товарів (робіт, послуг), яка призвела до об`єктивної зміни складу активів такого платника, придбання такого товару (робіт, послуг) з метою використання у господарській діяльності, наявності первинних документів, які підтверджують понесені витрати, платник податку мас право па віднесення таких витрат до витрат, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування, а податку на додану вартість - до складу податкового кредиту.

Тобто, право на формування податкових вигод виникає у покупця за наявності сукупності обставин та підстав, однією із яких є ділова мета.

Вказані правові висновки викладені Верховним Судом у Постанові від 19 травня 2020 року у справі №826/10104/16 (касаційне провадження №К/9901/28132/18).

Застосовуючи зазначені правила оподаткування при оцінці оспорюваних господарських операцій, суди першої та апеляційної інстанцій встановили, що вони є реальними та підтверджуються долученими Товариством з обмеженою відповідальністю «Краяни» до матеріалів справи наземним чином оформленими копіями документів, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку та які містять достатні дані про зміст господарських операцій та їх учасників, підтверджують фактичність здійснення таких операцій, а саме: договори, видаткові накладні, податкові накладні, товарно-транспортні накладні, виписками з рахунку, рахунки-фактури, акти приймання-передачі. Контролюючим органом, у свою чергу, не наведено переконливих доводів, що грунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені вказаними документами, а також не представлено жодних доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі.

Вказана правова позиція викладена Верховним Судом у Постанові від 19 лютого 2020 року у справі №804/7750/16 (касаційне провадження №К/9901/36525/18).

Таким чином, витрати для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені та підтверджені належним чином оформленими первинними документами, що відображають реальність господарських операцій, які є підставою для формування податкового обліку платника податків.

В той же час, сама собою наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарської операції та відмови у формуванні витрат та податкового кредиту, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі платника у зв`язку з його господарською діяльністю.

Водночас висновки про нереальність господарських операцій з придбання платником податку товарів мають підтверджуватися належними, допустимими та достатніми доказами і не можуть грунтуватися на припущеннях, зокрема обумовлюватись лише порушеннями контрагентами постачальника вимог законодавства при веденні фінансово-господарської діяльності або деякими неточностями в первинних документах.

Платник податків (покупець товарів) не має обов`язку та повноважень здійснювати на час вчинення операцій та після вчинення операцій контроль за дотриманням продавцем, відомості щодо реєстрації якого як юридичної особи містяться у Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України та як платника податку на додану вартість - у Реєстрі платників податку на додану вартість, вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності та оподаткування і в подальшому зазнавати певних негативних наслідків у вигляді позбавлення права на податковий кредит та бюджетне відшкодування за вчинені порушення продавцем.

Допущені постачальником порушення вимог законодавства при веденні господарської діяльності можуть потягнути відповідну відповідальність щодо нього та не впливають на право покупця на віднесення до складу податкового кредиту сплаченого (нарахованого) податку на додану вартість

Вказана правова позиція викладена Верховним Судом у Постанові 18 березня 2020 року у справі №815/2472/15 (касаційне провадження №К/9901/19641/18).

Придбані позивачем товари (роботи, послуги) від його контрагентів були використані в його господарській діяльності, що підтверджено первинними документами щодо реалізації та документами стосовно руху (збільшення) активів позивача.

Так, придбанням або виготовленням товарів, у тому числі при їх імпорті та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку, придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у меж ах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Вказана позиція відповідає правій позиції викладеній у Постанові Верховного Суду від 24.07.2019 у справі №813/7980/14, аналогічна позиція у Постанові віт 30 серпня 2019 року у справі №804/17176/14 (пункт 23)

Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку; фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції. Якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності, та свідчать про відсутність у сторін волевиявлення щодо реального здійснення господарської операції. Таким чином, наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування податкового кредиту, і вказана обставина є визначальною для дослідження судами під час вирішення цієї справи.

Вказаний висновок зроблений Верховним Судом у Постанові від 07 травня 2020 року у справі №826/2999/16 (адміністративне провадження №К/9901/38061/18).

Аналогічний висновок зроблено у Постанові від 26 березня 2020 року справа №815/3054/15 (адміністративне провадження №К/9901/28404/18).

Про відсутність рентного характеру відповідних операцій можуть свідчити, зокрема, наявність таких обставин; неможливість здійснення платником податку зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності, відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, здійснення операцій з товарно-матеріальними цінностями, які не вироблялися або не могли бути вироблені в обсязі, зазначеному платником податку в документах обліку.

Таким чином, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій. Товариство повинно мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, містити всі необхідні реквізити, бути підписані уповноваженими особами та. які в сукупності з встановленими обставинами справи, зокрема і щодо можливостей здійснення господарюючими суб`єктами відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних та трудових ресурсів, економічно необхідних для виконання умов, обумовлених договорами, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником податкового обліку.

Вказана позицій викладена Верховним Судом у Постанові від 18 березня 2020 року справа №826/18952/14 (адміністративне провадження №К/9901/28912/19).

19. У ході розгляду справи судами попередніх інстанцій було надано умотивовану оцінку доказам, представлених позивачем та зібраних судами на підставі та у відповідності до вимог Кодексу адміністративного судочинства України, та іншим обставинам, що спростовують позицію контролюючого органу про порушення товариством вимог податкового законодавства щодо формування податкового кредиту. Зокрема, судами досліджено первинні документи, які згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент вчинення судами процесуальної дії) є підставою для податкового обліку, та які містять відомості, що у повній мірі відображають суть господарських операцій, підтверджують їх фактичне здійснення.

20. Застосовуючи вищезазначені правила оподаткування при оцінці оспорюваних господарських операцій, суди першої та апеляційної інстанцій встановили, що вони є реальними та підтверджуються долученими Товариством з обмеженою відповідальністю «Пантек-Виробництво» до матеріалів справи належним чином оформленими копіями первинних документів, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку, та які містять достатні дані про зміст господарських операцій та їх учасників, підтверджують фактичність їх здійснення.

Зокрема, судами попередніх інстанцій під час дослідження долучених до матеріалів справи письмових доказів встановлено, що первинні документи, на підставі яких позивачем було сформовано податковий кредит, стосуються господарських операцій за участі контрагентів - Приватного виробничого підприємства «Квадро», Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Флора України», та фактично підтверджують реальне здійснення правочинів і досягнення позивачем законної мети їх здійснення, а саме придбання продукції та послуг на підставі договорів укладених з метою здійснення господарської статутної діяльності, направленої на отримання прибутку, що узгоджується з основними видами економічної діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «Пантек-Виробництво».

21. Досліджені судами документи, складені за результатом проведених операцій позивача з Приватним виробничим підприємством «Квадро» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «Флора України» відповідають вимогам первинних документів встановлених Законом України «Ппо бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», зокрема містять всі необхідні реквізити, виписані суб`єктами господарювання, які, на момент взаємовідносин з позивачем були зареєстровані платниками податку на додану вартість, не були виключені з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців, перебували на обліку в органах державної фіскальної служби. Податковий орган у встановленому законом порядку не довів факту підробки, недостовірності чи неналежного оформлення цих документів.

22. Посилання контролюючого органу на відомості про відсутність у контрагентів позивача умов та ресурсів необхідних для ведення відповідної господарської діяльності, як на підставу для відмови в позові, обгрунтовано відхилено судами, оскільки чинне законодавство не ставить умовою дійсності правочинів, а також виникнення податкових зобов`язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, наявності чи відсутності у останніх основних фондів, тощо. Відсутність у контрагента добросовісного платника податку, яким є позивач, матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання таким платником господарської операції, та не свідчить про одержання необгрунтованої податкової вигоди покупцем.

23. Суд касаційної інстанції також погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо необгрунтованості посилань податкового органу, як на підставу для відмови в позові, на відсутність у позивача документів, які б свідчили про транспортування придбаного товару, оскільки такі документи були долучені позивачем до матеріалів справи та досліджені судами першої та апеляційної інстанцій без зауважень. Факт надання товаро-транспортних накладних також підтверджуються показами свідка директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Флора України» ОСОБА І, яка поясніє, що вона складала та підписувала спірні товаро-транспортні накладні.

Доводи контролюючого органу викладені в касаційній скарзі про наявність недоліків у оформленні товарно-транспортних накладних при здійсненні господарських операцій позивача з контрагентом, як на підставу правомірності прийняття спірного податкового повідомлення-рішення, також не приймаються до уваги, оскільки транспортні документи на перевезення товарно-матеріальних цінностей складені Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «Флора України» та належним чином завірені покупцем товару. До того ж. суд касаційної інстанції зазначає, що товарно-транспортні накладні чи подорожні листи не є винятковими первинними бухгалтерськими документами, які підтверджують факт реальності здійснення господарської операції за договором, та за відсутності яких платник позбавляється права на формування податкового кредиту, а також віднесення до складу доходів і витрат сум за договорами у разі наявності інших первинних бухгалтерських документів оформлених у відповідності до положень діючого законодавства, а саме: договорів, видаткових накладних, податкових накладних, платіжних доручень, відомостей про рух активів, товару та інших документів.

24. Також судами попередніх інстанцій обгрунтовано відхилено доводи податкового органу щодо відсутності сертифікатів якості придбаного товару, оскільки такі документи не є первинними бухгалтерськими документами, що підтверджують реальність здійснення господарської операції, а лише свідчать про якість товару та не с обов`язковими при формуванні платником податку витрат та податкових зобов`язань, податкового кредиту з податку на додану вартість. Відсутність таких документів не позбавляє позивача права на формування податкового кредиту за наявності належно оформленої податкової накладної, виданої покупцю продавцем товару.

25. Судами попередніх інстанцій правильно взято до уваги, що в обгрунтування прийняття спірного податкового повідомлення-рішеиня податковим органом не наведено обставин, які б вказували на безтоварність операцій. Висновки відповідача грунтуються виключно на інформації отриманій від інших податкових органів щодо перевірок контрагентів позивача по ланцюгу постачання, а не на аналізі суті та наслідків господарських операцій, які мали місце у періоді, в якому проводилася перевірка, що. в свою чергу, не с безумовною підставою для висновків про відсутність фактичного виконання спірних операцій за умови наявності первинних документів, які спростовують такі доводи.

Верховний Суд погоджується з висновком судів першої та апеляційної інстанцій про те. що наявність або відсутність окремих документів або ж помилки у їх оформленні не є підставою для переконання про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце.

26. Чинним законодавством, яким регулюються спірні правовідносини, чітко визначено, що подання платником податку до контролюючого органу усіх належним чином оформлених первинних документів, передбачених податковим законодавством, з метою отримання податкової вигоди - є підставою для її отримання, якщо податковий орган не доведе неправдивість, недостовірність або суперечливість відомостей, що містяться у таких документах.

Контролюючим органом, у свою чергу, не наведено переконливих доводів, що грунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені первинними документами, а також не надано жодних доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в таких документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі.

Вказана позиція викладена Верховним Судом у Постанові від 22 травня 2020 року у справі №810/1068/16 (адміністративне провадження №к79901/37894/18).

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, з врахуванням вищевикладеного, повно і всебічно з`ясувавши обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Тепло-Квар".

На підставі викладеного та керуючись статтями 2, 9, 243-246, 291, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Тепло-Квар" (вул. Плеханівська, буд. 117, м. Харків, 61000, код 34329599) до Головного управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) про скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Визнати протиправними на скасувати податкові повідомлення рішення Головного управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України №8 від 30.12.2021р., №8 від 30.12.2021р.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Тепло-Квар" судовий збір у сумі 26840 (двадцять шість тисяч вісімсот сорок) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 13.06.2023.

Суддя О.М. Тітов