Справа № 522/20910/21
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2023-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Пекного А.С., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси, третя особа - Війська частина НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси (далі - КЕВ м. Одеса), третя особа - Військова частина НОМЕР_1 (далі - третя особа, ВЧ НОМЕР_1 ), в якому просить:

визнати протиправними дії КЕВ м. Одеса щодо не погодження прийнятого об`єднаною житловою комісією військової частини НОМЕР_1 рішення (витяг з протоколу №3 від 258.02.2019) стосовно взяття капітана 2 рангу ОСОБА_1 на облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов, шляхом забезпечення службовим жилим приміщенням;

зобов`язати КЕВ м. Одеси погодити зарахування ОСОБА_1 та членів його сім`ї на квартирний облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов, шляхом забезпечення службовим жилим приміщенням.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 23.05.2019 позивача було зараховано на квартирний облік, як особу, що потребує поліпшення житлових умов, шляхом забезпечення службовим жилим приміщенням при військовій частині НОМЕР_1 . Протоколом засідання об`єднаної житлової комісії військової частини НОМЕР_1 №3 від 28.02.2019 позивача зараховано на квартирний облік, втім КЕВ м. Одеса відповіддю від 29.09.2021 не погодили прийняте рішення стосовно взяття позивача на квартирний облік. З таким рішенням позивач не погоджується. Вказує, що квартира, якою він був забезпечений під час проходження військової служби в Хмельницькому гарнізоні ВСП була залишена старшій доньці ОСОБА_2 . З 12.05.2015 по теперішній час позивач проходить військову службу у місті Одесі та відношення до квартири в м. Хмельницьку немає. На разі позивач та його малолітня донька ОСОБА_3 проживають та зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , що є приміщенням пристосованим для тимчасового проживання військовослужбовців та членів їх сімей. Змоги їздити м. Хмельницький для проходження військової служби позивач немає, адже відстань далека та витрати на дорогу будуть складати багато.

Дії відповідача щодо непогодження прийнятого об`єднаною житловою комісією військової частини НОМЕР_1 рішення (витяг з протоколу № 3 від 28.02.2019) позивач вважає протиправними, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 08.12.2022 у цивільній справі № 522/10910/21 позов ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси, третя особа - Війська частина НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та про зобов`язання зарахувати на квартирний облік залишено без задоволення.

Постановою Одеського апеляційного суду від 21.03.2023 рішення Приморського районного суду м. Одеси від 08 грудня 2022 року скасовано. Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси, третя особа - Війська частина НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та про зобов`язання зарахувати на квартирний облік закрито.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 31.03.2023 вирішено справу № 522/20910/21 за позовом ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси, третя особа - Військова частина НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та про зобов`язання зарахувати на квартирний облік передати для продовження розгляду до Одеського окружного адміністративного суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Одеського окружного адміністративного суду від 11.04.2023 справа №522/20910/21 розподілена на суддю Пекного А.С.

Ухвалою від 14.04.2023 провадження у вказаній справі відкрите, розгляд справи призначений за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

05.05.2023 відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, зі змісту якого вбачається, що останній позов не визнає.

Зокрема, свою позицію обґрунтовує тим, що відповідно до ч. 4 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла, з урахуванням особливостей, визначених пунктом 10 цієї статті.

Забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання проводиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого, виключного з числі з службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорядження (купівлі) житла.

Відповідно до розділу І п. 4 Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України № 380 від 31.07.2018 житлові приміщення для постійного проживання та грошова компенсація за належне для отримання жиле приміщення надаються один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла.

П. 15 розділу ІV Інструкції передбачено, що жила площа в гуртожитках (сімейних гуртожитках) надається військовослужбовцям та членам їх сімей на час проходження служби в цьому населеному пункті за рішенням КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району за клопотанням командира військової частини.

До клопотання командира військової частини додається довідка про перевірку житлових умов та витяг з наказу командира військової частини (по стройовій частині) про зарахування військовослужбовців на облік для поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими житловими приміщеннями (службовою житловою площею).

Згідно довідки Квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький від 02.12.2013 року № 97 (051024) капітан 2 рангу ОСОБА_1 був забезпечений житловою площею за рахунок Міністерства оборони України за адресою: АДРЕСА_2 (двокімнатна, житлова площа 31,8 кв.м). Зазначена квартира залишена повнолітній дочці, а тому ОСОБА_1 не може повторно забезпечуватися житлом за рахунок Міністерства оборони України.

Особи, які забезпечені житлом, яке відповідає встановленим санітарно-технічним вимогам, втрачають право на перебування на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов.

Відповідно до п. 8 розділу IV Інструкції військовослужбовці, які прибули до нового місця служби та забезпечені в іншій місцевості постійним житлом за рахунок Міноборони, де залишилися проживати члени їх сімей, можуть бути забезпечені житловою площею у гуртожитку або отримувати грошову компенсацію за піднайом (найом) жилого приміщення за новим місцем проходження військової служби у разі, якщо вони не мають житла для постійного проживання у цьому населеному пункті. Такі військовослужбовці забезпечуються жилою площею у гуртожитку або отримують компенсацію за піднайом (найом) житлового приміщення на одну особу.

ОСОБА_1 був забезпечений житлом за рахунок Міністерства оборони України, таким чином реалізував право на отримання постійного житла у власність та згідно вимог Інструкції та Порядку не може бути зарахований на облік осіб, що потребують поліпшення житлових умов.

В даному випадку позивачу може бути надано виключно службове житлове приміщення на час проходження військової служби або за його відсутності грошова компенсація за піднайом (найом) жилого приміщення за новим місцем проходження військової служби.

З огляду на викладене відповідач просить відмовити у задоволенні позову.

30.05.2023 до суду надійшла відповідь на відзив, позивач наполягає на задоволенні позовних вимог.

Розглянувши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства, які регулюють спірні відносини, суд приходить до таких висновків.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.

ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно довідки начальника КЕВ м. Хмельницького №79 від 20.11.2013, ОСОБА_1 під час проходження служби в Хмельницькому зональному відділі Військової служби правопорядку в період з 02.04.2005 по 12.08.2009 на квартирному обліку, а також у списках осіб, які мають право на першочергове, позачергове отримання житлових приміщень не перебував. Житлом за рахунок Міністерства оборони України забезпечувався: АДРЕСА_2 , 2-х кімнатна квартира житловою площею 31,8 кв.м. на склад сім`ї 3 особи.

КЕВ м. Хмельницький підтвердив видачу довідки №79 від 20.11.2013 підтвердженням №285 від 13.10.2021.

КЕВ м. Хмельницький довідкою №051024 від 02.12.2013 року посвідчив, що ОСОБА_1 утримувану 2-х кімнатну квартиру АДРЕСА_2 залишив повнолітній доньці ОСОБА_2 .

Відповідно довідки Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради №Т4-14843 ф/л від 31.01.2019 ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи Департаменту надання адміністративних послуг, ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Довідкою №154/113/5/318 від 04.02.2021 Кадровий центр Військово-морських сил Збройних сил України підтвердив, що на утриманні ОСОБА_1 знаходиться донька ОСОБА_3 .

Житлова комісія Військової частини НОМЕР_2 зняла підполковника ОСОБА_1 з обліку у зв`язку з переведенням позивача для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 .

Комісія у складі трьох капітанів військової частини НОМЕР_1 перевірила житлові умови військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_1 на посаді начальника воєнно-наукової групи штабу Командування Військово-Морських Сил ЗС України, що мешкає у АДРЕСА_3 та зробила висновок, що офіцер потребує поліпшення житлових умов згідно п.4, 5 ст. 34 Житлового кодексу, у зв`язку з тим, що проживає в приміщенні пристосованому для проживання військовослужбовців та членів їх сімей, що належить МО України за адресою: АДРЕСА_3 , та надання житла на склад сім`ї 2 особи.

Об`єднана житлова комісія військової частини НОМЕР_1 на засіданні прийняла рішення: зарахувати на облік для поліпшення житлових умов шляхом забезпеченням службовим житловим приміщенням капітана 2 рангу ОСОБА_1

КЕВ м. Одеси листом №3597 від 29.09.2021 не погодила прийняте рішення об`єднаної житлової комісії військової частини НОМЕР_1 (витяг з протоколу №3 від 28.02.2019) стосовно взяття капітана 2 рангу ОСОБА_1 на облік, який потребує поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовим жилим приміщенням, оскільки ОСОБА_1 був забезпечений житловою площею за адресою: АДРЕСА_2 , яку залишив повнолітній доньці ОСОБА_2 .

Згідно довідки Київської районної адміністрації Одеської міської ради №3119/70 від 15.09.2021, ОСОБА_1 перебуває квартирному обліку при Київській районній адміністрації Одеської міської ради в загальній та пільговій, з правом першочергового надання житлової площі як учасника бойових дій в АТО черзі, складом сім`ї 2 особи: він та донька ОСОБА_3 .

Вважаючи дії відповідача щодо непогодження прийнятого об`єднаною житловою комісією військової частини НОМЕР_1 рішення (витяг з протоколу № 3 від 28.02.2019) протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

При вирішенні цього спору суд виходить з такого.

Згідно зі статтею 47 Конституції України держава бере на себе обов`язки надавати безоплатно житло громадянам, які потребують соціального захисту. Щодо інших категорій громадян обов`язок держави полягає у створенні умов, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.

Частинами першою та другою статті 9 ЖК Української РСР визначено, що громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів.

Забезпечення постійним житлом громадян, які відповідно до законодавства мають право на його отримання, може здійснюватися шляхом будівництва або придбання доступного житла за рахунок надання державної підтримки у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. При цьому у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, зазначеній категорії осіб надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Реалізація права на житло військовослужбовцями, у тому числі пільгових категорій, може бути здійснена у такі способи: безпосередньо надання житла, грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, надання кредиту для купівлі (спорудження) житла. Для отримання житла військовослужбовець має бути зарахований на облік та внесений до книги обліку осіб, що перебувають в черзі на одержання житла. Військовослужбовцям житло надається згідно з чергою.

Згідно ч.1 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла, з урахуванням особливостей, визначених пунктом 10 цієї статті.

Пунктом 8 Розділу IV Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 31 липня 2018 року № 380, визначено, що військовослужбовці, які прибули до нового місця служби та забезпечені в іншій місцевості постійним житлом за рахунок Міноборони, де залишилися проживати члени їх сімей, можуть бути забезпечені житловою площею у гуртожитку або отримувати грошову компенсацію за піднайом (найом) жилого приміщення за новим місцем проходження військової служби у разі, якщо вони не мають житла для постійного проживання у цьому населеному пункті. Такі військовослужбовці забезпечуються жилою площею у гуртожитку або отримують компенсацію за піднайом (найом) житлового приміщення на одну особу.

Відтак, ОСОБА_1 був забезпечений житлом за рахунок Міністерства оборони України в АДРЕСА_2 , 2-х кімнатна квартира житловою площею 31,8 кв.м. на склад сім`ї 3 особи.

Суд погоджується з доводами представника відповідача про те, що за рахунок Міністерства оборони військовослужбовці забезпечуються житлом одноразово.

Зазначення про неможливість користування житлом в м. Хмельницькому у зв`язку з проходженням військової служби в м. Одесі не спростовують такі висновки суду про одноразовість забезпечення житлом за рахунок Міноборони.

Більше того, в квартирі в м. Хмельницькому залишилася проживати члени його сім`ї, тому ОСОБА_1 більше не може бути забезпечений житлом за рахунок Міністерства оборони України.

Таким чином, рішення КЕВ м. Одеси в частині не погодження рішення об`єднаної житлової комісії є законним, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Крім того, слід звернути увагу на те, що на разі ОСОБА_1 перебуває квартирному обліку при Київській районній адміністрації Одеської міської ради в загальній та пільговій, з правом першочергового надання житлової площі як учасника бойових дій в АТО черзі, складом сім`ї 2 особи: він та донька ОСОБА_3 .

Згідно ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Приписами ч.1 ст.77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та докази, надані позивачем, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення даного позову.

Керуючись статтями 9, 14, 73 - 78, 90, 139, 143, 242 - 246, 250, 255, 257 - 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси, третя особа - Війська частина НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя А.С. Пекний