Справа № 520/7531/22
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2023-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2023 р. Справа № 520/7531/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Курило Л.В. , Мельнікової Л.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.03.2023, головуючий суддя І інстанції: Кухар М.Д., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 17.03.23 по справі № 520/7531/22

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Відділу державного нагляду (контролю) у Харківській області Державної служби України з безпеки на транспорті

про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ФОП ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Відділу державного нагляду (контролю) у Харківській області Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просив суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Харківській області Державної служби України з питань безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу № 335343 від 19.08.2022 щодо Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що постанова про застосування адміністративно - господарського штрафу прийнята відповідачем без урахування усіх обставин, оскільки на переконання позивача, транспортний засіб забезпечений усіма необхідними документами, відтак така постанова підлягає скасуванню у судовому порядку.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 17.03.2023 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.03.2023 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що відповідач при прийнятті оскаржуваної постанови, не забезпечив право позивача на подання пояснень, заперечень, доказів та участь у розгляді справи про притягнення до відповідальності. Зазначає, що посадовими особами Укртрансінспекції не надано всі необхідні документи для перевірки та встановлення належного розпорядника транспортного засобу та вантажу на момент перевірки. Доказів проведення габаритно-вагового контролю у спеціально відведеному місці, в тому числі, певному пересувному пункті, проведення перевірки відповідності габаритів вантажу певним нормам з використанням сертифікованого обладнання не надано. Також, судом першої інстанції взагалі не взято до уваги обґрунтування щодо строків притягнення до відповідальності.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу, відповідач зазначає, що автомобільний перевізник ФОП ОСОБА_1 здійснював перевезення вантажу з порушенням норм ЗУ "Про автомобільний транспорт", а саме перевищення встановленим законодавством габаритно-вагових норм понад 30 % при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу. В подальшому, відповідачем належним чином повідомлено позивача про розгляд справи про виявлене правопорушення та прийнято відповідну постанову. Відповідач зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 250 ГК України адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб`єкта господарювання протягом 6 місяців. З урахуванням наведеного, вказує, що доводи позивача не підтверджують порушення контролюючим органом його прав під час проведення рейдової перевірки.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Матеріалами справи підтверджено, що керуючись Законом України "Про автомобільний транспорт", Порядком №1567, на підставі Графіку проведення рейдових перевірок Відділу державного нагляду (контролю) у Сумській області, на території Сумської області у період з 21.02.2022 по 27.02.2022 та направлення на рейдову перевірку від 21.02.2022 №015904 співробітниками Відділу державного нагляду (контролю) у Сумській області (далі - Відділ) 21.02.2022 проводилась рейдова перевірка на 292 км. + 490м. а/д Н-07 "Київ - Суми - Юнаківка".

Відповідно до п. 3, 4 Порядку № 422, зупинений транспортний засіб марки DAF, модель ХF 105.460, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (спеціалізований вантажний сідловий тягач-Е) з напівпричепом марки ТUR, модель 30-3, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Водій вищевказаного транспортного засобу для проведення перевірки надав:

-посвідчення водія;

-свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів (тягача та напівпричепа);

-поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №204125641 від 29.05.2021.

Відповідно до наданих документів встановлено, що автомобільним перевізником є ФОП ОСОБА_1 , який здійснював перевезення вантажу (оприскувач самохідний).

За результатами габаритно-вагового контролю, від 21.02.2022 транспортного засобу марки DAF, модель ХF 105.460, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (спеціалізований вантажний сідловий тягач-Е) з напівпричепом марки ТUR, модель 30-3, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 встановлено, що:

- фактична довжина транспортного засобу разом з напівпричепом- платформою та вантажем становила 22,54 м. при нормативно допустимій 22 м.;

- ширина транспортного засобу разом з вантажем становить 3,5 м. при нормативно допустимій 2,6 м;

- висота транспортного засобу разом з вантажем становить 4,1 м. при нормативно допустимій 4 м.

На підставі п. 6 Порядку № 422, у зв`язку з виявленими під час здійснення габаритно-вагового контролю невідповідності фактичних габаритних параметрів нормам та правилам, контролюючими особами Відділу, складено акт про перевищення транспортним засобом нормативних параметрів від 21.02.2022 №0002343 та довідка про результати здійснення габаритно-вагового контролю №0020804 від 21.02.2022.

Згідно з відомостями інформаційного ресурсу АТ "Укрпошта" 19.08.2022 на адресу місця проживання ФОП ОСОБА_1 надійшов рекомендований лист Укрпоштою (трек-номер: 800) з повідомленням про необхідність прибуття 19.08.2022 з 09.00 до 12.00 до Відділу державного нагляду (контролю) у Харківській області Державної служби України з питань безпеки на транспорті для розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, про що складено акт № 314399 від 21.02.2022.

19.08.2022 начальником Відділу державного нагляду розглянуто справу про порушення законодавства про автомобільний транспорт щодо ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) та складено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 335343.

Не погоджуючись із правомірністю вказаної постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу, позивач звернувся до суду з позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх необґрунтованості.

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103 затверджено "Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті".

Відповідно до п. 1 Положення Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Водночас, процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, зокрема, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом встановлено "Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567.

Згідно з п. 25 Порядку № 1567 справа про порушення розглядається в органі, державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Пунктом 26 Порядку № 1567 встановлено, що справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі (п. 27 Порядку №1567).

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що на орган державного контролю покладено обов`язок повідомити уповноважену особу суб`єкта господарювання про час і місце розгляду справи про порушення одним із способів: під розписку або рекомендованим листом із повідомленням. Справа розглядається за участю уповноваженої особи суб`єкта господарювання за виключенням випадку, коли уповноважена особа, яка належним чином повідомлена про дату і час розгляду справи, не з`явилася.

Колегія суддів зазначає, що Порядком № 1567 не передбачена можливість розгляду справи про порушення без участі суб`єкта господарювання у разі відсутності інформації щодо вручення суб`єкту господарювання повідомлення про розгляд справи.

Зазначене кореспондується з основними засадами адміністративного судочинства, зокрема із пунктом 9 частини другої статті 2 КАС України, за яким у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Відтак, притягнення до відповідальності особи за порушення законодавства про автомобільний транспорт без повідомлення її про розгляд такої справи не допускається, при цьому участь у розгляді справи не єобов`язковою.

Позивач, як в позові так і в апеляційній скарзі, вказує, що відповідачем порушено його права при розгляді справи про застосування адміністративно-господарського штрафу, оскільки повідомлення про про розгляд справи ним отримано лише 19.08.2023 після 15-00, тобто в день розгляду справи у зв`язку з чим він був позбавлений права надати пояснення, заперечення та письмові докази.

Натомість відповідач зазначає, що позивача належним чином повідомлено про розгляд справи про виявлене правопорушення, оскільки повідомлення, направлене 15.08.2022 знаходилось у точці видачі/доставки поштової кореспонденції вже 17.08.2022, відтак позивач мав об`єктивну можливість бути присутнім на розгляді справи 19.08.2022 з 09:00 до 12:00.

Правила надання послуг поштового зв`язку затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270 (далі - Правила), які визначають порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку та регулюють відносини між ними.

Згідно з п. 105 Правил, одержання реєстрованого поштового відправлення, грошових коштів за поштовим переказом здійснюється за умови пред`явлення документів, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус, визначених законодавством.У разі отримання рекомендованого поштового відправлення одержувач власноруч зазначає прізвище та ставить свій підпис в книзі (на окремому аркуші) встановленого зразка.У разі отримання інших реєстрованих поштових відправлень, поштових переказів одержувач заповнює відповідний бланк повідомлення: зазначає найменування, серію та номер пред`явленого документа, дату одержання та ставить свій підпис.

Однак, колегія суддів зазначає, що доказів того, що станом на дату та час розгляду справи у відповідача був наявний доказ вручення позивачу повідомлення, до суду першої та апеляційної інстанції не надано.

Також слід зазначити, що згідно вимог п.26 Порядку №1567, належними доказами повідомлення суб`єкта господарювання про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт є відповідна розписка чи корінець рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, відтак факт повідомлення останнього про розгляд справи відповідачем належним чином не підтверджено.

У контексті спірних правовідносин саме належне дотримання процедури оформлення та розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт є фундаментальним показником правомірності винесеної постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу, за умови протилежного нівелюється сенс законодавчого врегулювання такої процедури.

Тобто, позивач не мав об`єктивної можливості надати додаткові документи та пояснення щодо порушень, за вчинення яких на нього накладено адміністративно-господарський штраф, та спростувати висновки акту перевірки.

Згідно з позиції Верховного Суду у справі від 01.03.2018 № 820/4810/17 відсутність особи під час розгляду справи про накладення адміністративно-господарського штрафу не позбавляє особу спростовувати вину у суді, та, у зв`язку з цим, не може бути самостійною підставою для скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Однак, відповідачем не забезпечено належного інформування позивача про дату та час розгляду справи, що свідчить про неналежну організацію процедури розгляду такої справи.

Повідомлення про час, дату і місце розгляду справи про порушення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про правопорушення.

Також, колегія суддів зазначає, що обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа. Такий обов`язок вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи.

Аналогічні висновки місчять постанови Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 742/3757/16-а, від 31 січня 2019 року у справі № 760/10803/15-а, від 19 вересня 2019 року у справі № 686/21230/16-а, від 30 вересня 2019 року у справі № 486/92/17, від 14 листопада 2019 року у справі № 815/1570/16, від 06 грудня 2019 року у справі № 804/7725/17, від 24 грудня 2019 року у справі № 360/403/19.

В розрізі викладеного, слід зауважити, що право особи на участь у процесі прийняття рішення (у тому числі і у формі участі у засіданні органу публічної адміністрації з приводу застосування міри юридичної відповідальності за звинуваченням у вчиненні протиправного діяння) передбачено п. 9 ч. 2 ст. 2 КАС і за своєю суттю є гарантією легітимних сподівань та розумних очікувань на те, щоби бути "почутим" органом влади чи управління, мати змогу подати документи у спростування події вчинку чи вини, а тому реалізація цього права особи не залежить від розсуду владного суб`єкта.

При розв`язанні названої суперечності вирішальне значення має характер та зміст процедурної поведінки як органу публічної адміністрації, так і особи, котрій висунуто звинувачення у вчиненні правопорушення за критерієм доброчесності та фактор нездоланної дії чинників вимушеності органу публічної адміністрації на вчинення управлінського волевиявлення в умовах необізнаності приватної особи.

Таким чином, у спірних відносинах відповідачем не доведено дотримання законодавчих вимог щодо повідомлення позивача про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, що за встановлених у справі обставин має суттєве значення для можливості прийняття відповідачем законного та обґрунтованого рішення.

Відповідач мав право розглянути справу та винести постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу за відсутності позивача в разі його неприбуття, однак, за умови належного повідомлення останнього під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням в порядку передбаченому п. 26 Порядку № 1567.

Також колегія суддів зазначає, що відповідачем, при розгляді справи у відношенні ФОП ОСОБА_1 порушено п. 25 Порядку № 1567, оскільки справа про порушення розглядається не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення. Тобто, правопорушення виявлено 21.02.2022, тоді як адміністративно-господарський штраф накладено на позивача постановою від 19.08.2022.

Посилання апелянта на те, що в даних правовідносинах щодо строку притягнення до адміністративної відповідальності необхідно застосовувати норми ГК України, а не норми Порядку №1567 колегія суддів не приймає до уваги, оскільки ані Законом України "Про автомобільний транспорт", а ні Порядком №1567 не встановлено, що справи про порушення за результатами здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, розглядаються в порядку, визначеному Господарським кодексом України.

Колегія суддів вказує, що згідно з частинами 1-3 статті 250 ГК України адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб`єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб`єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Тобто, вказана норма Господарського кодексу України може бути застосована лише у разі відсутності спеціального закону або порядку.

Однак, як вже зазначалося, процедура здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом визначена Порядком №1567, який є чинним та підлягає застосуванню.

Також відповідач зазначає, що в рамках заходів правового режиму воєнного стану в Україні та для збереження життя працівників Укртрансбезпеки, останні переведені у простій або на дистанційну роботу, тому призначення та розгляд справи за участі суб`єкта господарювання тривалий час був обмежений.

З цього приводу колегія суддів зазначає, що сам лише факт дії воєнного стану не є достатньою підставою для врахування пропущеного строку притягнення до відповідальності за порушення, які застосовані до позивача, позаяк відповідних змін до чинного законодавства в розрізі строків не вносилось.

Встановлення обставини щодо дотримання відповідачем порядку розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт залишилось поза увагою суду першої інстанції, що свідчить про неповне з`ясування обставин справи та кола питань, що стосуються предмету доказування у даній справі.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції належним чином не перевірив фактичні дані щодо можливості позивача брати участь в розгляді справи про правопорушення законодавства про автомобільний транспорт, а також можливості бути вислуханим, надати заперечення, своєчасно здійснити захист своїх порушених прав, пред`явити факти й наводити аргументи та докази, які могли бути враховані відповідачем тощо.

При цьому, дотримання прав позивача під час розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт та на подання ним відповідних доказів має прямий вплив на законність прийняття відповідачем оспорюваного рішення.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного суду від 15 червня 2022 року у справі № 810/808/17.

Згідно з ч.ч. 1-2 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст. 17, ч. 5 ст.19 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Європейський суд підкреслює особливу важливість принципу належного урядування. Він передбачає, що в разі коли йдеться про питання загального інтересу, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах Беєлер проти Італії [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000, Онер`їлдіз проти Туреччини [ВП] (Oneryэldэz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, Megadat.com S.r.l. проти Молдови (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і Москаль проти Польщі (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року). Також, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах Лелас проти Хорватії (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20.05.2010 року, і Тошкуце та інші проти Румунії (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25.11.2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах.

Також, у рішенні від 31.07.2003 у справі Дорани проти Ірландії Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття ефективний засіб передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі Салах Шейх проти Нідерландів, ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи Каіч та інші проти Хорватії (рішення від 17.07.2008 року), Європейський суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

На підставі зазначеного вище, колегія суддів вважає, що є достатні підстави для визнання протиправною та скасування оскаржуваної у цій справі постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Колегія суддів не вбачає необхідності надавати оцінку іншим аргументам позивача на підтримку заявлених позовних вимог, вимог апеляційної скарги та доводів відповідача, оскільки вони не впливають на викладений вище висновок суду.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи, вищенаведене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позову.

Стосовно розподілу витрат зі сплати судового збору, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд ухвалить нове рішення, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Колегія суддів зазначає, що ОСОБА_1 понесені судові витрати зі сплати судового збору за подання позову в розмірі 2481,00 грн та апеляційної скарги в розмірі 3721,50 грн, що підтверджується платіжними дорученнями.

Враховуючи, що апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволена, рішення суду першої інстанції скасовано, відповідно до ст. 139 КАС України на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору за подання позову та апеляційної скарги в загальному розмірі 6202,50 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.03.2023 по справі № 520/7531/22 - скасувати.

Прийняти постанову, якою адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Відділу державного нагляду (контролю) у Харківській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Харківській області Державної служби України з питань безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу № 335343 від 19.08.2022 щодо Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 .

Стягнути з Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) в особі відділу державного нагляду(контролю) у Харківській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги у загальному розмірі 6202 (шість тисяч двісті дві) гривні 50 коп.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя А.О. Бегунц
Судді Л.В. Курило Л.В. Мельнікова