Справа № 759/2934/23
Суддя: Єросова І. Ю.
Дата ухвалення: 2023-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/2934/23

пр. № 2-а/759/61/23

05 червня 2023 року суддя Святошинського районного суду м.Києва Єросова І.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Інспектора з паркування Серяка Євгена Михайловича (01030, м. Київ, вул. Леонтовича, 6), Департаменту транспортної інфраструктури КМДА (01030, м. Київ, вул. Леонтовича, 6) про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ

У лютому 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Святошинського районного суду м.Києва з вищезазначеним позовом у якому просить визнати протиправною постанову, складену інспектором з паркування Департаменту транспортної інфраструктури КМДА про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки та закрити справу. Позовні вимоги обґрунтовує відсутністю беззаперечних доказів порушення позивачем пп. 15.9 ПДР, а за таких обставин склад адміністративного правопорушення за ч.3 ст. 122 КУпАП відсутній. Зазначає, що за адресою: м.Київ, вул. Костянтинівська, 11-б, де він припаркував автомобіль, відсутній виїзд з прилеглої території, незважаючи на наявність воріт. Також вказує на відсутність підстав для тимчасового затримання транспортного засобу за вимогами ст.265-4 КУпАП, оскільки не перешкоджав руху автомобілів, не було підстав для тимчасового затримання транспортного засобу за вимогами ст. 265-4 КУпАП. Позивач вважає, що при складанні акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу відповідачем було допущено порушення вимог ст. 265-4 КУпАП. Оскільки відповідач прийняв незаконну постанову, незаконно евакуював автомобіль, а позивачем було витрачено багато часу на його повернення, захист свого порушеного права в суді, просить задовольнити вимогу про стягнення з відповідача 5000,00 грн. моральної шкоди, а також 1929,40 грн. за сплату послуг з евакуації автомобіля.

Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 16.02.2023 р. адміністративний позов залишено без руху.

Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 03.03.2023 р. відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

31.03.2023 р. відповідачем подано відзив у якому зазначається, що оскаржувана постанова винесена стосовно ОСОБА_2 , а не позивача, відтак права та обов`язки позивача жодним чином не порушуються, оскільки до відповідальності притягується третя особа. Відсутність порушеного права є підставою для прийняття судом рішення про відмову у задоволенні позову. Матеріали фотофіксації, здійснені за допомогою терміналу ParkUP, який є сертифікованим приладом та має відповідний сертифікат, виданий ДП «Укрметртестстандарт», містять інформацію про обставини події та підтверджують скоєння ОСОБА_2 адміністративного правопорушення. Також просить відмовити у вимозі щодо стягнення моральної шкоди за недоведеністю.

Відповідно до ст. 257 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь - яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у ч. 4 цієї статті.

Згідно з ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше. За клопотання однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням ( викликом) сторін.

Відповідно до ст. 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.

09.02.2023 р. головним інспектором з паркування відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів та оплати послуг управління з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради Серяком Євгеном Михайловичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки(відеозапису) серії 1КІ № від 09.02.2023 р., якою ОСОБА_2 , якому належить транспортний засіб Skoda SuperB Classic д.н.з. НОМЕР_1 , було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 680,00 грн. Підставою винесення оскаржуваної постанови стало порушення п.15.9 Правил дорожнього руху.

Згідно з частиною п`ятою ст. 55 Конституції України, кожному гарантується захист своїх прав, свобод та інтересів від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами.

Насамперед слід звернути увагу, що гарантоване ст. 55 Конституції України право на захист можливе лише у разі його порушення, тому логічною вимогою при захисті такого права є обґрунтування такого порушення. Отже, порушення права має бути реальним, стосуватися індивідуально вираженого права або інтересів особи, яка стверджує про його порушення.

Аналогічну позицію закріплено Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. Стаття 13 Конвенції під назвою «Право на ефективний засіб юридичного захисту» проголошує: «Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження».

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті і є підставами для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Отже, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, а позивач посилається на формальне порушення закону, в адміністративного суду відсутні підстави для задоволення позову.

Отже, вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особи, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), а також встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення).

Таким чином, обов`язковою умовою для визнання протиправним рішення (дії, бездіяльності) суб`єкта владних повноважень є наявність факту порушення останнім прав, свобод чи охоронюваних законом інтересів особи, яка звернулась за їх судовим захистом.

Відсутність порушеного права (свободи, охоронюваного законом інтересу) чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в задоволенні позову.

Вказана позиція суду підтверджується Постановою Верховного суду від 03.07.2019 р. справа №527/451/17, провадження №К/9901/24547/18.

Крім того, згідно правової позиції Верховного Суду України, висловленій в постанові від 10 квітня 2012 року по справі № 21-1115во10, щодо положення частини першої статті 2 та статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, зазначено, що суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин. Визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень можливе лише за позовом особи, право або законний інтерес якої порушені цим рішенням.

Враховуючи, що із адміністративним позовом звертається ОСОБА_1 у якому просить визнати протиправною постанову, складену інспектором з паркування Департаменту транспортної інфраструктури КМДА про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки та закрити справу, а оскаржувана постанова складена стосовно ОСОБА_2 , суд доходить висновку про відсутність порушеного права позивача, що є підставою для прийняття судом рішення про відмову в задоволенні позову.

Враховуючи вищенаведене у задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 72, 75, 76, 77, 241, 242-246, 268, 269, 286, 293 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Інспектора з паркування Серяка Євгена Михайловича (01030, м. Київ, вул. Леонтовича, 6), Департаменту транспортної інфраструктури КМДА (01030, м. Київ, вул. Леонтовича, 6) про скасування постанови, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя І.Ю. Єросова