Справа № 140/8352/22
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2023-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2023 рокуЛьвівСправа № 140/8352/22 пров. № А/857/4809/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Затолочного В.С., Качмара В.Я.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту пенсійних питань та соціального захисту Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства внутрішніх справ України про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії за апеляційною скаргою Міністерства внутрішніх справ України на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2023 року (суддя першої інстанції Сорока Ю.Ю., м. Луцьк)

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Волинського окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту пенсійних питань та соціального захисту Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства внутрішніх справ України про:

визнання протиправною бездіяльності МВС України та його структурного підрозділу - Департаменту пенсійних питань та соціального захисту МВС України щодо не оформлення необхідних документів для призначення пенсії за вислугу років відповідно до статті 12 Закону України №2262-ХІІ.

зобов`язання МВС України та його структурного підрозділу - Департаменту пенсійних питань та соціального захисту МВС України оформити та направити до ГУ ПФУ у Волинській області необхідні документи для призначення пенсії за вислугу років відповідно до статті 12 Закону України №2262-ХІІ.

зобов`язання МВС України та його структурного підрозділу Департаменту пенсійних питань та соціального захисту МВС України зарахувати за вислугу років для призначення пенсії за вислугу років відповідно до статті 12 Закону України №2262-ХІІ період часу з 13.08.2014 по 08.09.2014, протягом якого ОСОБА_1 брав участь в антитерористичній операції у строк проходження служби на пільгових умовах-один місяць участі в антитерористичній операції за три місяці служби.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2023 року позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України та його структурного підрозділу - Департаменту пенсійних питань та соціального захисту МВС України щодо не оформлення необхідних документів для призначення пенсії за вислугу років відповідно до статті 12 Закону України №2262-ХІІ. Зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України та його структурний підрозділ - Департамент пенсійних питань та соціального захисту МВС України оформити та направити до ГУ ПФУ у Волинській області необхідні документи для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до статті 12 Закону України №2262-ХІІ. Зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України та його структурний підрозділ - Департамент пенсійних питань та соціального захисту МВС України зарахувати за вислугу років для призначення пенсії за вислугу років, відповідно до статті 12 Закону України №2262-ХІІ період часу з 13.08.2014 по 08.09.2014, протягом якого ОСОБА_1 брав участь в антитерористичній операції, у строк проходження служби на пільгових умовах-один місяць участі в антитерористичній операції за три місяці служби.

Не погодившись із рішенням, вважаючи таке постановленим з порушенням норм матеріального права, його оскаржило Міністерство внутрішніх справ України. Просить скасувати оскаржене рішення 20.02.2023 та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування апеляційних вимог зазначило, що у позивача відсутня необхідна календарна вислуга років для призначення пенсії за вислугу років, відповідно підстави в оформленні та направленні до органу Пенсійного фонду необхідних документів для призначення пенсії за вислугу років згідно ст.12 Закону України №2262-ХІІ відсутні.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому заперечує проти задоволення апеляційної скарги та просить суд залишити рішення суду першої інстанції без змін, з мотивів аналогічних тим, що викладені судом першої інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.

Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, судом було призначено апеляційний розгляд справи в порядку письмового провадження без виклику сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши письмові докази, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що наказом Управління УМВС України у Волинській області №319 о/с від 05.11.2015, заступника начальника управління - начальника відділу розкриття злочинів проти особи, умисних вбивств, злочинів, учинених іноземцями та відносно них, оперативних розробок, незаконним обігом зброї та вибухівки управління карного розшуку УМВС підполковника міліції ОСОБА_1 , згідно з п.10 та 11 розділу XI Закону України «Про Національну поліцію» та відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ звільнено з 06 листопада 2015 року у запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік) за п.64 «г» (через скорочення штатів).

На момент звільнення вислуга років складала 21 рік 02 місяці 05 днів в календарному обчисленні, пільгова вислуга років 28 років 06 місяців 16 днів.

07.11.2022 ОСОБА_1 звернувся до МВС України з приводу оформлення та направлення до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області необхідних документів для встановлення (призначення) пенсії за вислугу років.

Листом Департаменту пенсійних питань та соціального захисту МВС України від 28.11.2022 №К14765/49 позивачу було відмовлено в оформленні та направленні до Пенсійного фонду України необхідних документів для встановлення (призначення) мені пенсії за вислугу років з посиланням на те, що вислуга років в органах внутрішніх справ у календарному обчисленні на день звільнення позивача становить 21 рік 02 місяців 05 днів, а ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» визначає умову призначення пенсії наявність вислуги не менше 22 календарних років та 6 місяців на дату звільнення, відповідно підстави в оформленні та направленні до органу Пенсійного фонду необхідних документів для призначення пенсії за вислугу років відповідно до статті 12 Закону України №2262-ХІІ відсутні.

При цьому в розрахунку вислуги років не врахований період часу з 13.08.2014 по 08.09.2014, коли позивач брав участь в антитерористичній операції і за цей період часу не проведений розрахунок вислуги на пільгових умовах один місяць служби за три місяці.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що виключно органи Пенсійного фонду України уповноважені приймати рішення про призначення або відмову у призначенні пенсії тим категоріям осіб, на яких розповсюджується дія Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». У порушення вимог пункту 12 Порядку №3-1 відповідачем не здійснено оформлення всіх необхідних документів про призначення пенсії позивачу та подання їх у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії, окрім того, позивача з ними не ознайомлено, і не надіслано їх до відповідних органів для прийняття відповідного рішення, а фактично відмовлено позивачу у призначенні пенсії з посиланням на відсутність у останнього календарної вислуги років для призначення пенсії за вислугою років. Оскільки оцінка наявності (відсутності) права у позивача на зазначений вид пенсії, могла бути надана лише органом, який призначає пенсії на підставі документів, в направленні яких відповідачем відмовлено. Отже, спірних правовідносинах відповідач вийшов за межі наданих йому повноважень та по суті вирішив за орган, який призначає пенсії, щодо відсутності у позивача права на призначення пенсії, а відтак - і відсутності необхідності в направленні документів. Крім того, позивач під час проходження служби з 13.08.2014 по 08.09.2014 брав участь у антитерористичній операції. При цьому, зарахування часу проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції, зараховується у трикратному розмірі незалежно від того, який вид пенсії та за яким законом вона призначається. Отже, наявні правові підстави для зарахування до загального трудового стажу для призначення пенсії за віком в кратному розмірі (із розрахунку один місяць служби за три місяці) періоду безпосередньої участі позивача в антитерористичній операції з 13.08.2014 по 08.09.2014.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Згідно вимог ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 17-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ) у разі обчислення пільгового періоду пенсії за наведеним законом, Кабінетом Міністрів України визначено такий порядок у постанові від 17 липня 1992 року № 393 (далі - Постанова № 393) підлягає обов`язковому застосуванню, оскільки саме цією постановою визначено порядок обчислення вислуги років на пільгових умовах.

Зазначення у ст. 12 Закону № 2262-ХІІ терміну «календарна вислуга років» не може виключати можливість пільгового обчислення цієї вислуги років, що визначено Постановою № 393, а тлумачення цієї норми Закону буквально суперечить ст. 17-1 Закону № 2262-ХІІ.

Закон № 2262-ХІІ визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Згідно ст. 1 цього Закону особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Відповідно до п. «а» ст. 12 Закону № 2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям: надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б» - «д» ст. 1 - 2 цього Закону (крім осіб, зазначених у ч. 3 ст. 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: до 30 вересня 2011 року і на день звільнення мають вислугу 20 років і більше; з 1 жовтня 2011 року до 30 вересня 2012 року і на день звільнення мають вислугу 20 календарних років та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2012 року до 30 вересня 2013 року і на день звільнення мають вислугу 21 календарний рік і більше; з 1 жовтня 2013 року до 30 вересня 2014 року і на день звільнення мають вислугу 21 календарний рік та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2014 року до 30 вересня 2015 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки і більше; з 1 жовтня 2015 року до 30 вересня 2016 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2016 року до 30 вересня 2017 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки і більше; з 1 жовтня 2017 року до 30 вересня 2018 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2018 року до 30 вересня 2019 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки і більше; з 1 жовтня 2019 року до 30 вересня 2020 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині другій статті 17 цього Закону (абзац тринадцятий пункту "а" частини першої статті 12 Закону № 2262-XII).

Частиною першою статті 17 Закону № 2262-XII визначено вичерпний перелік видів служби та періодів часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б" - "д" статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом.

Згідно з частиною четвертою статті 17 Закону № 2262-XII при призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення.

Стаття 17-1 цього Закону передбачає, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Кабінетом Міністрів України визначено такий порядок у Постанові № 393.

Абзацом 3 п. 1 Постанови № 393 встановлено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ до вислуги років зараховуються служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду.

Верховний Суд у постановах від 27 березня 2018 року у справі № 295/6301/17, від 27 березня 2020 року у справі № 569/727/17 та інших викладав висновок про те, що задля отримання права на призначення пенсії обов`язковою умовою є наявність саме календарної вислуги років у мінімально визначеному законом розмірі.

Проте, Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у постанові від 03.03.2021 у справі 805/3923/18-а відступив від правових висновків, викладених, зокрема, у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі №725/1959/17, від 27 березня 2018 року у справі №295/6301/17 і з метою приведення судової практики до єдиного тлумачення та застосування норм Закону N 2262-XII у частині призначення пенсії за вислугу років, зробив висновок про те, що основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон №2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

Вказана позиція була також підтримана у постанові Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14 квітня 2021 року у справі №480/4241/18.

У вищезазначеній постанові Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду сформував наступні правові висновки: «В цілях Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів). Для призначення пенсій за вислугу років за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку №393».

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10 листопада 2022 року у справі № 620/6139/20.

Отже, пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою № 393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

У цілях Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів).

Для призначення пенсій за вислугу років за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку №393.

Таким чином, для набуття права на призначення пенсії за вислугу років на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», враховується як календарна, так і пільгова вислуга років в сукупності.

Встановлено, що вислуга років ОСОБА_1 з урахуванням вислуги років на пільгових умовах, становить більше 25 календарних років, що є достатнім для призначення пенсії за вислугу років.

Згідно з п. 1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 30.01.2007 №3-1, заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом №2262-ХІІ та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України через уповноважені структурні підрозділи, зокрема, Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, (далі - Порядок № 3-1).

Відповідно до п. 12 Порядку №3-1 уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії, ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи.

Отже, враховуючи зазначене вище, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для визнання протиправною бездіяльності Міністерства внутрішніх справ України та його структурного підрозділу - Департаменту пенсійних питань та соціального захисту МВС України щодо не оформлення необхідних документів для призначення пенсії за вислугу років відповідно до статті 12 Закону України №2262-ХІІ та зобов`язання Міністерства внутрішніх справ України та його структурний підрозділ - Департамент пенсійних питань та соціального захисту МВС України оформити та направити до ГУ ПФУ у Волинській області необхідні документи для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до статті 12 Закону України №2262-ХІІ.

Щодо не проведення розрахунку вислуги років за період часу з 13.08.2014 по 08.09.2014, коли позивач брав участь в антитерористичній операції, на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Статтею 2 Закону №2232-XII визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Частиною 4 вказаної статті Закону передбачено види військової служби, до яких, зокрема, віднесено й військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період.

За правилами приписів пункту 2.3 розділу 2 Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14 серпня 2014 року №530 (далі - Положення №530), час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції зараховується на пільгових умовах - один місяць служби за три.

Також, Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей , встановлено, що нарахування страхового пенсійного стажу для військовослужбовців учасників антитерористичних операцій за час їх безпосередньої участі в антитерористичній операції має здійснюватися у потрійному розмірі.

Встановлено, що рішенням комісії Міністерства внутрішніх спав України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій працівників органів внутрішніх справ України, прийнятого на підставі довідки про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпечення її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України від 02.02.2015 №3/8-384 підтверджено, що позивач під час проходження служби з 13.08.2014 по 08.09.2014 брав участь у антитерористичній операції.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що наявні правові підстави для зарахування до загального трудового стажу для призначення пенсії за віком в кратному розмірі (із розрахунку один місяць служби за три місяці) періоду безпосередньої участі позивача в антитерористичній операції з 13.08.2014 по 08.09.2014.

За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку про те, що суд першої інстанції вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, при цьому судом були повно і всебічно з`ясовані обставини в адміністративній справі з наданням оцінки аргументам учасників справи, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи ), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Відповідно до ст.139 КАС України, судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2023 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. О. Большакова
судді В. С. Затолочний
В. Я. Качмар