Справа № 300/561/23
Суддя: Тимощук О.Л.
Дата ухвалення: 2023-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" червня 2023 р. справа № 300/561/23

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Тимощук О.Л., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовною заявою ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання до вчинення дій,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі, також - позивач, ОСОБА_1 ) 17.02.2023 звернувся в суд з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, в якій просив:

- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області №49 від 30.09.2022 щодо не зарахування періоду роботи слюсарем з обслуговування бурових в ООО «РуссИнтеграл-Пионер» з 01.01.2010 по 31.12.2011 року до страхового стажу та з 07.02.2007 по 14.09.2020 року до пільгового стажу при обчисленні розміру пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати період роботи слюсарем з обслуговування бурових в ООО «РуссИнтеграл-Пионер» з 01.01.2010 по 31.12.2011 року до страхового стажу, а з 07.02.2007 по 14.09.2020 до пільгового стажу та здійснити перерахунок розміру пенсії.

Ухвалою суду від 21.02.2023 позовну заяву залишено без руху, та надано позивачу десятиденний строк з дня вручення (отримання) копії цієї ухвали для усунення недоліків шляхом:

- приведення у відповідність прохальної частини із обґрунтуванням способу відновлення порушеного права позивача, викладеного в позовній заяві;

- уточнення належного відповідача в цій справі та подання позовної заяви в новій редакції, з додержанням вимог, встановлених статтями 160, 161 КАС України (а.с. 38-40).

У встановлений судом строк недоліки позовної заяви усунуто шляхом подання адміністративного позову в новій редакції, в якому позовні вимоги заявлено до відповідача по справі Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області (надалі, також - відповідач, ГУ ПФУ в Київській області), а саме:

- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Київській області №49 від 30.09.2022 про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах та незарахування періоду роботи слюсарем з обслуговування бурових в ООО «РуссИнтеграл-Пионер» з 01.01.2010 по 31.12.2011 року до страхового стажу, а з 07.02.2007 по 14.09.2020 до пільгового стажу та здійснити перерахунок розміру пенсії;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Київській області призначити пенсію за віком на пільгових умовах з урахуванням висновків суду про включення до загального страхового стажу та пільгового стажу періодів роботи слюсарем з обслуговування бурових в ООО «РуссИнтеграл-Пионер» з 01.01.2010 по 31.12.2011 року до страхового стажу, а з 07.02.2007 по 14.09.2020 до пільгового стажу та здійснити перерахунок розміру пенсії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ГУ ПФУ в Київській області згідно із спірним рішенням №49 від 30.09.2022 протиправно, при розрахунку страхового стажу та пільгового стажу роботи, не зараховано період роботи слюсарем з обслуговування бурових в ООО «РуссИнтеграл-Пионер» з 01.01.2010 по 31.12 2011 через відсутність інформації про сплату внесків в пенсійний фонд російської федерації та періоди з 07.02.2007 по 27.02.2009, з 23.03.2009 по 12.03.2010, з 15.03.2010 по 10.11.2010, з 03.03.2011 по 11.01.2013, з 15.01.2013 по 14.09.2020, оскільки в довідках від 02.03.2021 №111, 112, 113, 114, 115 не вказано яким державним органом затверджені Списки на пільгове пенсійне забезпечення, а для зарахування періодів з 07.02.2007 по 27.02.2009, з 23.03.2009 по 12.03.2010, з 15.03.2010 по 10.11.2010, з 03.03.2011 по 11.01.2013, з 15.01.2013 по 14.09.2020 необхідно надати довідки із зазначенням документу, яким затверджено право на пільгове пенсійне забезпечення. З такою позицією відповідача ОСОБА_1 не погоджується, оскільки подані ним довідки містять всю інформацію, необхідну для підтвердження пільгового стажу роботи, а з його заробітної плати здійснювалося відрахування страхових внесків. Наведене є підставою для зарахування спірних періодів роботи до пільгового та страхового стажу та призначення пенсії за віком на пільгових умовах. З метою захисту порушеного права, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15.03.2023 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в порядку, визначеному статтею 262 КАС України (том 1, а.с.50-52).

Пунктом 2 резолютивної частини ухвали залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (надалі, також - третя особа, ГУ ПФУ в Івано-Франківській області).

Також пунктом 4 резолютивної частини цієї ухвали витребувано у відповідача належним чином засвідчені копії всіх документів позивача, на підставі яких прийнято оскаржуване рішення за №49 від 30.09.2022 та вичерпне обґрунтування з посиланням на відповідні докази причин (підстав) не включення до загального страхового періоду роботи позивача в ООО «РуссИнтеграл-Пионер» з 01.01.2010 по 31.12.2011 та пільгового стажу за періоди роботи з 01.01.2010 по 31.12.2011, з 07.02.2007 по 27.02.2009, з 23.03.2009 по 12.03.2010, з 15.03.2010 по 10.11.2010, з 03.03.2011 по 11.01.2013, з 15.01.2013 по 14.09.2020.

ГУ ПФУ в Івано-Франківській області скористалося правом подання пояснень щодо позову, які надійшли на адресу суду 31.03.2023 (том 1, а.с. 57-60). У поданих поясненнях представник третьої особи вказала на необхідність підтвердження пільгового стажу роботи уточнюючими довідками. Також звернула увагу, що на підтвердження оспорюваних періодів роботи позивачем надано копії довідок про заробітну плату від 27.09.2017 за №390, №391, які містять відомості про фактичну суму заробітної плати позивача, при цьому вказується про те, що відрахування сплати внесків не проводилось. На підставі наведеного, просила відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Також ГУ ПФУ в Івано-Франківській області долучено до матеріалів справи копії документів, на підставі яких прийнято оскаржуване рішення (том 1, а.с. 64-177).

ГУ ПФУ в Київській області скористалося правом подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 13.04.2023 (том 1, а.с. 179-183). Так, у відзиві представник відповідача вказав, що відповідно до частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 29 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах. Представник відповідача зауважив, що відповідно до листа Государственного учреждения Главного Управления Пенсионного фонда российськой федерации №4 по г. Мосве и Московской области від 01.02.2022 №304/1502/86 за 2010-2011 роки підприємство ООО «РуссИнтеграл-Пионер» відомості про сплату страхових внесків не подавало. Також зауважив, що у довідках від 02.03.2021 №111, 112, 113, 114, 115 відсутні посилання безпосередньо якими нормативно-правовими актами, підприємствами, організаціями чи установами затверджено вид робіт позивача як таких, що відносяться до шкідливих та небезпечних, що дає право на пільгову пенсію. У зв`язку з вищевикладеним прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Додатково вказав на помилковість обраного позивачем способу захисту порушеного права, оскільки підрахунок стажу та віку, що дають право на пенсію, належить до виключної компетенції територіальних органів Пенсійного фонду. Перебирання судом повноважень щодо призначення пенсії є формою втручання в дискреційні повноваження управління та виходить за межі завдань адміністративного судочинства. Зважаючи на викладене, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

На виконання вимог ухвали суду про відкриття провадження представником відповідача надано копії документів позивача, на підставі яких прийнято спірне рішення (том 1, а.с. 202 - том 2 а.с. 58).

Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 262 КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, встановив такі обставини.

Відповідно до записів трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_1 від 11.05.1984 (том 1, а.с. 66-79) позивач, серед іншого, з 07.02.2007 по 27.02.2009, з 23.03.2009 по 12.03.2010, з 15.03.2010 по 10.11.2010, з 03.03.2011 по 11.01.2013, з 15.01.2013 по 14.09.2020 працював слюсарем по обслуговуванню бурових п`ятого розряду вахтовим методом в ООО «РоссИнтеграл Западно-Сибирская Нефтяная Буровая Компания «Пионер» (з 27.11.2015 перейменовано в ООО «РуссИнтеграл-Пионер»).

Із метою призначення пенсії за віком по Списку №2, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 22.09.2022 звернувся до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області із заявою про призначення пенсії (том 1, а.с. 232-233).

Заяву позивача про призначення пенсії за принципом екстериторіальності передано на розгляд в ГУ ПФУ в Київській області, яке за результатами розгляду документів, доданих до заяви прийняло рішення №49 від 30.09.2022 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу, визначеного частиною 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (том 1, а.с. 43-44). Відповідачем не було зараховано до страхового стажу період роботи з 01.01.2010 по 31.12.2011 через відсутність інформації про сплату внесків в пенсійний фонд російської федерації та періоди з 07.02.2007 по 27.02.2009, з 23.03.2009 по 12.03.2010, з 15.03.2010 по 10.11.2010, з 03.03.2011 по 11.01.2013, з 15.01.2013 по 14.09.2020, оскільки в довідках від 02.03.2021 №111, 112, 113, 114, 115 ООО «РуссИнтеграл-Пионер» не вказано, яким державним органом затверджені Списки на пільгове пенсійне забезпечення, а для зарахування таких періодів необхідно надати довідки із зазначенням документу, яким затверджено право на пільгове пенсійне забезпечення.

Листом №0900-0214-8/33882 від 03.10.2022 ГУ ПФУ в Івано-Франківській області надіслало позивачу рішення про відмову в призначенні пенсії №49 від 30.09.2022 (том 1, а.с. 80).

Не погоджуючись із прийнятим рішенням про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, з метою захисту свого права, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд керується приписами Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України, а також бере до уваги положення законів та підзаконних нормативно-правових актів у відповідних редакціях, чинних на момент виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється Законом України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII від 05.11.1991 (надалі, також - Закон №1788-ХІІ) та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 (надалі, також - Закон №1058-IV).

Так, відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років у чоловіків і не менше 24 років у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону, зокрема, чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону №1058-IV особам, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Згідно з пунктом "б" частини 1 статті 13 Закону №1788-XII (в редакції до внесення змін Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року №213-VIII, які рішенням Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/200 визнанні неконституційними) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

Статтею 62 Закону №1788-XII передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до рішення ГУ ПФУ в Київській області №49 від 30.09.2022, відповідачем визнається страховий стаж позивача 31 рік 03 місяці 09 днів, у тому числі, 09 місяців 14 днів - пільговий стаж за Списком №2, що є недостатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 2 статті 114 Закону №1058.

За змістом рішення ГУ ПФУ в Київській області №49 від 30.09.2022 встановлено, що не було зараховано до страхового стажу період роботи слюсарем з обслуговування бурових в ООО «РуссИнтеграл-Пионер» з 01.01.2010 по 31.12 2011 через відсутність інформації про сплату внесків в пенсійний фонд російської федерації. Також відповідачем не зараховано до пільгового стажу періоди роботи з 07.02.2007 по 27.02.2009, з 23.03.2009 по 12.03.2010, з 15.03.2010 по 10.11.2010, з 03.03.2011 по 11.01.2013, з 15.01.2013 по 14.09.2020, оскільки в довідках від 02.03.2021 №111, 112, 113, 114, 115 не вказано яким державним органом затверджені Списки на пільгове пенсійне забезпечення. При цьому, зазначено, що для зарахування періодів з 07.02.2007 по 27.02.2009, з 23.03.2009 по 12.03.2010, з 15.03.2010 по 10.11.2010, з 03.03.2011 по 11.01.2013, з 15.01.2013 по 14.09.2020 необхідно надати довідки із зазначенням документу, яким затверджено право на пільгове пенсійне забезпечення.

Таким чином, відповідач, обґрунтовуючи відсутність у позивача права на зарахування спірних періодів до загального страхового або пільгового стажу посилався на відсутність інформації про сплату внесків в пенсійний фонд російської федерації та незазначення у пільгових довідках державного органу, яким затверджено Списки на пільгове пенсійне забезпечення.

Надаючи оцінку таким мотивам відповідачів, суд звертає увагу на таке.

У частині відсутності підстав для зарахування до пільгового стажу спірних періодів роботи позивача через незазначення у пільгових довідках державного органу, яким затверджено Списки на пільгове пенсійне забезпечення, суд зазначає.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерством праці та соціальної політики від 18.11.2005 №383 (надалі, також - Порядок №383) визначено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

Також, пунктом 10 Порядку №383 передбачено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку №637.

Як зазначено вище, статтею 62 Закон №1788-ХІІ визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Аналогічне положення міститься у Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджене Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (надалі, також - Порядок №637), відповідно до пунктів 1 та 2 якого основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з пунктом 20 Порядку №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Таким чином, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки або відсутності у ній необхідних записів, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі №234/13910/17, від 07 березня 2018 року у справі № 233/2084/17 та від 25 квітня 2019 року у справі № 159/4178/16-а.

Відповідно до вимог статті 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, яка підписана та набрала чинності 13.03.1992 та була чинною на момент прийняття відповідачем 2 спірного рішення, пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць даної угоди та членів їх сімей проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають.

Статтею 6 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення було встановлено, що призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання.

Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.

Разом з цим, відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29.11.2022 №1328 "Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення", яка набрала чинності 02.12.2022, Кабінет Міністрів України постановив вийти з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13 березня 1992 р. у м. Москві.

Однак на момент прийняття спірного рішення зазначена угода була чинною, а її норми підлягали застосуванню відповідачем при оцінці права позивача на отримання пенсії за віком на пільгових умовах.

Також, згідно з абзацами 2, 3 статті 6 Угоди між Урядом України і урядом російської федерації "Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і росії, які працюють за межами кордонів своїх країн" від 14.01.1993, трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.

Отже, наведені положення вказаних Угод передбачають, що стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються при встановленні права на пенсію і її обчисленні. При цьому, обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність, а пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають.

Для вирішення питання про призначення пільгової пенсії позивачем, серед іншого, подавалися попередньо із заявою від 30.06.2021 довідки №111, 112, 113, 114, 115, видані 02.03.2021 ООО «РуссИнтеграл-Пионер» (том 1, а.с. 170-171, 172) про роботу у даному підприємстві, яке знаходиться на території російської федерації.

Так, довідками від 02.03.2021 №111, 112, 113, 114, 115 підтверджено періоди роботи ОСОБА_1 з 07.02.2007 по 27.02.2009, з 23.03.2009 по 12.03.2010, з 15.03.2010 по 10.11.2010, з 03.03.2011 по 11.01.2013, з 15.01.2013 по 14.09.2020, відповідно, в ООО «РуссИнтеграл-Пионер» на посаді слюсаря з обслуговування бурових 5 розряду. Також зазначено, що робота в ООО «РуссИнтеграл-Пионер» була оснивним місцем роботи, а також те, що робота слюсаря з обслуговування бурових 5 розряду відноситься до шкідливих та небезпечних, що передбачено списком №2, розділом 12, підрозділом 1, пунктом 2130100а-18497. Також, визначено тривалість набутого стажу, що дає право на дострокове призначення пенсії відповідно до статті 28 пункту 1 Закону російської федерації «О страховых пенсиях» №400-Фз від 18.12.2013. Зазначені довідки видані на підставі наказів по особовому складу, наказів про відпустки, особової картки працівника форми Т-2, табелю обліку робочого часу, виробничо-технологічної інструкції, особових рахунків, штатного розпису (том 1, а.с. 31, 32, 33, 34, 35).

Таким чином, зазначені довідки підтверджують стаж роботи позивача зі шкідливими і важкими умовами праці у період з 07.02.2007 по 27.02.2009, з 23.03.2009 по 12.03.2010, з 15.03.2010 по 10.11.2010, з 03.03.2011 по 11.01.2013, з 15.01.2013 по 14.09.2020.

Окрім цього, суд зазначає, що у зв`язку з прийняттям федерального закону від 28.12.2013 року №426-ФЗ «Про спеціальну оцінку умов праці» на зміну атестації робочих місць прийшла спеціальна оцінка. Спеціальна оцінка є єдиним комплексом послідовних заходів по ідентифікації шкідливих та (або) небезпечних умов виробничої сфери і трудового процесу і оцінка рівня їх впливу на працівника з урахуванням відмінностей їх фактичних значень від встановлених нормативів умов праці і застосування засобів індивідуальної і колективного захисту працівників. Спеціальна оцінка проводиться раз на п`ять років.

У спірних правовідносинах, позивачем подавалися пенсійному органу карта №159 від 21.04.2015 та карта №173/64/20 від 14.05.2020 спеціальної оцінки умов праці за посадою слюсар по обслуговуванню бурових, якою передбачено гарантії та компенсації належні працівнику, зайнятому на даному робочому місці, до яких, серед інших, належить і право на дострокове призначення пенсії. Також у зазначеній карті, яка є аналогом атестації робочих місць, міститься посилання на віднесення посади слюсаря з обслуговування бурових до Списку №2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СССР від 26.01.14991 №10 (вид виробництва: «XII. Бурение, добыча и переработка нефти, газа и газового конденсата, переработка угля и сланца», вид робіт: « 1. Бурение», позиція 2130100а-18497) та Списку №2, затвердженого постановою правління рф від 16.07.2014 №665 (позиція 2130100а-18497) (том 1, а.с. 133-136, 139-141).

Пунктом 2.14 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 №110 (наділі, також - Інструкція №58), встановлено, що у графі 3 розділу "Відомості про роботу" як заголовок пишеться повне найменування підприємства. Під цим заголовком у графі 1 ставиться порядковий номер запису, що вноситься, у графі 2 зазначається дата прийняття на роботу. У графі 3 трудової книжки "Відомості про роботу" пишеться: "прийнятий або призначений до такого-то цеху, відділу, підрозділу, на дільницю, виробництво" із зазначенням його конкретного найменування, а також роботи, професії або посади і присвоєного розряду. Записи про найменування роботи, професії або посади на яку прийнятий працівник, виконуються для робітників та службовців відповідно до найменування професій і посад, зазначених у "Класифікаторі професій".

Відповідно до записів трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_1 від 11.05.1984 (том 1, а.с. 66-79) позивач, серед іншого, з 07.02.2007 по 27.02.2009, з 23.03.2009 по 12.03.2010, з 15.03.2010 по 10.11.2010, з 03.03.2011 по 11.01.2013, з 15.01.2013 по 14.09.2020 працював слюсарем по обслуговуванню бурових п`ятого розряду вахтовим методом в ООО «РоссИнтеграл Западно-Сибирская Нефтяная Буровая Компания «Пионер» (з 27.11.2015 перейменовано в ООО «РуссИнтеграл-Пионер»).

Трудова книжка позивача заповнена у відповідності до вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників та містить всі необхідні записи, які дають можливість встановити дату прийняття та звільнення з роботи, місце роботи та накази, на підставі яких ОСОБА_1 був прийнятий на таку роботу, а також посади, на яких працював позивач.

Водночас, незазначення у довідках від 02.03.2021 №111, 112, 113, 114, 115 державного органу, яким затверджено Списки на пільгове пенсійне забезпечення не може бути підставою для незарарахування відповідних періодів роботи до пільгового стажу, оскільки такі списки є частиною законодавства (у спірному випадку - законодавства російської федерації) та наявні у відкритому доступі, а незазначення органу затвердження у довідці не може свідчити про недійсність такої довідки. Окрім цього, працівник не може нести відповідальність за зміст документів, виданих роботодавцем.

Таким чином, вимоги відповідача щодо необхідності подання позивачем пільгових довідок із зазначенням документів, якими затверджено право на пільгове пенсійне забезпечення для зарахування спірних роботи, є безпідставними.

Окрім цього, отримання позивачем на теперішній момент інших уточнюючих довідок відповідної форми та змісту про пільговий період роботи з 07.02.2007 по 27.02.2009, з 23.03.2009 по 12.03.2010, з 15.03.2010 по 10.11.2010, з 03.03.2011 по 11.01.2013, з 15.01.2013 по 14.09.2020 в ООО «РуссИнтеграл-Пионер» є неможливим з огляду на те, що 24 лютого 2022 року у відповідь на акт збройної агресії російської федерації проти України, Україна заявила про розрив дипломатичних відносин з росією без розриву консульських відносин, відповідно до статті 2 Віденської конвенції про консульські зносини 1963 року.

При цьому, неможливість отримання інших пільгових довідок із незалежних від позивача причин не може слугувати підставою для відмови у зарахування періодів роботи до пільгового стажу за наявності інших підтверджуючих доказів.

Таким чином, відповідачем протиправно не враховано до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 07.02.2007 по 27.02.2009, з 23.03.2009 по 12.03.2010, з 15.03.2010 по 10.11.2010, з 03.03.2011 по 11.01.2013, з 15.01.2013 по 14.09.2020 в ООО «РуссИнтеграл-Пионер».

Надаючи оцінку доводам відповідача щодо відсутності підстав для зарахування періоду роботи позивача з 01.01.2010 по 31.12.2011 в ООО «РуссИнтеграл-Пионер» до страхового стажу, оскільки відсутня інформація про сплату страхових внесків в пенсійний фонд російської федерації, суд зазначає таке.

Право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг регламентовано положеннями статті 8 Закону № 1058-ІV.

Статтею 1 Закону № 1058-ІV визначено, що страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, яке діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (пункт 1 частини 1 статті 24 Закону №1058-ІV).

За змістом частин 1, 10, 12 статті 20 Закону №1058-ІV, страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків із сум, виражених в іноземній валюті, здійснюється шляхом перерахування зазначених сум у національну валюту України за курсом валют, установленим Національним банком України на день обчислення страхових внесків.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до частини 16 статті 106 Закону №1058-ІV виконавчі органи Пенсійного фонду накладають на посадових осіб, які вчинили правопорушення, адміністративні стягнення у разі, зокрема, несплати або несвоєчасної сплати страхових внесків, у тому числі авансових платежів; ухилення від взяття на облік або несвоєчасне подання заяви про взяття на облік страхувальника як платника страхових внесків.

Отже, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несплату, несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків, законом покладено на страхувальника, який здійснив нарахування цього внеску та утримання його із заробітної плати позивача.

Такі вимоги визначені і в національному законодавстві російської федерації.

Частиною 2 статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до пунктів 21, 24 рішення у справі "Федоренко проти України" (№ 25921/02) Європейський суд з прав людини, здійснюючи прецедентне тлумачення статті 1 Першого Протоколу до Конвенції сформулював правову позицію про те, що право власності може бути "існуючим майном" або "виправданими очікуваннями" щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи "законними сподіваннями" отримання права власності. Аналогічна правова позиція сформульована Європейським судом з прав людини і в справі Стреч проти Сполучного Королівства ("STRETCH v. THE UNITED KINGDOM " № 44277/98).

У межах вироблених Європейським судом з прав людини підходів до тлумачення поняття "майно", а саме в контексті статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, це поняття охоплює як "наявне майно", так і активи включаючи право вимоги, з посиланням на які заявник може стверджувати, що він має принаймні законні очікування стосовно ефективного здійснення свого "права власності" (пункт 74 рішення Європейського суду з прав людини "Фон Мальтцан та інші проти Німеччини"). Суд робить висновок, що певні законні очікування заявників підлягають правовому захисту, та формує позицію для інтерпретації вимоги як такої, що вона може вважатися "активом": вона повинна мати обґрунтовану законну підставу, якою, зокрема є чинна норма закону, тобто встановлена законом норма щодо виплат (пенсійних, заробітної плати, винагороди, допомоги) на момент дії цієї норми є "активом", на який може розраховувати громадянин як на свою власність ("MALTZAN (FREIHERR VON) AND OTHERS v. GERMANY " № 71916/01, 71917/01 та 10260/02).

Суд зазначає, що першим і найголовнішим правилом статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету "в інтересах суспільства". Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено "справедливий баланс" між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар (див., серед багатьох інших джерел, рішення у справі "Колишній Король Греції та інші проти Греції" (Former King of Greece and Others v. Greece) [ВП], заява № 25701/94, пп. 79 та 82, ЄСПЛ 2000-XII).

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати заявникові такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органу розглядати по їх суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань.

Суд вказав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом. Стаття 13 Конвенції вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Відповідно до абзацу 3 статті 3 федерального закону "Про трудові пенсії в російській федерації" від 17.12.2001 р № 173-ФЗ, іноземні громадяни та особи без громадянства, які постійно проживають в російській федерації, мають право на трудову пенсію нарівні з громадянами російської федерації, за винятком випадків, встановлених федеральним законом або міжнародним договором російської федерації.

Федеральним законом "Про внесення змін в окремі законодавчі акти російської федерації з питань встановлення тарифів страхових внесків в державні позабюджетні фонди" від 03.12.2011 №379-ФЗ внесено зміни в статтю 7 федерального закону "Про обов`язкове пенсійне страхування в російській федерації" №167-ФЗ від 15.11.2001, відповідно до яких, застрахованими особами є особи, на яких поширюється обов`язкове пенсійне страхування відповідно до цього закону.

При цьому, статтею 9 даного федерального закону передбачено, що він вступає в силу з 01.01.2012.

Таким чином, обов`язок реєстрації в системі обов`язкового пенсійного страхування іноземних громадян і осіб без громадянства, та відповідно, сплати за них страхових внесків на фінансування страхової частини трудової пенсії в бюджет Пенсійного фонду російської федерації виник з 01.01.2012.

Натомість, відсутність інформації про сплату страхових внесків за певні періоди роботи жодним чином не підтверджує несплату таких внесків.

Також суд повторно наголошує, що усі періоди роботи позивача відображені в трудовій книжці, записи в якій оформлені належним чином, жодних виправлень, закреслень тощо, не містять. При цьому, відповідач не ставить під сумнів достовірність та точність внесених до трудової книжки записів про спірні періоди роботи позивача.

Водночас, суд звертає увагу на принцип пропорційності, який вимагає співрозмірного обмеження прав і свобод людини для досягнення публічних цілей - органи влади, зокрема, не можуть покладати на громадян зобов`язання, що перевищують межі необхідності, які випливають із публічного інтересу, для досягнення цілей, які прагнуть досягнути за допомогою застосовуваної міри (або дій владних органів). Вказаний принцип передбачає наявність розумного співвідношення між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе індивідуальний і надмірний тягар.

Так, незарахування до страхового стажу періодів роботи особи з підстав непідтвердження сплати страхових внесків є протиправним, оскільки покладає на пенсіонера надмірний індивідуальний тягар. Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду: від 27 березня 2018 року, справа № 208/6680/16-а; від 24 травня 2018 року, справа № 490/12392/16-а; від 20 березня 2019 року, справа № 688/947/17; від 9 вересня 2019 року, справа №242/5448/16-а; від 31 жовтня 2019 року, справа № 235/7373/16.

Таким чином, відповідачем протиправно не зараховано ОСОБА_1 до страхового стажу період роботи слюсарем з обслуговування бурових в ООО «РуссИнтеграл-Пионер» з 01.01.2010 по 12.03.2010, з 15.03.2010 по 10.11.2010, з 03.03.2011 по 31.12.2011.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що рішення відповідача №49 від 30.09.2022, яким позивачу відмовлено у зарахуванні до страхового та пільгового стажу спірних періодів роботи, є протиправним, а тому суд вважає позовну вимогу про визнання протиправним та скасування такого рішення обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Що стосується позовної вимоги про зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 із врахуванням до загального страхового стажу періоду роботи слюсарем з обслуговування бурових в ООО «РуссИнтеграл-Пионер» з 01.01.2010 по 31.12.2011, а з 07.02.2007 по 14.09.2020 до пільгового стажу та здійснити перерахунок розміру пенсії, суд зазначає таке.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

При цьому, адміністративний суд з урахуванням фактичних обставин зобов`язаний здійснити ефективний захист порушених прав, а не лише констатувати факт наявності неправомірних дій. Для цього адміністративний суд наділений відповідними повноваженнями, зокрема, частиною 4 статті 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Аналіз зазначених норм у їх взаємозв`язку зі статтями 2, 5 КАС України свідчить про те, що такі повноваження суд реалізує у разі встановленого факту порушення прав, свобод чи інтересів позивача, що зумовлює необхідність їх відновлення належним способом у тій мірі, у якій вони порушені. Зміст вимог адміністративного позову, як і, відповідно, зміст постанови, має виходити з потреби захисту саме порушених прав, свобод та інтересів у цій сфері.

Розглядаючи питання зобов`язання призначення пенсії, суд повинен перевірити усі умови, за яких відповідач зобов`язаний таку пенсію призначити.

Так, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України та відповідно до копії паспорта серії НОМЕР_2 , виданого 21.10.2010, досягнув 55-ти річного віку 31.03.2021 (том 1, а.с. 10-11).

Щодо наявності необхідного страхового стажу позивача, то безспірним є 31 рік 03 місяці 09 днів, що є достатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 2 статті 114 Закону №1058-ІV.

Окрім цього, до страхового стажу зарахуванню підлягають спірні періоди в ООО «РуссИнтеграл-Пионер» з 01.01.2010 по 12.03.2010, з 15.03.2010 по 10.11.2010, з 03.03.2011 по 31.12.2011.

Також відповідачем визнається пільговий стаж позивача, який становить 09 місяців 14 днів.

Окрім цього, до пільгового стажу підлягають зарахуванню періоди роботи з 07.02.2007 по 27.02.2009, з 23.03.2009 по 12.03.2010, з 15.03.2010 по 10.11.2010, з 03.03.2011 по 11.01.2013, з 15.01.2013 по 14.09.2020, що становить 13 років 02 місяці 16 днів, які безпідставно не зараховані відповідачем.

Зважаючи на вищевикладене, наявний пільговий стаж роботи відповідає вимогам, необхідним для призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону №1058-ІV.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 45 Закону №1058-ІV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім випадку, коли пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Таким чином, оскільки підставою звернення до суду з цим позовом було рішення №49 від 30.09.2022, прийняте відповідачем за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 22.09.2022, яка була подана після спливу тримісячного терміну з дня досягнення пенсійного віку, суд приходить до переконання, що відповідача необхідно зобов`язати призначити пенсію за віком з 22.09.2022, тобто з дня звернення за пенсією.

Водночас суд вважає безпідставними вимоги позивача, викладені у прохальній частині позовної заяви, стосовно зобов`язання відповідача здійснити перерахунок розміру пенсії.

Ключовим правовим питанням у справі, щодо якого фактично виник спір, є право позивача на призначення пільгової пенсії, а тому питання щодо визначення її розміру є похідними і повинно вирішуватись після прийняття рішення про призначення пенсії.

Зважаючи на викладене, вимога позивача про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок розміру пенсії не підлягає задоволенню.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає, що відповідно до частини 3 статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Наявною в матеріалах справи квитанцією №N1FZV3484M від 15.02.2023 підтверджується сплата позивачем судового збору у розмірі 1073,60 грн (а.с. 1).

Доказів понесення сторонами будь-яких інших витрат, пов`язаних з розглядом справи суду не надано, відтак підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача частина сплаченої ним суми судового збору в розмірі 536,80 грн, що пропорційно до задоволених позовних вимог.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області №49 від 30.09.2022 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області призначити ОСОБА_1 з 22.09.2022 пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, із зарахуванням до страхового стажу періодів роботи з 01.01.2010 по 12.03.2010, з 15.03.2010 по 10.11.2010, з 03.03.2011 по 31.12.2011 та до пільгового стажу періодів з 07.02.2007 по 27.02.2009, з 23.03.2009 по 12.03.2010, з 15.03.2010 по 10.11.2010, з 03.03.2011 по 11.01.2013, з 15.01.2013 по 14.09.2020.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області (код ЄДРПОУ - 22933548) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 ;

відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області, адреса: вул. А.Саєнка, 10, м. Фастів, Київська обл., 08500, код ЄДРПОУ - 22933548;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, адреса: вул. Січових Стрільців, буд. 15, м. Івано-Франківськ, 76018, код ЄДРПОУ - 20551088.

Суддя /підпис/ Тимощук О.Л.