Справа № 285/1058/23
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2023-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/1058/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Літвин О.О.

Суддя-доповідач - Шидловський В.Б.

13 червня 2023 року

м.Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Шидловського В.Б.

суддів: Боровицького О. А. Курка О. П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 03 травня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанов в справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

у лютому 2023 року позивач - ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просила скасувати постанови про накладення на неї адміністративних стягнень: серії АА №00004468 від 31.01.2023, серії АА №00004389 від 31.01.2023, АА №00004463 від 31.01.2023 та АА №00004572 від 01.02.2023.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач є директором приватного підприємства "Бісквіто-Мілк", у власності якого знаходиться вантажний транспортний засіб MAN TGS 18.420, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що використовується в господарській діяльності для перевезення молока. Так, 12, 15, 20 грудня 2022 року даний автомобіль здійснював рейси із Житомира до Крижопіля з допустимою масою вантажу (брутто) без перевантаження.

Підставою притягнення її до адміністративної відповідальності було допущення руху транспортного засобу з перевищенням нормативних параметрів, з чим не згодна, оскільки відповідачем не зазначено в постановах: приналежність транспортного засобу, його параметри (масу, ширину, висоту, довжину тощо), посаду його власника, вимірювання відстані між осями автомобіля, базових числових показників, взятих до розрахунку. Зазначає, що факт скоєння адміністративного правопорушення не підтверджено належними доказами (технічного засобу, яким зафіксовано порушення, взагалі не існує на автошляхах України), відповідачем двічі притягнуто її до відповідальності та з порушенням процедури, зокрема без її участі формально винесено рішення.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 03 травня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору.

Відповідач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу, що в силу вимог ч.4 ст.304 КАС України не перешкоджає розгляду справи.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05 червня 2023 року розгляд справи призначено в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції прийшов до переконання, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з огляду на таке.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.132-1 КУпАП, є допуск руху автомобіля із перевищенням нормативних параметрів, визначених п.22.5 ПДР. Рух вантажних двовісних автомобілів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують навантаження на вісь: від 1,3 до 1,8 метра при неспарених колесах 18 тонн для автомобільних доріг державного значення, а також 10.5 тон для автомобільних доріг місцевого значення.

Так, у постанові серії АА №00004468 від 31.01.2023 на автомобільній дорозі М-21 Виступовичі-Житомир-Могилів-Подільський, км 247+432, 15.12.2022 об 11:46 год., загальна маса транспортного засобу MAN TGS 18.420 ДНЗ НОМЕР_1 перевищує на 22,04% (3,967 тон) при дозволеній максимальній фактичній масі 18 тон, навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 14,496 % (1,667 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11,5 тон. На позивача було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 34000 грн.

У постанові серії АА №00004389 від 31.01.2023 на автомобільній дорозі М-21 Виступовичі-Житомир-Могилів-Подільський, км 247+432, 12.12.2022 об 11:52 год., загальна маса транспортного засобу MAN TGS 18.420 ДНЗ НОМЕР_1 перевищує на 22,99% (4,138 тон) при дозволеній максимальній фактичній масі 18 тон, навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 15,153 % (1,743 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11,5 тон. На позивача було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 34000 грн.

У постанові серії АА №00004463 від 31.01.2023 на автомобільній дорозі М-06 Київ-Чоп, км 246+008, 15.12.2022 о 09:19 год., загальна маса транспортного засобу MAN TGS 18.420 ДНЗ НОМЕР_1 перевищує на 16,93% (3,047 тон) при дозволеній максимальній фактичній масі 18 тон, навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 6,936 % (0,798 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11,5 тон. На позивача було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 34000 грн.

У постанові серії АА №00004572 від 01.02.2023 на автомобільній дорозі М-06 Київ-Чоп, км 246+008, 20.12.2022 о 09:28 год., загальна маса транспортного засобу MAN TGS 18.420 ДНЗ НОМЕР_1 перевищує на 14,26% (2,567 тон) при дозволеній максимальній фактичній масі 18 тон. На позивача було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн.

З виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських слідує, що Савчук з 10.12.2010 є керівником Підприємства, одним із видів діяльності якого є вантажний автомобільний транспорт КВЕД 49.41, та якому належить вантажний транспортний засіб MAN TGS 18.420, реєстраційний номер НОМЕР_1 , маса без навантаження якого 10410 кг, повна маса 20500 кг.

Вважаючи винесенні постанови протиправними, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що факт вчинення позивачем адміністративних правопорушень підтверджується матеріалами системи автоматичної фіксації зважування. Габаритно-ваговий контроль проводився у пунктах автоматичного комплексу габаритно-вагового контролю, який розміщений на автомобільній дорозі М-21 Виступовичі-Житомир-Могилів-Подільський, км 247+432, М-06 Київ-Чоп, км 246+008. При цьому, посадовими особами Укртрансбезпеки використовувалось вимірювальне обладнання автоматичного пункту прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів в русі типу ІТС "Автоматизована система зважування ТЗ в русі (WIM)". Представником відповідача було надано сертифікати відповідності та перевірки типу №UA.TR00176-20 від 17.06.2021 приладу автоматичного для зважування дорожніх транспортних засобів у русі, позначення типу WIM, чинний до 16.06.2030, який відповідає вимогам ДСТУ OIML R 134-1:2010. З урахуванням наведеного, зафіксована технічним засобом інформація про перевищення вказаним автомобілем нормативних параметрів, зазначених у пункті 22.5 ПДР України, у розумінні статті 251 КУпАП, є належним доказом підтвердження вчинення адміністративного правопорушення, а відтак оскаржувані постанови винесено правомірно.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та висновкам суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Так, ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу вимог ст.14 Закону України від 30.06.1993 №3353-XII "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. Частиною другою статті 29 цього Закону встановлено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Положеннями ст.33 Закону України "Про автомобільні дороги" передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно із ч.4 ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт" у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

У свою чергу, згідно із пунктом 16 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 198 від 30 березня 1994 року, перевезення великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об`єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначені окремими актами законодавства.

Колегія суддів приймає до уваги ту обставину, що в матеріалах справи відсутній відповідний дозвіл на участь у дорожньому русі транспортного засобу, який належить приватному підприємству "Бісквіто-Мілк", директором якого є позивач.

За змістом п.п.3 п.2 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, № 879 від 27.06.2007, великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.

Положеннями п. 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Відповідно до п.1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103 (далі - Положення №103) Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Згідно п.п.1 п.4 Положення № 103 одним з основних завдань Укртрансбезпеки є реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування (далі - автомобільний транспорт), міському електричному, залізничному транспорті.

Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів у зонах габаритно-вагового контролю та стягнення, у тому числі в судовому порядку, плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування з транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (підпункти 15, 27 пункту 5 Положення).

Тобто саме на Укртрансбезпеку покладені повноваження щодо реалізації державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування.

Частиною 2 ст.132-1 КУпАП передбачено відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Відповідно до п.п.2, 16 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 № 1174, посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли, тобто упорядковану сукупність відомостей про транспортний засіб; відповідальну особу, визначену статтею 14-3 КУпАП; наявність/відсутність документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, або дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні; метадані, сформовані автоматичним пунктом.

За змістом ч.1 ст.14-3 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені, зокрема, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Тобто, під час розгляду справи посадова особа Укртрансбезпеки використовує, зокрема, відомості з Єдиного державного реєстру транспортних засобів.

Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначений Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженого постановою КМУ від 27.12.2019 №1174 (далі - Порядок № 1174).

Так, відповідно до п.17 Порядку № 1174 у постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.

Автоматичний пункт може забезпечувати: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу; визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу; вимірювання габаритів транспортного засобу; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу); фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей); первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно-телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування; автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи (п. 12 Порядку № 1174).

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги на предмет подання відповідачем відзиву на апеляційну скаргу з порушенням строку, визначеного судом, колегія суддів враховує наступне.

З матеріалів справи слідує, що ухвалою суду від 28 лютого 2023 року відкрито провадження у справі та надано відповідачу строк протягом 15 днів з моменту вручення даної ухвали надати відзив на позовну заяву.

Так, відповідачем подано клопотання від 01.03.2023, в якому повідомлялося про те, що станом на дату подання даного клопотання ним не отримано копії ухвали про відкриття провадження у справи та копії позовної заяви (а.с. 32-34).

11.04.2023 до суду першої інстанції надійшов відзив на позовну заяву від відповідача, який був поданий засобами поштового зв`язку 07.04.2023 і в останньому відповідач вказував на дотримання строку на його подання, оскільки копію позовної заяви було отримано лише 23.03.2023.

Суд апеляційної інстанції враховує, що у матеріалах справи відсутні належні докази того, що відповідач отримав ухвалу про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви раніше, ніж 23.03.2023, а відтак доводи апеляційної скарги про подання відзиву на позовну заяву з порушенням визначеного строку, що мало бути розцінено судом першої інстанції як визнання позову є безпідставними, у зв`язку із чим наслідки, передбачені ч. 4 ст. 159 КАС України не можуть бути застосовані в даному випадку.

Щодо доводів апелянта про протиправність винесення оскаржуваних постанов, то колегія суддів зважає на таке.

Так, у правовідносинах, які стосуються перевезення вантажів, законодавець визначив чіткі обмеження, які є обов`язковими для усіх учасників дорожнього руху. У разі здійснення перевезень вантажів з перевищенням вагових обмежень Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань має право, зокрема, виносити постанову про накладення адміністративних штрафів.

Судом першої інстанції вірно зауважено, що встановлені законодавчі обмеження щодо вагових параметрів вантажів, які перевозяться дорогами України, покладає обов`язок на особу або керівника юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, організовувати рух автомобільного транспорту (розміщення вантажу, швидкість руху тощо), не допускаючи зсуву вантажу на одну вісь.

Оскаржувані постанови судом першої інстанції перевірялися на предмет дотримання суб`єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з урахуванням права позивача на участь у процесі прийняття рішення, і порушень цих принципів встановлено не було. Так, вони містять відомості про найменування органу та посадової особи, який виніс постанову, дату розгляду справи, відомості про особу, стосовно якої розглядається справа, опис обставин, установлених під час розгляду справи, зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення, прийняте у справі рішення, транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак, технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, розмір штрафу та порядок його сплати, правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження, відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу, адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності, а також дату та час фіксації здійснення вимірювання, повну масу транспортного засобу, навантаження на здвоєні осі. Посилання на ідентифікатор доступу для ознайомлення з зображеннями транспортного засобу в момент правопорушення на час розгляду справи є активним. Також відповідачем подано до суду додаткові фото Автомобіля, які дають можливість ідентифікувати цей транспортний засіб з прив`язкою до місця та часу події.

Відповідач розрахував відсоткове навантаження на вісь транспортного засобу відповідно до ДСТУ OIML R 134-1:2010.

Так, розрахунок відсоткового перевищення по постанові від 01.02.2023 серії ДА № 00004572 виглядає так: % перевищення ((22,852-18,000-2,2852)/18,000) х 100% - 14,26%.

Похибка пристрою - 0,1 (10%)*24,465=2,2852 т.

Розміри відсотків перевищення 14,26%, отримані в результаті даних розрахунків,відповідають зазначеному у постанові.

Розрахунок відсоткового перевищення по постанові від 31.01.2023 серії АА № 00004463 виглядає так:

% перевищення ((23,386 - 18,000-2,3386)/18,000) х 100% = 16,93%.

Похибка пристрою 0,1 (10%)*23,386 = 2,3386 тонн.

Розміри відсотків перевищення 16,93%, отримані в результаті даних розрахунків, відповідають зазначеному в постанові.

% перевищення ((14,640 - 11,500-2,3424)/11,500) х 100% 6,936%.

Похибка пристрою 0,16 (16%)*14,640 = 2,3424 тонн.

Розміри відсотків перевищення 6,936%, отримані в результаті даних розрахунків, відповідають зазначеному в постанові.

Розрахунок відсоткового перевищення по постанові від 31.02.2023 серії АА№ 00004389 виглядає так:

% перевищення ((24,598 18,000-2,4598)/18,000) 100% = 22,99%.

Похибка пристрою 0,1 (10%)*24,598 = 2,4598 тонн.

Розміри відсотків перевищення 22,99%, отримані в результаті даних розрахунків, відповідають зазначеному в постанові.

% перевищення ((15,765 11,500-2,2598)/11,500) х 100% = 15,153%. Похибка пристрою 0,16 (16%)*15,765 = 2,5224 тонн. - Розміри відсотків перевищення 15,153%, отримані в результаті даних розрахунків, відповідають зазначеному в постанові.

Розрахунок відсоткового перевищення по постанові від 31.01.2023 серії АА № 00004468 виглядає так:

% перевищення ((24,408 18,000-2,4408)/18,000) х 100% - 22,04%.

Похибка пристрою 0,1 (10%)*24,408 2,4408 тонн.

Розміри відсотків перевищення 22,04%, отримані в результаті даних розрахунків, відповідають зазначеному в постанові.

% перевищення ((15,675-11,500-2,508)/11,500) х 100% = 14,496%. Похибка пристрою 0,16 (16%)*15,675 = 2,508 тонн.

Розміри відсотків перевищення 14,496%, отримані в результаті даних розрахунків, відповідають зазначеному в постанові.

Вищевказані правопорушення зафіксовані в автоматичному режимі за допомогою комплексного технічного засобу WIM 13, сертифікат відповідності UA.TR.001 35 225-21 224-21, 222-21, 223--21, сертифікат перевірки типу UA.TR.001 76-20 Rev.1 чинний до 16.06.2030; WIM 11, сертифікат відповідності UA.TR.001 35 219-21, 220-21, 217-21, 221--21, сертифікат перевірки типу UA.TR.001 76-20 Rev.1 чинний до 16.06.2030.

Колегія суддів вважає обґрунтованим посилання суду першої інстанції на те, що позивачем не було долучено належних доказів того, що зазначений відповідачем розрахунок є недосторівним або проведений з порушенням вимог ДСТУ OIML R 134-1:2010.

Не надано відповідного обґрунтування щодо помилковості наведених відповідачем розрахунків і в ході апеляційного розгляду справи, а відтак доводи апеляційної скарги позивача в цій частині є безпідставними.

Що стосується інформації щодо повної маси транспортного засобу, ширини, висоти, довжини, розподілу навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей), фактичної міжосьової відстані, фактичної шинності (кількості коліс) на вісі, судом першої інстанції враховано, що така інформація не є обов`язковою для встановлення складу правопорушення та зазначається уповноваженою особою за можливості встановлення такої інформації.

Слід зазначити, що Інструкцією з оформлення уповноваженими посадовими особами Укртрансбезпеки матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 №512, передбачено лише форму, а не вимоги до змісту постанови. Дана форма визначає перелік інформаційних даних, які можуть міститися в постанові в залежності від обставин вчинення порушення. Між тим, ця Інструкція не містить імперативної вимоги щодо необхідності зазначення в постанові всього обсягу інформації.

Відтак, наведені у спірних рішеннях суб`єкта владних повноважень відомості є цілком достатніми та вказують про обґрунтованість акта індивідуальної дії.

Так, факт вчинення позивачкою адміністративних правопорушень підтверджується матеріалами системи автоматичної фіксації зважування. Габаритно-ваговий контроль проводився у пунктах автоматичного комплексу габаритно-вагового контролю, який розміщений на автомобільній дорозі М-21 Виступовичі-Житомир-Могилів-Подільський, км 247+432, М-06 Київ-Чоп, км 246+008. При цьому, посадовими особами Укртрансбезпеки використовувалось вимірювальне обладнання автоматичного пункту прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів в русі типу ІТС "Автоматизована система зважування ТЗ в русі (WIM)".

В матеріалах справи наявні сертифікати відповідності та перевірки типу №UA.TR00176-20 від 17.06.2021 приладу автоматичного для зважування дорожніх транспортних засобів у русі, позначення типу WIM, чинний до 16.06.2030, який відповідає вимогам ДСТУ OIML R 134-1:2010.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що зафіксована технічним засобом інформація про перевищення Автомобілем нормативних параметрів, зазначених у пункті 22.5 ПДР України, у розумінні статті 251 КУпАП, є належним доказом підтвердження вчинення адміністративного правопорушення.

Стосовно посилання апелянта на товарно-транспортні накладні від 12.12.2022, 15.12.2022 та 20.12.2022, які на її дужку спростовують перевищення фактичної ваги транспортного засобу, суд апеляційної інстанції вказує на наступне.

Відповідно до Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 №363, товарно-транспортна накладна не є первинним документом, що підтверджує фактичну масу товарно-матеріальних цінностей, що перевозяться, а використовується виключно для обліку таких товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи та є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей. Відтак, судом першої інстанції обґрунтовано враховано, що сам факт наявності товарно-транспортної накладної не виключає можливість перевезення транспортним засобом вантажу з перевищенням вагових норм.

Посилання апелянта на те, що відповідно до постанови АА№00004463 від 31.01.2023 та постанови АА№00004468 від 31.01.2023 її двічі притягнено до відповідальності за одне й теж порушення є помилковим, з наступних підстав.

Відповідно до ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Отже, нормою прямої дії встановлено заборону на притягнення двічі до одного виду юридичної відповідальності за одне й те саме правопорушення.

Оскільки ст.61 міститься в розділі II Конституції України "Права, свободи та обов`язки людини і громадянина", в якому закріплені конституційні права, свободи й обов`язки людини і громадянина та їх гарантії, то положення ч.1 ст.61 стосуються лише фізичних осіб.

Матеріально-правовою підставою юридичної відповідальності є вчинення правопорушення. Згідно із п.22 ч.1 ст.92 Конституції України виключно законами України визначаються засади цивільно-правової відповідальності; діяння, які є злочинами, адміністративними або дисциплінарними правопорушеннями, та відповідальність за них.

Конституційний Суд України в рішенні від 30 травня 2001 року у справі № 1-22/2001 зазначив, що загальновизнаним є поділ юридичної відповідальності за галузевою структурою права на цивільно-правову, кримінальну, адміністративну та дисциплінарну.

Частина 1 ст.61 Конституції України забороняє притягати фізичну особу щонайменше двічі до юридичної відповідальності одного виду (цивільно-правової, кримінальної, адміністративної, дисциплінарної тощо) за одне й те саме правопорушення (цивільно-правовий делікт, злочин, адміністративне або дисциплінарне правопорушення).

Позивач є суб`єктом господарювання, оскільки являється директором приватного підприємства, та до неї застосовано штраф за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм та притягнуто до відповідальності за ч.2 ст.132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Фіксування вище обумовленої події у постанові АА№00004463 від 31.01.2023 та в постанові АА№00004468 від 31.01.2023 було здійснено на двох різних ділянках дороги, у різний часовий проміжок, відповідно, позивачем завдано шкоду дорожньому покриттю за різними адресами та подіями, а відтак зафіксовані порушення не можуть вважатися одним порушенням.

Враховуючи вищевикладене суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що Державною службою України з безпеки на транспорті правомірно винесено постанови про накладення на ОСОБА_1 адміністративних стягнень: серії АА №00004468 від 31.01.2023, серії АА №00004389 від 31.01.2023, АА №00004463 від 31.01.2023 та АА №00004572 від 01.02.2023 за ч.2 ст.132-1 КУпАП, зміст яких не суперечить нормам законодавства і позивачем не спростовано (з посиланням на докази), що обставини, викладені у оскаржуваних постановах, не відповідають дійсності.

В даному випадку, доводи апеляційної скарги позивача жодним чином не спростовують обставин, викладених в оскаржуваній постанові, які стали дійсною причиною притягнення її до адміністративної відповідальності, а за своїм змістом ґрунтуються лише на припущеннях щодо недостовірності результатів вимірювання дорожніх транспортних засобів в русі, без надання жодного доказу на підтвердження своєї позиції.

Відповідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно із п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 03 травня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Шидловський В.Б.

Судді Боровицький О. А. Курко О. П.