Справа № 129/771/21
Суддя: Дєдов С. М.
Дата ухвалення: 2023-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 129/771/21
Провадження по справі № 2-а/129/1/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" червня 2023 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Дєдова С.М.,

розглянувши у відсутність сторін та їх представників в приміщенні суду в місті Гайсині у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Вінницькій області Департаменту патрульної поліції, інспектора правління патрульної поліції в Вінницькій області Павленка Семена Ігоровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

Встановив:

19.03.2021 р. позивачем ОСОБА_1 подано позовну заяву, а 18.01.2023 р. до початку розгляду справи по суті подав до суду уточнену позовну заяву, у якій позивач без зміни змісту позовних вимог, вказав іншого співвідповідача УПП у Вінницькій області та заявив первинну позовну вимогу, а саме просив суд визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАК № 2245844 від 14.03.2020 р., винесену інспектором УПП у Вінницькій області лейтенантом поліції Павленком Семеном Ігоровичем, за якою його, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, із накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у сумі 255 (двісті п`ятдесят п`ять) гривень за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, та просив вирішити питання щодо судових витрат у справі.

Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що інспектором УПП у Вінницькій області лейтенантом поліції Павленком С.І. протиправно винесено постанову серії ЕАК № 2245844 від 14.03.2020 р., за якою його, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, із накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у сумі 255 грн., оскільки 14.03.2020 р. о 18:44 год. в м. Вінниця, водій таксі ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не порушуючи Правил дорожнього руху, зупинився по вул. Соборна, 24, де розташовано місце для парковки автомобілів таксі; після чого до нього під`їхали на службовому автомобілі працівники поліції, та на вимогу інспектора УПП у Вінницькій області лейтенанта поліції Павленка С.І. ним, позивачем, було надано документи на право водіння автомобілем, а саме свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та посвідчення водія, в подальшому поліцейський попередив його, ОСОБА_1 , що в майбутньому за повторне порушення вимоги дорожнього знаку «Зупинка заборонена» пункт 3.34. Правил дорожнього руху, буде вимушений скласти постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП; після чого 27.03.2020 р. він, ОСОБА_1 поштовим відправленням отримав оскаржувану постанову серії ЕАК № 2245844 від 14.03.2020 р., за якою його, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, із накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у сумі 255 грн., а тому вважає що порушенні його права, передбачені ст. 268 КУпАП, не зібрані докази, які стосуються справи, вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматизованому режимі, винесена безпідставно та не відповідає нормативним актам України, не зазначені докази щодо підтвердження його, ОСОБА_1 вини в скоєнні адміністративного правопорушення. За таких обставин, задля захисту його прав та законних інтересів, цю постанову необхідно визнати протиправною, скасувати її, а провадження у справі закрити через відсутність в його, ОСОБА_1 діях складу адміністративного правопорушення.

19.03.2021 р. відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями головуючим суддею визначено Бондар О.В.

22.03.2021 р. головуюча суддя Бондар О.В. заявила самовідвід по цій справі.

22.03.2021 р. ухвалою Гайсинського районного суду Вінницької області заяву про самовідвід судді Бондар О.В. задоволено, адміністративну справу передано іншому судді в порядку, встановленому ст. 31 КАС України.

23.03.2021 р. відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справ між суддями головуючим суддею визначено Дєдова С.М.

24.03.2021 р. ухвалою Гайсинського районного суду Вінницької області залишено без руху для виправлення недоліків позовну заяву ОСОБА_1

13.04.2021 р. позивач ОСОБА_1 усунув недоліки позовної заяви, які зазначені в ухвалі Гайсинського районного суду Вінницької області від 24.03.2021 р.

16.04.2021 р. ухвалою Гайсинського районного суду Вінницької області відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено справу до розгляду.

18.05.2021 р. позивач ОСОБА_1 подав до суду письмову заяву, в якій просив судове засідання відкласти на іншу дату, для подачі додаткових доказів, у зв`язку із чим справу відкладено на іншу дату.

04.06.2021 р. представником УПП у Вінницькій області, - Цубер М., в той час коли УПП ще не було залучено у справі як співвідповідач, подано клопотання про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду, яке обґрунтував тим, що позивачем не наведено жодного доказу поважності пропуску на оскарження постанови ЕАК №2245844 від 14.03.2020р., не заявлено про поновлення строку на оскарження із обґрунтування поважності причин такого пропуску, не надано доказів сплати судового збору, позов подано до не належного відповідача, просив залишити позовну заяву ОСОБА_1 , без розгляду.

22.06.2021 р. позивач ОСОБА_1 на виконання вимоги суду долучив до матеріалів справи, ухвалу Гайсинського районного суду Вінницької області №129/903/20 від 30.06.2020 р., ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду №129/903/20 від 15.02.2020 р. (а.с.а.с.43, 44-45).

29.06.2021 р. позивач ОСОБА_1 подав до суду письмову заяву, в якій просив судове засідання відкласти на іншу дату, для підготовки відзиву на клопотання про залишення позову без розгляду, у зв`язку із чим справу відкладено на іншу дату.

26.07.2021 р. представник позивача, - адвокат Луценко О.І. подав до суду заперечення на клопотання про залишення позовної заяви без розгляду від 02.06.2021 р., в якому зазначив, що Гайсинським районним судом Вінницької області розглядається справа № 129/771/21 за позовом ОСОБА_1 до Інспектора УПП в Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Лейтенант поліції Павленко С.І. (далі - Відповідач) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 2245844 від 14.03.2020р.

Адвокат Луценко О.І. у запереченні також вказав, що представником відповідача по дорученню Цубер М.М. направлено клопотання від 02.06.2021р. про залишення позовної заяви Позивача без розгляду.

Адвокат Луценко О.І. у запереченні також вказав, що вважає, що викладені в зазначеному клопотанні обставини справи, не відповідають дійсності, безпідставні і не обґрунтовані, а тому є такими що не підлягають задоволенню виходячи з наступного:

- після ознайомлення з клопотанням представника по дорученню Цубер М.М. від 02.06.2021р. складається враження, що воно складено без розуміння наявних в матеріалах справи документів і доказів, а тому є безпідставним.

У клопотанні представник відповідача посилається на справу №127/771/21 яку розглядає Гайсинський районний суд Вінницької області, але такої справи в провадженні суду немає.

Також, представник відповідача посилається на пропуск строків подачі позову без поважних причин, відсутності заяви, відсутності доказів сплати судового збору та інше, що не відповідає дійсності, оскільки в матеріалах справи наявні відповідні документи і докази (заява про поновлення строку від 10.03.21 p., квитанції про сплату судового збору, аркуші справи - 11, 24,25).

Зазначення представника відповідача про те, що позов подано до неналежного Відповідача взагалі не витримує жодної критики, оскільки спростовується судовою практикою з розгляду даної категорії справ (наприклад Справа № 528/224/21 що розглядалась Гребінківським районним судом Полтавської області).

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту. Частиною другою цієї статті передбачено, що від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст.ст. 258, 283 КУпАП у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський може виносити постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Дане правило міститься в п. 1 розділ III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС України 07.11.2015 № 1395 (далі - Інструкція № 1395), зокрема справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Водночас частиною 5 статті 258 КУпАП передбачено, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Із матеріалів справи вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення відносно позивача відповідачем не складався.

Якщо Відповідач обмежився формальним складанням постанови без розгляду справи, виписав «штраф» у службовому автомобілі, без проведення розгляду справи, такий штраф є незаконним (аналогічна правова позиція підтверджується численною судовою практикою з розгляду аналогічних справ).

Доказом не може бути відеозапис, який не відображає відомостей про вчинення правопорушення, а лише містить часткову процесуальну послідовність оформлення матеріалів справи (Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 8.02.2018 у справі № 760/3696/16-а.)

Оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містить інформації про будь-яку фіксацію правопорушення. В той же час приписами ч.3 ст.283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис згідно з вимогами ст.73, ст.74 КАС України не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення. Такий висновок узгоджується з позицією, яка викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 524/9716/16-а від 13.02.2020 р.

Немає складу адміністративного правопорушення без зазначення технічного засобу у постанові про порушення ПДР за ст.122 КУпАП, тому провадження підлягає закриттю на підставі ст. 247 КУпАП(Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 30.05.2018 у справі № №337/3389/16-а(2-а/337/154/2016).

Правопорушення (у разі його вчинення) повинно бути належним чином зафіксоване: Відсутність протоколу про адміністративне правопорушення повинна компенсуватись іншими належними та допустимими доказами вчинення правопорушення, оскільки протокол є, зокрема, не лише засобом фіксації вчинення правопорушення, а й доказом дотримання (недотримання) посадовою особою, яка його складає, процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Представником відповідача не надано суду жодного доказу на спростування доводів позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 р. у справі №524/5536/17, від 17.07.2019 у справі №295/3099/17, від 13.02.2020 р. у справі № №524/9716/16-а.

Також, просив врахувати судову практику по аналогічній справі Гайсинського районного суду Вінницької області (Рішення по Справі № 129/441/20 від 02.09.2020р).

Згідно з п.3) ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, Відповідачем було порушено порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності, а тому позовні вимоги позивача щодо скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності підлягають задоволенню, а провадження в адміністративній справі на підставі п.1) ст. 247 КУпАП закриттю.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч. 1 ст. 39 КАС України).

У даному випадку відповідачем у справі виступала службова особа - Інспектор УПП в Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Лейтенант поліції Павленко С.І. Таким чином, судові витрати у виді судового збору, передбаченого законом «Про судовий збір» за ставкою щодо виду і розміру позовних вимог згідно з положеннями ч. 1 ст. 139 КАС України слід відшкодувати позивачу за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.

А тому просив клопотання представника УПП про залишення позовної заяви без розгляду від 02.06.2021р. залишити без задоволення.

Адміністративний позов про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 2245844 від 14.03.2020р. задовільнити в повному обсязі.

26.07.2021 р. представник позивача, - адвокат Луценко О.І. подав до суду письмову заяву, в якій просив судове засідання відкласти на іншу дату, у зв`язку із зайнятістю в іншій справі, у зв`язку із чим справу відкладено на іншу дату.

11.11.2021 р. представник позивача, - адвокат Луценко О.І. подав до суду заперечення, в якому зазначив, що вматеріалах зазначеної справи знаходиться клопотання від 02.06.2021р. про залишення позовної заяви Позивача без розгляду підписане представником по дорученню Цубер М.М.

Адвокат Луценко О.І. у запереченні також вказав, що вважає, що викладені в зазначеному клопотанні обставини справи, не відповідають дійсності, безпідставні і не обґрунтовані, а саме клопотання не може бути прийнято до розгляду, а тому є такими що не підлягають задоволенню виходячи з наступного:

- клопотання не відповідає вимогам ст.167 КАС України (не зазначена особа, яка подає заяву чи клопотання або заперечення проти них, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; не вказано представником саме кого є Цубер М.М.; повноваження представника Цубер М.М. (а саме доручення яке додано до зазначено клопотання) видано довірителем який не є стороною у справі № 129/771/21 за позовом ОСОБА_1 (надалі - Позивач) до Інспектора УПП в Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Лейтенант поліції Павленко С.І. (далі - Відповідач);

- у клопотанні представник ОСОБА_2 посилається на справу №127/771/21, яку розглядає Гайсинський районний суд Вінницької області, але такої справи в провадженні суду немає;

- також, представник Цубер М.М. посилається на пропуск строків подачі позову без поважних причин, відсутності заяви, відсутності доказів сплати судового збору та інше, що не відповідає дійсності, оскільки в матеріалах справи наявні відповідні документи і докази (заява про поновлення строку від 10.03.21 p., квитанції про сплату судового збору, аркуши справи - 11, 24,25);

- зазначене представника ОСОБА_2 про те, що позов подано до неналежного відповідача необґрунтований , оскільки спростовується судовою практикою з розгляду даної категорії справ (наприклад Справа № 528/224/21 що розглядалась Гребінківським районним судом Полтавської області).

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту. Частиною другою цієї статті передбачено, що від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст.ст. 258. 283 КУпАП у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський може виносити постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Дане правило міститься в п. 1 розділ III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС України 07.11.2015 № 1395 (далі - Інструкція № 1395), зокрема справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Водночас частиною 5 статті 258 КУпАП передбачено, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Із матеріалів справи вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення відносно позивача відповідачем не складався.

Якщо Відповідач обмежився формальним складанням постанови без розгляду справи, виписав «штраф» у службовому автомобілі, без проведення розгляду справи, такий штраф є незаконним (аналогічна правова позиція підтверджується численною судовою практикою з розгляду аналогічних справ).

Доказом не може бути відеозапис, який не відображає відомостей про вчинення правопорушення, а лише містить часткову процесуальну послідовність оформлення матеріалів справи (Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 08.02.2018 у справі № 760/3696/16-а.)

Оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містить інформації про будь-яку фіксацію правопорушення. В той же час приписами ч.З ст.283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис згідно з вимогами ст.73, ст.74 КАС України не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення. Такий висновок узгоджується з позицією, яка викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 524/9716/16-а від 13.02.2020 р.

Немає складу адміністративного правопорушення без зазначення технічного засобу у постанові про порушення ПДР за ст.122 КУпАП, тому провадження підлягає закриттю на підставі ст. 247 КУпАП(Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 30.05.2018 у справі № №337/3389/16-а(2-а/337/154/2016).

Правопорушення (у разі його вчинення) повинно бути належним чином зафіксоване. Відсутність протоколу про адміністративне правопорушення повинна компенсуватись іншими належними та допустимими доказами вчинення правопорушення, оскільки протокол є, зокрема, не лише засобом фіксації вчинення правопорушення, а й доказом дотримання (недотримання) посадовою особою, яка його складає, процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідачем не надано суду жодного доказу на спростування доводів Позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 р. у справі №524/5536/17, від 17.07.2019 у справі №295/3099/17, від 13.02.2020 р. у справі № №524/9716/16-а.

Також, просив врахувати судову практику по аналогічній справі Гайсинського районного суду Вінницької області (Рішення по Справі № 129/441/20 від 02.09.2020р).

Згідно з п. 3) ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, Відповідачем було порушено порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності, а тому позовні вимоги позивача щодо скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності підлягають задоволенню, а провадження в адміністративній справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП закриттю.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч. 1 ст. 39 КАС України).

У даному випадку відповідачем у справі виступала службова особа - Інспектор УПП в Вінницькій області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Павленко С.І. Таким чином, судові витрати у виді судового збору, передбаченого законом «Про судовий збір» за ставкою щодо виду і розміру позовних вимог згідно з положеннями ч. 1 ст. 139 КАС України слід відшкодувати позивачу за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.

А тому просив адміністративний позов про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 2245844 від 14-03.2020р. задовідьнити у повному обсязі.

17.12.2021 р. представник позивача, - адвокат Луценко О.І. подав до суду письмову заяву, в якій просив судове засідання відкласти на іншу дату, у зв`язку із наданням додаткових доказів, у зв`язку із чим справу відкладено на іншу дату.

14.04.2022 р. представник позивача, - адвокат Луценко О.І. подав до суду письмі пояснення, в якому зазначив, що вматеріалах зазначеної справи знаходиться клопотання від 02.06.2021р. про залишення позовної заяви Позивача без розгляду підписане представником по дорученню Цубер М.М.

Адвокат Луценко О.І. у письмовому поясненні також вказав, що вважає, що викладені в зазначеному клопотанні обставини справи, не відповідають дійсності, безпідставні і не обґрунтовані, а саме клопотання не може бути прийнято до розгляду, а тому є такими що не підлягає задоволенню виходячи з наступного: представник ОСОБА_2 посилається на пропуск строків подачі позову без поважних причин, відсутності заяви, відсутності доказів сплати судового збору та інше, що не відповідає дійсності, оскільки в матеріалах справи наявні відповідні документи і докази (заява про поновлення строку від 10.03.21 p., квитанції про сплату судового збору, аркуші справи - 11, 24,25).

Що стосується строків подачі позову, додатково слід зазначити наступне:

- позивач при зверненні до суду додатково подав заяву про поновлення звернення до суду від 10.03.2021 року, тому що очікування позивача на завершення апеляційного перегляду є виправданим, логічним та має правомірну мету - не нести зайвих витрат та не створювати паралельних процесів. Маючи вибір - подати новий позов (формально щоб дотриматися строку звернення до суду) чи дочекатися апеляційного перегляду ухвали Гайсинського районного суду, обираючи другий варіант, позивач діяв добросовісно. Щойно результат апеляційного перегляду став відомим, позивач невідкладно звернувся до суду. У контексті сказаного й водночас враховуючи висновки судової практики Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду стосовно того, що позивач міг повторно звернутися із цим позовом у найкоротший строк після повернення первинного позову, слід послатися на пряму нормативну заборону для відкриття провадження в такій справі, якщо у провадженні цього або іншого суду є справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав (пункт 4 частини першої статті 170 КАС України) з огляду на ту обставину, що, користуючись своїм правом на апеляційний перегляд справи, позивач оскаржив ухвалу про повернення позову і вправі був очікувати на результат такого перегляду, за якого справу могло бути повернуто до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження за первинним позовом. (Постанова ВС від 07.04.2020, № 540/2608/18 Постанова ВП ВС від 20.11.2019 , № 9901/405/1);

- ч. 8 ст.169 КАСУ Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

14.04.2022 р. ухвалою Гайсинського районного суду Вінницької області задоволено клопотання позивача та зобов`язано Управління патрульної поліції в Вінницькій області (юридична адреса 21010, м. Вінниця, вул. Ботанічна, буд. 24) надати Гайсинському районному суду Вінницької області до 24.05.2022 р. 14:15 год. завірені належним чином копії матеріалів справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 , якого постановою №2245844 серії ЕАК, яка винесена 14.03.2020 року інспектором Управління патрульної поліції в Вінницькій області лейтенанта поліції Павленком С.В., визнано винним у скоєнні вказаного адміністративного правопорушення із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу.

23.05.2022 р. представник позивача, - адвокат Луценко О.І. подав до суду клопотання, в якому просив судове засідання відкласти на іншу дату, у зв`язку із його хворобою, про що надав медичний висновок про непрацездатність, у зв`язку із чим справу відкладено на іншу дату.

05.07.2023 р. представник позивача, - адвокат Луценко О.І. подав до суду клопотання, в якому просив судове засідання відкласти на іншу дату, у зв`язку із його хворобою, у зв`язку із чим справу відкладено на іншу дату.

08.11.2022 р. представник позивача, - адвокат Луценко О.І. подав до суду клопотання, в якому просив судове засідання відкласти на іншу дату, у зв`язку із зайнятістю в іншій справі, у зв`язку із чим справу відкладено на іншу дату.

07.12.2022 р. представник позивача, - адвокат Луценко О.І. подав до суду клопотання, в якому просив судове засідання відкласти на іншу дату, у зв`язку із залученням до участі другого співвідповідача у справі, у зв`язку із чим справу відкладено на іншу дату.

18.01.2023 р. представник позивача, - адвокат Луценко О.І. подав до суду клопотання, в якому просив судове засідання відкласти на іншу дату, у зв`язку із подачею до суду уточненої позовної заяви, у зв`язку із чим справу відкладено на іншу дату.

02.03.2023 р. представник позивача, - адвокат Луценко О.І. подав до суду клопотання, в якому просив судове засідання відкласти на іншу дату, у зв`язку із залученням до участі другого співвідповідача у справі, у зв`язку із чим справу відкладено на іншу дату.

02.03.2023 р. ухвалою Гайсинського районного суду Вінницької області задоволено клопотання представника позивача та залучено до участі у справі другого відповідача Управління патрульної поліції в Вінницькій області Департаменту патрульної поліції (юридична адреса: 21010, м. Вінниця, вул. Ботанічна, буд. 24).

10.05.2023 р. представник позивача, - адвокат Луценко О.І. подав до суду клопотання, в якому просив судове засідання відкласти на іншу дату, у зв`язку із направлення запитів до Управління патрульної поліції в Вінницькій області Департаменту патрульної поліції для витребування відео записів, у зв`язку із чим справу відкладено на іншу дату.

10.05.2023 р. до Гайсинського районного суду Вінницької області направлено представником по дорученню Департаменту патрульної поліції, - Цубером М. відповідь на ухвалу суду від 14.04.2022 року про витребування доказів, за змістом якої строк збереження відео з нагрудних реєстраторів є обмеженим, а тому копії відео відсутні.

Представник позивач, - адвокат Луценко О.І. в судове засідання не з`явився, письмово вимоги уточненої позовної заяви підтримав, справу просив розглядати у його та позивача відсутність.

Відповідач інспектор УПП лейтенант поліції Павленко С.І. та представник відповідача, - Управління патрульної поліції в Вінницькій області Департамент патрульної поліції в судове засідання не з`явилися, про причини неявки не повідомили, хоча про час і місце розгляду справи повідомлялися завчасно у встановленому законом порядку неодноразово протягом п`яти призначених судових засідань, що, відповідно до ст.205 КАС України дозволяє суду розглянути справу у їх відсутність на підставі наявних у ній доказів.

З урахуванням позицій сторін та досліджених доказів суд визнає, що уточнений позов підлягає задоволенню повністю з таких міркувань.

Доведено, що інспектором УПП у Вінницькій області лейтенантом поліції Павленком С.І. винесено постанову серії ЕАК № 2245844 від 14.03.2020 р., за якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, із накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у сумі 255 грн., що визнається та не заперечується сторонами у справі, та підтверджується копією оскаржуваної постанови (а.с. 8,9,10).

ОСОБА_1 , не погодившись із постановою серії ЕАК № 2245844 від 14.03.2020 р., вважаючи її протиправною, та такою, що порушує його права, звернувся до суду із адміністративним позовом.

ОСОБА_1 вважає оскаржувану ним постанову протиправною, та стверджував, що оскільки 14.03.2020 р. о 18:44 год. в м. Вінниця, він, ОСОБА_1 , діючи як водій таксі, керуючи автомобілем «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не порушуючи Правил дорожнього руху, зупинився по вул. Соборна, 24, у місці призначеному для паркування автомобілів таксі, після чого до нього під`їхали на службовому автомобілі працівники поліції, та на вимогу інспектора УПП у Вінницькій області лейтенанта поліції Павленка С.І. було надано документи щодо права на керування транспортним засобом, а саме свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та посвідчення водія, в подальшому останній попередив його, ОСОБА_1 , що в майбутньому за повторне порушення вимоги дорожнього знаку «Зупинка заборонена» пункт 3.34. Правил дорожнього руху, буде вимушений скласти постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, після чого 27.03.2020 р. він, ОСОБА_1 поштовим відправленням отримав оскаржувану постанову серії ЕАК № 2245844 від 14.03.2020 р., за якою його, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, із накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у сумі 255 грн., без врахування вимог ст.ст. 33, 280 КУпАП, про обов`язкове з`ясування характеру вчиненого діяння, даних про особу правопорушника, його майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також не наведено докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, крім того відповідач не надав фото, відео фіксацію порушення Правил дорожнього руху, що підтверджується копією оскаржуваної постанови та копії конверту направленої постанови (а.с. 8,9,10).

Відповідачами у справі, які є суб`єктами владних повноважень, під час розгляду вказаного адміністративного позову в порушення вимог ч.2 ст.77 КАС України не надано суду жодного доказу щодо правомірності винесеної постанови, яка оскаржується позивачем, а згідно із ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, а також оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення, винесена відповідачем, без з`ясування всіх обставин, що мали значення при розгляді справи про адміністративне правопорушення, без перевірки доводів ОСОБА_1 щодо його невинуватості та доводів щодо не порушення вимог дорожніх знаків, тобто розгляд справи був необ`єктивним.

При цьому, 10.05.2023 р. до Гайсинського районного суду Вінницької області направлено представником по дорученню Департаменту патрульної поліції, - Цубером М. відповідь на ухвалу суду від 14.04.2022 року про витребування доказів, за змістом якої строк збереження відео з нагрудних реєстраторів є обмеженим, а тому копії відео відсутні, а тому Гайсинському районному суду Вінницької області не надано завірені належним чином копії матеріалів справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 , якого постановою №2245844 серії ЕАК, яка винесена 14.03.2020 року інспектором Управління патрульної поліції в Вінницькій області лейтенанта поліції Павленком С.В., визнано винним у скоєнні вказаного адміністративного правопорушення із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу (а.с. 115).

Відповідальність водія транспортного засобу за ч.1 ст. 122 КУпАП настає, зокрема, лише за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно зі ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ст. 283 КУпАП передбачає, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі, яка повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.2,ч.3 ст. 283 КУпАП постанова повинна містити:

найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову;

дату розгляду справи;

відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування;

опис обставин, установлених під час розгляду справи;

зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення;

прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про:

дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення;

транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);

технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався);

розмір штрафу та порядок його сплати;

правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;

відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до п.1) ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: 1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки відповідачем у справі, який є суб`єктом владних повноважень, під час розгляду вказаного адміністративного позову в порушення вимог ч.2 ст.77 КАС України не надано суду жодного доказу щодо правомірності винесеної постанови, яка оскаржується позивачем, а згідно із ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, а також оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення, винесена відповідачем, без з`ясування всіх обставин, що мали значення при розгляді справи про адміністративне правопорушення, без перевірки доводів ОСОБА_1 щодо його невинуватості та доводів щодо не порушення вимог дорожніх знаків, тобто розгляд справи був необ`єктивним, а тому з урахуванням вказаних обставин у своїй сукупності суд визнає, що з метою захисту прав позивача необхідно визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАК № 2245844 від 14.03.2020 р., винесену інспектором УПП у Вінницькій області лейтенантом поліції Павленком С.І., за якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, із накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у сумі 255 (двісті п`ятдесят п`ять) гривень за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Висновки суду, крім пояснень представника позивача та позивача, підтверджуються також такими доказами, - постановою серії ЕАК № 2245844 від 14.03.2020 р., винесеною інспектором УПП у Вінницькій області лейтенантом поліції Павленком С.І., за якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, із накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у сумі 255 (двісті п`ятдесят п`ять) гривень за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Окрім цього, оскаржувана постанова винесена без врахування вимог ст.ст. 33, 280 КУпАП, про обов`язкове з`ясування характеру вчиненого діяння, даних про особу правопорушника, його майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, - а це є самостійними підставами її скасування.

З ухваленням рішення про задоволення вимог уточненого позову за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Вінницькій області Департаменту патрульної поліції, юридична адреса: 21010, м. Вінниця, вул. Ботанічна, 24, відповідно до вимог ст.139 КАС України підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 454 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

Ухвалив:

Уточнений адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАК № 2245844 від 14.03.2020 р., винесену інспектором УПП у Вінницькій області лейтенантом поліції Павленком Семеном Ігоровичем, за якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, із накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у сумі 255 (двісті п`ятдесят п`ять) гривень за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Вінницькій області Департаменту патрульної поліції, юридична адреса: 21010, м. Вінниця, вул. Ботанічна, 24, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), жителя АДРЕСА_1 , сплачений судовий збір в сумі 454 грн. 00 коп.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: