Справа № 140/5385/23
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2023-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2023 року ЛуцькСправа № 140/5385/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Каленюк Ж.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі - ГУ ПФУ у Волинській області) про визнання протиправним та скасування рішення від 22 лютого 2023 року №199 про відмову у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до статті 12 Закону України від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі Закон №2262-ХІІ); зобов`язання призначити пенсію за вислугу років на підставі пункту а частини першої статті 12 вказаного Закону з 11 лютого 2017 року, виходячи з вислуги років 26 років 08 місяців 25 днів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивача звільнено з військової служби в запас та виключено зі списків особового складу, усіх видів забезпечення з 10 лютого 2017 року. На день звільнення зі служби вислуга років становить 17 років 10 місяців 08 днів (календарна) та 26 років 08 місяців 25 днів (загальна). Відповідно до пункту а частини першої статті 12 Закону №2262-ХІІ умовою призначення пенсії за вислугу років незалежно від віку є наявність вислуги 23 календарних роки і більше (для осіб, звільнених з військової служби з 01 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року).

Позивач зазначив, що у судовому порядку вирішений спір між ним та Адміністрацією Державної прикордонної служби України, до якої він звертався із заявою про оформлення і направлення до ГУ ПФУ у Волинській області документів для призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту а частини першої статті 12 Закону №2262-ХІІ з урахуванням календарної вислуги років, зарахованої на пільгових умовах. На виконання рішення суду від 30 листопада 2022 року у справі №140/2655/22 Адміністрація Державної прикордонної служби України скерувала до ГУ ПФУ у Волинській області необхідні документи для призначення позивачу пенсії за вислугу років згідно з пунктом а частини першої статті 12 Закону №2262-ХІІ. Однак ГУ ПФУ у Волинській області за результатами розгляду цих документів прийняло рішення від 22 лютого 2023 року №199 про відмову у призначенні пенсії за вислугу років з підстав відсутності необхідної календарної вислуги років на дату звільнення.

Вказане рішення ГУ ПФУ у Волинській області позивач вважає протиправним, оскільки рішенням суду у справі №140/2655/22 встановлено його право на зарахування до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, наявної у нього вислуги в пільговому обчисленні.

З наведених підстав позивач просив позов задовольнити.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

У відзиві на позовну заяву відповідач позовні вимоги заперечив та у їх задоволенні просив відмовити повністю (а.с.24-26). В обґрунтування цієї позиції відповідач вказав, що ОСОБА_1 на момент звільнення зі служби має вислугу в календарному обчисленні 17 років 10 місяців 08 днів. Однак згідно з пунктом а статті 12 Закону №2262-ХІІ умовою для призначення пенсії позивачу є наявність на дату звільнення зі служби вислуги 23 календарних роки і більше. Вважає, що рішення від 22 лютого 2023 року №199, яким позивачу відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років у зв`язку із відсутністю необхідної календарної вислуги років на дату звільнення зі служби відповідає положенням чинного законодавства.

Інших заяв по суті справи чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні від сторін не надходило.

Дослідивши письмові докази, перевіривши доводи сторін у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

Наказом начальника Північного регіонального управління (І категорії) Державної прикордонної служби України від 08 лютого 2017 року №44-ОС припинено контракт та звільнено зі служби старшого прапорщика ОСОБА_1 (а.с.9), а наказом Луцького прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 10 лютого 2017 року №30-ос старшого прапорщика ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу, усіх видів забезпечення прикордонного загону (а.с.10). Відповідно до наказу від 10 лютого 2017 року №30-ос вислуга років військової служби ОСОБА_1 станом на 10 лютого 2017 року становить в календарному обчисленні 17 років 10 місяців 08 днів, пільгова вислуга років - 08 років 10 місяців 27 днів, що разом становить вислугу військової служби 26 років 08 місяців 25 днів.

26 січня 2022 року позивач направив до Адміністрації Державної прикордонної служби України заяву про підготовку та подання до пенсійного органу документів для призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону №2262-ХІІ (а.с.31 зворот).

Листом від 08 лютого 2022 року №11-3971/0/6-22 Адміністрація Державної прикордонної служби України повідомила позивача про відсутність підстав для вчинення дій за заявою (надання доручення про підготовку документів, необхідних для призначення пенсії за вислугу років, та їх надсилання до відповідного органу ПФУ) з огляду на те, що його вислуга років на військовій службі у календарному обчисленні становить лише 17 років 10 місяців 08 днів, що не відповідає умовам призначення пенсії за вислугу років, встановленим пунктом а статті 12 Закону №2262-ХІІ.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2022 року у справі №140/2655/22, яке набрало законної сили 31 грудня 2022 року, визнано протиправними дії Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо відмови в оформленні та направленні до ГУ ПФУ у Волинській області документів для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до пункту а статті 12 Закону №2262-ХІІ; зобов`язано Адміністрацію Державної прикордонної служби України оформити та направити до ГУ ПФУ у Волинській області документи для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до пункту а статті 12 Закону №2262-ХІІ (а.с.11-13).

На виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2022 року у справі №140/2655/22 Адміністрація Державної прикордонної служби України направила до ГУ ПФУ у Волинській області подання про призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років згідно з пунктом а статті 12 Закону №2262-ХІІ разом з необхідними документами (а.с.14, 30 зворот - 31).

Рішенням ГУ ПФУ у Волинській області від 22 лютого 2023 року №199 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років у зв`язку з невиконанням умов статті 12 Закону №2262-ХІІ - через відсутність необхідної календарної вислуги років на дату звільнення; вислуга становить 17 років 10 місяців 09 днів (а.с.18).

Вважаючи протиправним це рішення про відмову у призначенні пенсії, позивач звернувся до суду за захистом порушених прав.

При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.

Закон №2262-ХІІ визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону №2262-XII (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції та на службі на посадах начальницького складу в Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Бюро економічної безпеки України, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Згідно з пунктом в статті 1-2 Закону №2262-ХІІ право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби (крім випадків призначення пенсії в разі втрати годувальника дружині (чоловіку) з урахуванням вимог частини п`ятої статті 30 цього Закону, яка призначається незалежно від звільнення зі служби): особи із числа військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань, органів державної безпеки і внутрішніх справ колишнього Союзу РСР, Національної гвардії України, Прикордонних військ України, військ цивільної оборони України.

Відповідно до пункту а частини першої статті 12 Закону №2262-XII пенсія за вислугу років призначається особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах б-д, ж, з статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки і більше.

Нормами статті 17-1 Закону №2262-XII визначено, що порядок обчислення вислуги років встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 затверджено Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей (далі - Постанова №393). Саме цей Порядок визначає, які саме види служби зараховуються до вислуги років, та які саме види служби і в яких коефіцієнтах зараховуються на пільгових умовах.

Отже, статтею 12 Закону №2262-XII визначені умови, за яких пенсія призначається саме за вислугу років. Згідно з Постановою №393 пільгами є зарахування до вислуги років, яка надає право на отримання пенсії, у певній кратності тих періодів служби, які відповідають визначеним цією Постановою умовам (конкретні умови передбачають застосування певної кратності).

Відмовляючи позивачу у призначенні пенсії відповідач виходив з того, що умовою для призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту а статті 12 Закону №2262-XII є наявність на день звільнення відповідної календарної вислуги років, яку позивач не мав.

Суд вважає такі доводи неприйнятними з огляду на таке.

Верховний Суд у постановах від 27 березня 2018 року, від 10 липня 2019 року, від 22 серпня 2019 року, від 30 вересня 2019 року, від 27 березня 2020 року, від 23 червня 2020 року, від 20 січня 2021 року (справи №295/6301/17, №1840/3347/18, №295/7220/16-а, №360/1432/19, №569/727/17, №750/10827/16-а, №620/509/19 відповідно) викладав висновок про те, що задля отримання права на призначення пенсії обов`язковою умовою є наявність саме календарної вислуги років у мінімально визначеному законом розмірі. До цієї вислуги зарахування стажу роботи у пільговому обчисленні законом не передбачено.

Водночас Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у постанові від 03 березня 2021 року (справа №805/3923/18-а) відступив від правових висновків, викладених, зокрема у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі №725/1959/17, від 27 березня 2018 року у справі №295/6301/17 і з метою приведення судової практики до єдиного тлумачення та застосування норм Закону №2262-XII у частині призначення пенсії за вислугу років, зробив висновок про те, що основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон №2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

Ця позиція також була підтримана у постанові Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14 квітня 2021 року у справі №480/4241/18 та у ній сформовані такі правові висновки: В цілях Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів). Для призначення пенсій за вислугу років за Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку №393.

Таким чином, Закон №2262-ХІІ як єдину обов`язкову умову призначення пенсії за вислугу років передбачає наявність у особи певної кількості років певного виду служби (вислуги). При цьому наявність необхідної вислуги років забезпечує право на пенсію за вислугу років безвідносно до віку, стажу та працездатності особи.

Визначення у Законі №2262-ХІІ вислуги саме в календарних роках передбачає обов`язкову вислугу усіх календарних днів (365), що в такому випадку і буде становити календарний рік і буде відповідати правилу, закріпленому в частині четвертій статті 17 згаданого Закону щодо можливості врахування при призначенні пенсії тільки повних років вислуги.

Отже, передбачена Законом №2262-ХІІ календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів).

Поряд з тим передбачені статтею 17-1 Закону №2262-ХІІ пільгові умови призначення пенсій відповідно до Порядку №393 полягають в пільговому (кратному) зарахуванні вислуги років. При цьому таке зарахування не є самостійним видом вислуги і не конкурує з її календарним обчисленням, а є лише пільговим зарахуванням уже наявної вислуги. Фактична тривалість вислуги при такому зарахуванні не змінюється, а лише зараховується на пільгових (кратних) умовах. Завдяки такому зарахуванню необхідну кількість років для призначення пенсії за вислугу років особа набуває швидше, порівняно із зарахуванням вислуги на загальних (не пільгових) умовах, що і становить природу пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за Законом №2262-ХІІ. Передбачена Порядком №393 можливість пільгового зарахування окремих видів служби спрямована на реалізацію Закону №2262-ХІІ і положенням цього Закону не суперечить.

З урахуванням вимог частини п`ятої статті 242 КАС України висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, підлягають врахуванню судом при застосуванні таких норм права у цій справі.

В ході вирішення спору судом встановлено, що вислуга років ОСОБА_1 з врахуванням часу служби, який підлягає зарахуванню на пільгових умовах, становить 26 років 08 місяців 25 днів, про що свідчить наказ від 10 лютого 2017 року №30-ос (а.с.10). Право позивача на призначення пенсії за вислугу років на підставі пункту а статті 12 Закону №2262-XII було встановлено рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2022 року у справі №140/2655/22.

На виконання рішення суду у справі №140/2655/22, яке набрало законної сили, Адміністрація Державної прикордонної служби України подала до ГУ ПФУ у Волинській області документи для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років згідно з пунктом а статті 12 Закону №2262-ХІІ. Однак, незважаючи на рішення суду від 30 листопада 2022 року у справі №140/2655/22, ГУ ПФУ у Волинській області 22 лютого 2023 року прийняло рішення про відмову позивачу у призначенні пенсії за вислугу років згідно з пунктом а статті 12 Закону №2262-ХІІ, фактично тим самим піддавши сумніву рішення суду, яке набрало законної сили.

За наведених обставин та з урахуванням правового висновку, наведеного у постанові об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 03 березня 2021 року у справі 805/3923/18-а та постанові Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14 квітня 2021 року у справі №480/4241/18, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 22 лютого 2023 року №199 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років.

У свою чергу, вирішуючи позовну вимогу про зобов`язання ГУ ПФУ у Волинській області призначити пенсію за вислугу років з 11 лютого 2017 року, суд зазначає, що відповідно до частини першої статті 48 Закону №2262-ХІІ заява про призначення пенсії згідно з цим Законом подається до територіального органу Пенсійного фонду України або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, іншими заінтересованими центральними органами виконавчої влади та Службою зовнішньої розвідки. При цьому днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу Пенсійного фонду України письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дата їх відправлення.

Як встановлено пунктом 1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року №3-1, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15 лютого 2007 року за №135/13402; далі Порядок №3-1, в редакції, чинній на час виникнення правовідносин), заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом №2262-ХІІ, та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України.

Згідно з пунктом б частини першої статті 50 Закону №2262-ХІІ пенсії відповідно до цього Закону призначаються особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом відповідно до пунктів а, в статті 12 цього Закону, - з наступного дня після звільнення їх зі служби, але не раніше того дня, по який їм сплачено грошове забезпечення, а членам сімей зазначених осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, а також пенсіонерів з їх числа - з дня смерті годувальника, але не раніше того дня, по який йому сплачено грошове забезпечення або пенсію, крім випадків призначення їм пенсій з більш пізніх строків.

Відповідно до частини третьої статті 50 Закону №2262-ХІІ пенсія за минулий час при несвоєчасному зверненні призначається з дня виникнення права на пенсію, але не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсією.

Право на призначення пенсії у позивача виникло з 11 лютого 2017 року (10 лютого 2017 року його виключено із списків особового складу, усіх видів забезпечення прикордонного загону).

Разом з тим реалізація права на пенсію за нормами Закону №2262-ХІІ залежить від подання заяви про призначення пенсії у встановленому порядку.

Заяву про підготовку та подання до пенсійного органу документів до Адміністрації Державної прикордонної служби України для призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону №2262-ХІІ позивач направив лише 26 січня 2022 року, що слідує із подання Адміністрації Державної прикордонної служби України від 13 лютого 2023 року №11-ПВ-11301/суд.

Таким чином, з урахуванням вимог статей 48 та 50 Закону №2262-ХІІ позивач має право на призначення пенсії з дня виникнення права на пенсію, але не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсією, тобто з 26 січня 2021 року.

Враховуючи наведене, позовні вимоги підлягають задоволенню частково шляхом визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ у Волинській області від 22 лютого 2023 року №199 про відмову у призначенні пенсії за вислугу років та зобов`язання відповідача призначити пенсію за вислугу років на підставі пункту а частини першої статті 12 Закону №2262-ХІІ з 26 січня 2021 року, виходячи з вислуги років 26 років 08 місяців 25 днів.

Зважаючи на відсутність документально підтверджених судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись статтями 2, 72-78, 244-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, будинок 22В, ідентифікаційний код юридичної особи 13358826) про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 22 лютого 2023 року №199 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років на підставі пункту а частини першої статті 12 Закону України від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб з 26 січня 2021 року, виходячи з вислуги років 26 років 08 місяців 25 днів.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ж.В. Каленюк