Справа № 620/5993/23
Суддя: Баргаміна Н.М.
Дата ухвалення: 2023-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2023 року Чернігів Справа № 620/5993/23

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі:

судді Баргаміної Н.М.,

при секретарі Кондратенко О.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області звернулось до суду з позовом до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_1 про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн. від 25.04.2023 у виконавчому провадженні № 71543366.

В обґрунтування своїх вимог позивачем зазначено, що відповідачем протиправно винесено оскаржувану постанову, оскільки на виконання рішення суду було проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 без обмеження максимальним розміром. Вказує, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансування не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Відповідач подав відзив на позов, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову, оскільки 25.04.2023 державним виконавцем проведено перевірку виконання рішення суду внаслідок якої встановлено, що згідно перерахунку пенсії всього після перерахунку пенсія становить 34830,40 грн, а в підсумку пенсія, яка підлягає виплаті з урахуванням максимального розміру 33258,61 грн, таким чином пенсія ОСОБА_1 обмежується максимальним розміром, що суперечить резолютивній частині судового рішення, нарахована сума, що становить 736063 грн. 28 коп., боржником не виплачена, про що складено акт та винесено постанову про накладення штрафу на боржника у розмірі 5100,00 грн. за невиконання рішення суду.

Третьою особою пояснення щодо позову або відзиву подано не було.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представники позивача та відповідача просили розглянути справу без їх участі, що згідно вимог частини третьої статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає розгляду справи.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України, не здійснювалося.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 21.02.2023 у справі № 620/9209/22 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/109112992) адміністративний позов ОСОБА_1 було задоволено повністю, визнано дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо обмеження з 01.04.2019 максимальним розміром пенсії ОСОБА_1 протиправними; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області нарахувати та виплатити з 01.04.2019 ОСОБА_1 пенсію без обмеження максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум.

03.04.2023 Чернігівським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист № 620/9209/22 про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області нарахувати та виплатити з 01.04.2019 ОСОБА_1 пенсію без обмеження максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 11.04.2023 відкрито виконавче провадження № 71543366 з виконання виконавчого листа № 620/9209/22.

Зважаючи на невиконання рішення суду головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 25.04.2023 було прийнято постанову про накладення штрафу на позивача в розмірі 5100,00 грн.

Даючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно статті 3 Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Відповідно до частин першої та другої статті 63 Закону за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Частиною першою статті 75 Закону встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Аналізуючи наведені положення законодавства в контексті цієї справи потрібно зауважити, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України «Про виконавче провадження». Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Згідно розрахунків, наявних в матеріалах справи, станом на 01.04.2019 розмір пенсії позивача з надбавками складає 33258,61 грн (з урахуванням максимального розміру пенсії 33258,61 грн), на 01.07.2019 розмір пенсії позивача з надбавками складає 33342,36 грн (з урахуванням максимального розміру пенсії 33258,61 грн), на 01.12.2019 розмір пенсії позивача з надбавками складає 33434,86 грн (з урахуванням максимального розміру пенсії 33258,61 грн), на 01.07.2020 розмір пенсії позивача з надбавками складає 33527,36 грн (з урахуванням максимального розміру пенсії 33258,61 грн), на 01.12.2020 розмір пенсії позивача з надбавками складає 33598,61 грн (з урахуванням максимального розміру пенсії 33258,61 грн), на 01.07.2021 розмір пенсії позивача з надбавками складає 33704,86 грн (з урахуванням максимального розміру пенсії 33258,61 грн), на 01.12.2021 розмір пенсії позивача з надбавками складає 33804,86 грн (з урахуванням максимального розміру пенсії 33258,61 грн), на 01.03.2022 розмір пенсії позивача з надбавками складає 38193,49 грн (з урахуванням максимального розміру пенсії 33258,61 грн), на 01.07.2022 розмір пенсії позивача з надбавками складає 38309,74 грн (з урахуванням максимального розміру пенсії 33258,61 грн), на 01.12.2022 розмір пенсії позивача з надбавками складає 38392,24 грн (з урахуванням максимального розміру пенсії 33258,61 грн), на 01.03.2023 розмір пенсії позивача з надбавками складає 39892,24 грн (з урахуванням максимального розміру пенсії 33258,61 грн), на 01.04.2023 розмір пенсії позивача з надбавками складає 38845,74 грн (з урахуванням максимального розміру пенсії 33258,61 грн).

З викладеного слідує, що відповідачем під час виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 21.02.2023 у справі № 620/9209/22 з 01.07.2019 та надалі позивачу було здійснено перерахунок пенсії у зв`язку зі збільшенням розмірів доплат та надбавок, проведенням індексації пенсії з березня 2022 та березня 2023, проте виплата нарахованої пенсії здійснена з обмеженням максимальним розміром.

Суд не погоджується з викладеною позицією відповідача та зазначає, що з самого визначення поняття «пенсія» випливає, що щомісячні пенсійні виплати здійснюються на постійній основі, один раз на місяць протягом невизначеного періоду часу, а тому цей вид виплат не є строковим і не може бути призначений на певний строк. У цьому випадку визначається лише дата, з якої особа має право на отримання пенсії (чи її перерахунок). Кінцевий термін або строк, на який призначається пенсія, не може встановлюватись, оскільки це суперечить самому визначенню та суті пенсії. Отже, виплату пенсії не може бути обмежено будь-яким кінцевим терміном або строком, оскільки це б обмежувало право особи на отримання доплати до пенсії, яка має виплачуватись постійно, один раз на місяць протягом невизначеного часу та без встановлення будь-якого терміну або строку виплати пенсії.

Суд звертає увагу, що розмір, підстави, порядок виплати пенсії можуть змінюватися, зокрема, у зв`язку з проведенням перерахунку на підставі додатково поданих документів самим одержувачем пенсії.

Водночас суд зазначає, що при проведенні наступних перерахунків пенсії відповідному військовослужбовцю мають враховуватись рішення судів, прийняті у справах, що стосуються його пенсії, в тому числі щодо відсутності підстав для обмеження розміру пенсії максимальним розміром у разі, якщо чинне на момент проведення такого перерахунку пенсії законодавство не зазнало відповідних змін.

Таким чином, матеріали справи не містять відомостей та належних доказів щодо вчинення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області належних дій щодо виконання рішення станом на момент винесення оскаржуваної постанови про накладення штрафу.

У контексті наведеного суд вважає за необхідне підкреслити, що відповідно до частини першої статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Європейський суд з прав людини у рішенні «Юрій Миколайович Іванов проти України» наголосив на тому, що право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що у таких категоріях справ, коли державні органи належним чином сповіщені про наявність судового рішення, вони мають вживати всіх належних заходів для його виконання або направлення до іншого органу для виконання. Сама особа, на користь якої ухвалено рішення, не повинна ще займатись ініціюванням виконавчих процедур.

Отже, виконання судового рішення як завершальна стадія судового провадження є невід`ємним елементом права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, складовою права на справедливий суд.

За таких обставин, відповідачем було правомірно винесено постанову від 25.04.2023 про накладення на Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області штрафу у виконавчому провадженні № 71543366, а тому позовні вимоги є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Згідно частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що в задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області необхідно відмовити повністю.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 72-74, 77, 139, 241-246, 262, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, 83-А, м. Чернігів, 14005, ) до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (просп. Миру, буд. 43, м. Чернігів, 14000, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про визнання протиправною та скасування постанови відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повне судове рішення складено 13.06.2023 року.

Суддя Н.М. Баргаміна