Справа № 160/20684/22
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2023-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

13 червня 2023 року м. Дніпросправа № 160/20684/22

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Суховарова А.В., Ясенової Т.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Хмельницької митниці

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 березня 2023 року (суддя Коренев А.О.) в адміністративній справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріплей»

до Хмельницької митниці

про визнання протиправним та скасування рішення, -

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ріплей» звернулося до суду з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Хмельницької митниці про коригування митної вартості товарів № UA400000/2022/000095/2 від 14.12.2022.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 березня 2023 року позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити в її задоволенні, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджується, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Ріплей», Україна (Покупець) та компанією «MedB., LTD», Корея (Постачальник) укладено Контракт від 09.10.2020 № 1310, за умовами якого Постачальник зобов`язується поставити та передати у власність Покупця продукцію в асортименті, кількості та за ціною, визначені в інвойсах, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар. Місце поставки відповідно до Incoterms 2010: FOB доставка здійснюється за рахунок Постачальника до порту Busan (Korea); валюта контракту та платежу Євро/Долар США, загальна сума Контракту становить суму всіх інвойсів, але не повинна бути менше 600000 доларів на рік; порядок оплати 100% передоплата. Строки поставки, найменування, кількість товару визначається сторонами шляхом направлення та погодження замовлення. Ціна товару погоджується сторонами в специфікації. Ціна товару включає в себе вартість продукту, тари, упаковки, вартість робіт, пов`язаних з упаковкою, маркуванням, навантаженням та доставкою товару в місце поставки. Товар за цим Контрактом поставляється на умовах, визначених Incoterms 2010.

Позивачем 12.12.2022 було подано до митного органу митну декларацію № UA99U5 для здійснення митного оформлення партії товару: Товар № 1: засіб із вмістом поверхнево активних речовин для миття шкіри у вигляді рідини або крему, розфасований для роздрібної торгівлі: MED В Пінка з содою для вмивання обличчя Lemon з екстрактом лимону 100 мл 4800 шт.; MED В Пінка з содою для вмивання обличчя Blueberry з екстрактом чорниці 100 мл 4800 шт.; MED В Пінка з содою для вмивання обличчя Green Tangerine з екстрактом зеленого мандарину 100 мл 5000 шт.; MED В Гель-пілінг для обличчя Cranberry Purifying з екстрактом журавлини 180 мл 80 шт.; Ekel Пінка для вмивання з екстрактом рисових висівок 100 мл 160 шт.; Ekel Пілінг-гель для обличчя з екстрактом муцину чорного равлика 100 мл 160 шт.; Ekel Пілінг-гель для обличчя з вугіллям 100 мл - 160шт.; Товар № 2: Косметичні препарати, засоби для макіяжу та препарати для догляду за шкірою, без вмісту озоноруйнуючих речовин, не містить наркотичних, психотропних засобів та прекурсорів, не в аерозольній упаковці: MED В Крем для ніг Shea Butter Rich з маслом Ши 70 мл - 700 шт.; MED В Маска тканинна для обличчя 1 Day з медом 600 шт.; MED В Маска тканинна для обличчя 1 Day з алое вера 1200 шт.; MED В Маска тканинна для обличчя 1 Day з екстрактом муцину равлика 600 шт.; MED В Маска тканинна для обличчя 1 Day з колагеном 600 шт.; Ekel Крем для обличчя Aloe Moisture з алое зволожуючий 100 мл 100 шт.; Ekel Ample Intensive Крем інтенсивний для обличчя з екстрактом алое 100 шт.; Ekel Ample Intensive Крем інтенсивний для обличчя з екстрактом плаценти 100 шт.; Ekel Крем для шкіри навколо очей Daily Time Return з колагеном омолоджуючий - 200 шт.; Ekel Крем для обличчя Age Recovery Placenta 100 мл 100 шт.; Ekel Крем для обличчя Age Recovery Collagen 100 мл 100 шт.; Ekel Крем для обличчя Age Recovery Peptide 100 мл 100 шт.; Ekel Крем для обличчя Age Recovery Snail 100 мл 100 шт.; JIGOTT Універсальний гель Natural Aloe Vera Moisture Soothing з алое вера 300 мл 48 шт.; JIGOTT Крем для обличчя Snail Lifting з екстрактом муцину равлика 70 мл 100 шт.; JIGOTT Крем для обличчя Bird's Nest Firming з екстрактом гнізда ластівки 70 мл 100 шт.; JIGOTT Маска тканинна для обличчя Pearl Real Ampoule з екстрактом перлин 27 мл 600 шт.; JIGOTT Маска тканинна для обличчя Collagen Real Ampoule з колагеном 27 мл 600 шт.»; Товар № 3: Засоби для догляду за волоссям, без вмісту озоноруйнуючих речовин, не містить наркотичних, психотропних засобів та прекурсорів, не в аерозольній упаковці: MD: 1 Філер для волосся Intensive Peptide Complex Hair Ampoule з пептидним комплексом 10 мл 27200 шт.; MD: 1 Філер для шкіри голови Scalp Ampoule проти випадіння волосся 10 мл 8800 шт.; MD: 1 Маска-кондиціонер для волосся Intensive Peptide Complex з протеїном 300 мл 50 шт.

Митна вартість імпортованого товару була заявлена декларантом за ціною Контракту, ціна за одиницю 6,4654 дол. США/кг.

Разом з митною декларацією позивачем для митного оформлення товару було надано: зовнішньоекономічний контракт № 1310 від 09.10.2020, рахунок (інвойс) від 05.10.2022 № MedB/RL-202210-05, банківське платіжне доручення від 12.10.2022 № 31, рахунки перевізника від 07.11.2022 № 4186 та від 08.12.2022 № 4626, довідку перевізника від 08.12.2022 № 0812-2.

Під час митного контролю митний орган дійшов висновку, що надані документи щодо товару № 2 містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості. А саме: неподання до митного оформлення документів, які підтверджують вартість товару відповідно до вимог ч.ч. 2, 8, 9 ст. 52 МКУ, ч.ч. 2, 3 ст.53 МКУ.

Подані документи містять наступні розбіжності: пунктом 7 договору на перевезення передбачено страхування відповідальності перевізника, хоча у довідці про вартість перевезення зазначено, що страхування не здійснювалось; перевізник товару та особа, яка надала документи для підтвердження витрат на доставку товару до пункту ввезення на митну територію України різні. Окрім цього, додатково надане платіжне доручення не містить відміток банку та до митного оформлення не надано документи, передбачені зовнішньоекономічним контрактом: замовлення (п. 3.1), декларація виробника (п. 5.4.3). Також документи не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, передбачених частиною 10 статті 58 МКУ, зокрема вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами; вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням витрат; витрати на страхування. Таким чином, документи не містять відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари та документально підтверджених даних щодо складових митної вартості товарів. У митного органу наявні докази недостовірності заявленої вартості товару та її складових, оскільки вартість даного товару нижча вартості подібних товарів, митне оформлення яких здійснюється на інших митницях (у тому числі згідно з поданим до митного оформлення зовнішньоекономічним контрактом). Таким чином, використані декларантом відомості для цілей визначення митної вартості не підтверджені документально, відповідно до пп. 2, 3 статті 58 МКУ застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 МКУ.

Рішення Хмельницької митниці прийнято рішення про коригування митної вартості № UА400000/2022/000095/2 від 14.12.2022, відповідно до якого вартість товару визначено згідно зі ст. 64 МК України за резервним методом на рівні 17,0100 доларів США.

Незгода позивача з прийнятим рішенням про коригування митної вартості товару стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку обґрунтованості висновків митного органу та правомірності оскаржуваного рішення, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно зі статтею 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Статтею 52 передбачено, що у випадках, визначених цим Кодексом, для заявлення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту, митному органу, який проводить митне оформлення цих товарів, разом з митною декларацією та іншими необхідними для митного оформлення зазначених товарів документами в установленому порядку подається декларація митної вартості.

У декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів, та надані документи, що підтверджують зазначене.

Відповідно до статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та (або) бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Положеннями статті 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Статтею 52 Митного кодексу України визначено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Частиною 2 статті 58 Митного кодексу України та пунктом 1.14 наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення» № 599 від 24.05.2012, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 червня 2012 року за № 984/21296, передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та(або) відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Згідно зі статтею 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та(або) недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Частиною 6 статті 54 Митного кодексу України передбачено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та(або) недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що метод визначення митної вартості товару за ціною договору є основним. На підтвердження заявленої декларантом митної вартості товару, що визначена за першим методом, митному органу необхідно надати відповідні документи. При цьому застосування кожного наступного методу у їх послідовності можливе лише у разі обґрунтованої та об`єктивної неможливості застосування попереднього методу.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 27.06.2019 в адміністративній справі № 803/667/17, митні органи мають право витребовувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом із тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Неподання декларантом інших запитуваних митницею документів під час митного оформлення, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Надаючи оцінку зауваженням митного органу, які покладені в основу оскаржуваного рішення, в розрізі з вищенаведеними нормами чинного законодавства, суд апеляційної інстанції зазначає, що страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування, не є обов`язковою складовою митної вартості товару, і подаються до митного оформлення виключно в разі здійснення страхування.

Позивачем підтверджено, що страхування товару не здійснювалося на власний ризик сторін.

В свою чергу апелянт зазначає, що відповідно до пункту 2.1.2 Договору про надання транспортно-експедиторських послуг обов`язком Виконавця (ТОВ «Хілдом Логістік») є укладання від свого імені договору страхування вантажів. Одночасно пунктом 7 цього Договору передбачено, що Виконавець (ТОВ «Хілдом Логістік») здійснює страхування своєї відповідальності.

Тобто, саме всупереч вказаним умовам Договору про надання транспортно-експедиторських послуг, укладеним з врахуванням загальних цивільно-господарських засад, у довідці про транспортні витрати Виконавець ТОВ «Хілдом Логістік» зазначив, що страхування товару не проводилось.

Разом з цим суд апеляційної інстанції зазначає, що згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Суд апеляційної інстанції погоджується з доводами митного органу, що умовами договору № 15039-17 від 15.03.2019 передбачено обов`язок Виконавця ТОВ «ХІЛЛДОМ ЛОГІСТИК», укладати від свого імені договори, в т.ч. страхування та сертифікацію вантажів і контейнерів, а також здійснює страхування своєї відповідальності.

Разом з цим такі вимоги є загальними для будь-яких послуг, наданих в межах даного договору, невиконання яких у встановлених договором випадках тягне за собою відповідальність сторін

Суд апеляційної зазначає, що митний орган не наділений законом повноваженнями щодо дотримання сторонами договору визначних у ньому умов.

Отже, при отриманні інформації, що в межах поставки відповідної партії товару страхування останнього не здійснювалося, відповідач не мав права вимагати від декларанта відповідні документи.

Також суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими доводи митного органу, що платіжне доручення не містить відміток банку.

Матеріали справи містять платіжне доручення № 31 від 12.10.2022 на суму 17595,16 дол. США, яке сформовано в електронному вигляді, проте останнє не містить цифровий підпис банку.

Разом з цим, вказана обставина не може слугувати підставою для коригування митної вартості товару, оскільки за приписами статті 53 КАС України банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, подаються декларантом, якщо рахунок сплачено.

Тобто, навіть не подання платіжного доручення та не сплата рахунку не є перешкодою для митного оформлення товару.

Щодо висновків відповідача про неподання до митного оформлення документів, передбачених зовнішньоекономічним контрактом: замовлення (п. 3.1), декларація виробника (п. 5.4.3), суд звертає увагу, що такі документи не є обов`язковими для подання одночасно з митною декларацією в розумінні вимог статті 53 Митного кодексу України, а подаються в разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, натомість відповідачем не зазначено в своєму рішенні та не доведено наявність таких розбіжності та недоліків у поданих до митного оформлення документах.

Також суд вважає необґрунтованими доводи апелянта, що документи не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, передбачених частиною 10 статті 58 МКУ, зокрема вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами, вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням витрат, адже умовами Контракту від 09.10.2020 № 1310 визначено, що ціна товару включає в себе вартість продукту, тари, упаковки, вартість робіт, пов`язаних з упаковкою, маркуванням, навантаженням та доставкою товару в місце поставки.

При цьому суд не бере до уваги доводи апелянта, що відповідно до поданих до митного оформлення документів, а саме коносаменту (Bill of lading) № CJSCCON2210006В від 09.10.2022 та автотранспортної накладної (Road consignment note) № 0463/1 від 07.12.2022, фактичне перевезення товару морським транспортом здійснювалось компанією Chun Jee Shipping, а автомобільне перевезення - ФОП ОСОБА_1 , в той же час жодних інших документів, що свідчили б про наявність господарських відносини з вищевказаними перевізниками (договори, заявки) або підтверджували розмір понесених ними транспортних витрат (рахунки, акти, довідки) до митного оформлення надано не було, адже вказані обставини не були покладені в основу оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товару.

Натомість звертає увагу апелянта, що за умовами Контракту сторонами визначено місце поставки відповідно до Incoterms 2010: FOB доставка здійснюється за рахунок Постачальника до порту Busan (Korea).

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що відповідачем не доведено наявність обґрунтованого сумніву щодо правильності задекларованої позивачем митної вартості товару, враховуючи умови Контракту та приписи чинного законодавства.

Суд апеляційної інстанції встановив, що позивачем при здійсненні митного оформлення товару було надано всі необхідні та достатні документи, що дають можливість визначити всі складові митної вартості товару та які містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару.

Первинні документи, які були подані позивачем до митного органу, є достатніми та такими, що у своїй сукупності підтверджують достовірність наданої інформації. Відтак у відповідача були відсутні підстави для коригування митної вартості товару та прийняття оскаржуваного рішення.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції. Натомість окремі висновки суду не відповідають обставинам справи, а тому рішення суду підлягає зміні в частині мотивів його прийняття.

Керуючись ст.ст. 243, 317, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Хмельницької митниці залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 березня 2023 року в адміністративній справі № 160/20684/22 змінити в частині мотивів його прийняття.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з 13 червня 2023 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 13 червня 2023 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя А.В. Суховаров

суддя Т.І. Ясенова