Справа № 440/4228/23
Суддя: О.В. Гіглава
Дата ухвалення: 2023-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2023 року м. ПолтаваСправа № 440/4228/23

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Гіглави О.В., розглянувши у письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

10 квітня 2023 року ОСОБА_1 звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області, у якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області від 29.12.2022 №04 про відмову в переведенні з одного виду пенсії на інший у зв`язку з втратою годувальника;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області призначити, починаючи з 29.12.2022, ОСОБА_1 пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до статей 36, 37, 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV у розмірі 70% від 9733,50 грн розміру пенсії її чоловіка ОСОБА_2 на момент смерті.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області від 29.12.2022 №04 про відмову в переведенні з одного виду пенсії на інший у зв`язку з втратою годувальника, оскільки згідно з листом ГУПФУ в Полтавській області її померлий чоловік ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , до дня смерті отримував пенсію по інвалідності, як особа з інвалідністю 2 групи в розмірі 9733,50 грн. При цьому, відповідно до пункту "а" статті 36 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсії в разі втрати годувальника призначаються в таких розмірах - членам сімей військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби, інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули (померли) внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних при захисті Батьківщини, ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи або виконанні інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях та підпільних організаціях і групах, визнаних такими законодавством України, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи участю у бойових діях у мирний час, а саме батькам (одному з батьків), дружині (чоловікові), іншому непрацездатному члену сім`ї загиблого (померлого) годувальника, якщо право на пенсію має один непрацездатний член сім`ї, - у розмірі 70 процентів грошового забезпечення (заробітної плати) загиблого (померлого) годувальника на кожного непрацездатного члена сім`ї; якщо право на пенсію мають два і більше непрацездатних членів сім`ї (крім батьків, дружини (чоловіка) - у розмірі 50 процентів грошового забезпечення (заробітної плати) загиблого (померлого) годувальника на кожного непрацездатного члена сім`ї. У таких самих розмірах, незалежно від причини смерті годувальника, обчислюються пенсії членам сімей померлих осіб з інвалідністю внаслідок війни та членам сімей, до складу яких входять діти, які втратили обох батьків. Відтак, позивач вважає, що вона має право на перерахунок пенсії та призначення їй замість пенсії за віком пенсії по втраті годувальника у розмірі 70 відсотків пенсії за її померлого чоловіка ОСОБА_2 .

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 17.04.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

02.05.2023 до суду від ГУПФУ в Полтавській області надійшов відзив на позов, у якому останнє заперечує проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , посилаючись на те, що остання не надала висновок про причинний зв`язок смерті померлого годувальника з виконанням обов`язків військової служби, який передбачено Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 зі змінами від 24.11.2022 №23-1 /а.с. 26-27/.

ГУПФУ в Київській області правом на подання відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк не скористалося.

Відповідно до приписів статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), зокрема, справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Cправи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини.

Відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 від 25.10.1975 ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 /а.с. 33/.

Згідно з довідкою Лубенського-комунального Житлово-експлуатаційного управління від 16.12.2022 №6304 ОСОБА_1 проживала спільно з ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 , входила до складу його сім`ї, знаходилася на повному утриманні годувальника ОСОБА_2 /а.с. 35/.

Відповідно до військового квитка серії НОМЕР_2 ОСОБА_2 у період з 20.11.1970 по 01.11.1973 проходив строкову військову службу в радянській армії /а.с. 44-46/.

За змістом витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця від 19.10.2012 №2046 травма старшини І статті ОСОБА_2 , яка підтверджена довідкою про травму №14 від 26.09.1973, виданою командиром військової частини НОМЕР_3 , Так, пов`язана з виконанням обов`язків військової служби /а.с. 42/.

Згідно виписки із акту огляду МСЕК серії 10 ААА №185487 ОСОБА_2 призначено ІІ групу інвалідності безстроково, травма пов`язана з виконанням обов`язків військової служби /а.с. 40/.

Між тим, відповідно до розпорядження УПФУ в м. Лубни №4433 від 06.08.2009 ОСОБА_2 призначено пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком з 05.08.2009 /а.с. 39/.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 /а.с. 43/.

Станом на момент смерті ОСОБА_2 перебував на обліку в пенсійному органі та отримував пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в розмірі 9733,50 грн /а.с. 38, 49/.

Водночас, на день смерті ОСОБА_2 позивач досягла пенсійного віку, згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" їй призначена пенсія по інвалідності (ІІІ група), розмір отримуваної нею пенсії становить 2300,00 грн, що не заперечується учасниками справи.

26.12.2022 ОСОБА_1 подала до ГУПФУ в Полтавській області (Лубенське відділення) заяву, в якій просила перерахувати їй пенсію, виділивши їй долю в пенсії у разі втрати годувальника ОСОБА_2 /а.с. 28-30/.

До зазначеної заяви позивач додала: паспорт громадянина України НОМЕР_5 , військовий квиток НОМЕР_2 , диплом про навчання, довідку про заробітну плату (годувальника), довідку податкового органу про присвоєння ІПН померлому годувальнику, довідку про заробітну плату №192, документ про особливі заслуги перед Батьківщиною №787, документ про перебування на повному утриманні годувальника №6304, документ про визнання заявника ветераном війни №2046, документ про стаж, посвідчення учасника бойових дій (годувальника) № НОМЕР_6 , свідоцтво про шлюб № НОМЕР_7 , свідоцтво про смерть № НОМЕР_8 .

16.03.2021 за №339/35961 в Міністерстві юстиції України зареєстровано постанову правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 №25-1, якою затверджено зміни до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженому постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 №13-1).

Так, пунктом 4.2 розділу ІV Порядку №22-1 передбачено можливість застосування екстериторіального призначення та перерахунку пенсій.

З урахуванням принципу екстериторіальності заяву та документи ОСОБА_1 в електронному вигляді було передано на розгляд ГУПФУ в Київській області.

29.12.2022 за результатами розгляду вказаних заяви та документів ГУПФУ в Київській області прийнято рішення №04, яким гр. ОСОБА_1 відмовлено у проведенні перерахунку пенсії "перехід на інший вид пенсії, а саме на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оскільки в ході проведення аналізу розрахунку встановлено недоцільність переходу на інший вид пенсії, так як розмір пенсії зменшується. Розмір пенсії заявниці з урахуванням надбавок, підвищень та інших доплат до перерахунку становить 2300,00 грн. Після проведення перерахунку за матеріалами пенсійної справи померлого годувальника, загальний розмір пенсії становить 2100,00 грн /а.с. 32/.

Копію вказаного рішення позивачу направлено листом ГУПФУ в Полтавській області від 06.01.2023 №1600-0212-8/1097 /а.с. 13/.

Не погодившись із зазначеним, позивач звернулася до суду з цим позовом про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області від 29.12.2022 №04 про відмову в переведенні з одного виду пенсії на інший у зв`язку з втратою годувальника, а також зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області призначити, починаючи з 29.12.2022, ОСОБА_1 пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до статей 36, 37, 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV у розмірі 70% від 9733,50 грн розміру пенсії її чоловіка ОСОБА_2 на момент смерті.

Встановивши обставини справи, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та які мають значення для вирішення справи по суті, оцінивши докази, якими підтверджені встановлені обставини, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд дійшов наступних висновків.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України /пункт 6 частини 1 статті 92 Конституції України/.

Законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення та визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, є Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Статтею 10 цього Закону №1058-IV передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

Відповідно до частини першої статті 36 Закону №1058-IV (в редакції, чинній на момент подання позивачем заяви про перерахунок пенсії) пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), та непрацездатним членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

За приписами частин другої та третьої статті 36 Закону №1058-ІV непрацездатними членами сім`ї вважаються:

1) чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли віку 65 років, або пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону;

2) діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років.

Діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної середньої освіти, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених навчальних закладів та вступом до іншого навчального закладу або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців), - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, та діти-сироти - до досягнення ними 23 років незалежно від того, навчаються вони чи ні;

3) чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків або брат чи сестра, дідусь чи бабуся померлого годувальника незалежно від віку і працездатності, якщо він (вона) не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років.

До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони:

1) були на повному утриманні померлого годувальника;

2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім`ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками /частина перша статті 37 Закону №1058-ІV /.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 45 Закону №1058-ІV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника.

Отже, за Законом №1058-ІV члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів для існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається із заробітку чи пенсії годувальника, тобто в залежності від того доходу, який мав годувальник на час настання смерті.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 на день смерті чоловіка перебувала на його утриманні, що не заперечується учасниками справи, на час звернення до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії - "перехід на інший вид пенсії, а саме, на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" досягла пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону №1058-ІV, тобто є непрацездатною особою з ІІІ групою інвалідності, а тому відповідала всім вимогам, необхідним для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника на час звернення до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії.

Враховуючи викладене, суд вважає, що ОСОБА_1 в силу положень Закону №1058-ІV має право на призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника саме в розмірі 50% пенсії свого померлого чоловіка та годувальника ОСОБА_2 , обчисленої виходячи з розміру його заробітку та призначеної по інвалідності в розмірі пенсії за віком, тобто із того доходу, який останній отримував на час настання смерті.

Судовим розглядом встановлено, що станом на момент смерті ОСОБА_2 перебував на обліку в пенсійному органі та отримував пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в розмірі 9733,50 грн /а.с. 38, 49/, а тому ОСОБА_1 , яка перебувала на його утриманні, має право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника у розмірі 50% доходу, який мав годувальник на час настання смерті, тобто 50% пенсії свого чоловіка (9733,50 грн : 2 = 4866,75 грн).

За викладених обставин, на переконання суду, приймаючи 29.12.2022 оскаржуване рішення №04 ГУПФУ в Київській області безпідставно дійшло висновку про недоцільність переходу позивача на інший вид пенсії, так як розмір пенсії зменшиться, оскільки розмір пенсії ОСОБА_1 з урахуванням надбавок, підвищень та інших доплат до перерахунку становить 2300,00 грн, а після проведення перерахунку за матеріалами пенсійної справи померлого годувальника, загальний розмір пенсії становить 2100,00 грн.

Що ж стосується посилань позивача у позовній заяві на наявність у неї права на отримання пенсії по втраті годувальника у розмірі 70% пенсії свого померлого чоловіка та годувальника ОСОБА_2 , то суд вважає за доцільне зазначити, що положення Закону №1058-ІV не передбачають можливості отримання пенсії по втраті годувальника в розмірі 70% пенсії померлого годувальника, натомість, визначають єдиний максимальний розмір пенсії по втраті годувальника на одну особу у вигляді 50% пенсії померлого годувальника.

При цьому, суд зауважує, що отримання пенсії в разі втрати годувальника у вигляді 70% передбачають виключно положення Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Так, відповідно до пункту "а" частини першої статті 36 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсії в разі втрати годувальника призначаються в таких розмірах - членам сімей військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби, інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули (померли) внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних при захисті Батьківщини, ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи або виконанні інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях та підпільних організаціях і групах, визнаних такими законодавством України, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи участю у бойових діях у мирний час, а саме батькам (одному з батьків), дружині (чоловікові), іншому непрацездатному члену сім`ї загиблого (померлого) годувальника, якщо право на пенсію має один непрацездатний член сім`ї, - у розмірі 70 процентів грошового забезпечення (заробітної плати) загиблого (померлого) годувальника на кожного непрацездатного члена сім`ї; якщо право на пенсію мають два і більше непрацездатних членів сім`ї (крім батьків, дружини (чоловіка) - у розмірі 50 процентів грошового забезпечення (заробітної плати) загиблого (померлого) годувальника на кожного непрацездатного члена сім`ї. У таких самих розмірах, незалежно від причини смерті годувальника, обчислюються пенсії членам сімей померлих осіб з інвалідністю внаслідок війни та членам сімей, до складу яких входять діти, які втратили обох батьків.

Пенсії в разі втрати годувальника (або частина спільної пенсії кожного непрацездатного члена сім`ї), що призначається членам сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно з цим Законом, з розрахунку на кожного непрацездатного члена сім`ї не може бути меншою ніж два визначені законом розміри прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність /статті 37 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"/.

У спірному випадку матеріали справи не містять документів, які б підтверджували призначення та отримання ОСОБА_2 за життя пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Натомість, матеріалами пенсійної справи підтверджується призначення та отримання ОСОБА_2 за життя саме пенсії по інвалідності відповідно до Закону №1058-ІV.

Суд відмічає ту обставину, що заява про перерахунок пенсії ОСОБА_1 подавалася також в порядку Закону №1058-ІV, а не в порядку Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", у зв`язку з чим й була розглянута за правилами екстериторіальності ГУПФУ в Київській області.

При цьому, судом критично оцінюються посилання ГУПФУ в Полтавській області у відзиві на позовну заяву на те, що підставою для прийняття спірного рішення слугувало ненадання заявницею висновку про причинний зв`язок смерті померлого годувальника з виконанням обов`язків військової служби, який передбачено Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 зі змінами від 24.11.2022 №23-1, так як оскаржуване рішення не містить жодних доводів з цього приводу, а за висновками суду у цій справі позивач має право на отримання пенсії у зв`язку із втратою годувальника у розмірі 50% доходу, який мав годувальник на час настання смерті, тобто 50% пенсії свого чоловіка ОСОБА_2 .

Враховуючи викладене, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області від 29.12.2022 №04.

При цьому, з метою належного захисту порушених прав позивача суд вважає за доцільне вийти за межі вказаної частини позовних вимог та задовольнити їх також шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26.12.2022 з урахуванням вказаних вище висновків суду у цій справі.

Щодо вимог позивача в частині зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області призначити, починаючи з 29.12.2022, ОСОБА_1 пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до статей 36, 37, 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV у розмірі 70% від 9733,50 грн розміру пенсії її чоловіка ОСОБА_2 на момент смерті, то суд не вбачає підстав для їх задоволення, оскільки приписи статей 36, 37, 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" не передбачають можливості призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника саме у розмірі 70% від розміру пенсії померлого годувальника.

З огляду на наведені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, при частковому задоволенні позову позивача суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУПФУ в Київській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 536,80 грн.

На підставі викладеного та керуючись статтями 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_9 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, буд. 66, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ідентифікаційний код 13967927), Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області (вул. Саєнка Андрія, 10, м. Фастів, Київська область, 08500, ідентифікаційний код 22933548) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області від 29 грудня 2022 року №04.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26 грудня 2022 року про перерахунок пенсії "перехід на інший вид пенсії, а саме на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 536,80 грн (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Гіглава