Справа № 320/4705/23
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2023-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2023 року м.Київ № 320/4705/23

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, у якому просить суд:

- визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо застосування ОСОБА_1 абзацу 3 пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України №713 від 14.07.2021 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» при нарахуванні пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з урахуванням фактично виплачених сум з 01.07.2021 відповідно до абзацу 1 пункту 1 Постанови Кабіну Міністрів України №713 від 14.07.2021 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», встановивши щомісячну доплату у сумі 2000 грн, яка враховується під час Подальших підвищень розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової службі, та деяких інших осіб» без обмеження максимальним розміром, та здійснити виплату донарахованих сум.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані тим, що він є пенсіонером МВС України та знаходиться на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в м.Києві. На виконання рішень Окружного адміністративного суду м.Києва від 22.04.2019 у справі №640/2716/19 та від 01.10.2021 у справі №640/13208/21 відповідачем проведено перерахунок пенсії позивача з 01.01.2018. Однак, за наслідком такого перерахунку відповідач не нарахував позивачу щомісячну доплату у розмірі 2000,00 грн, встановлену з 01.07.2021 згідно п.1 абз.1 постанови КМУ №713 від 14.07.2021. На цій підставі позивач звернувся до відповідача з відповідною заявою, проте відповідач своїм листом повідомив про те, що пенсія призначена та виплачується згідно чинного законодавства. Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду з цим позовом.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 02.03.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та витребувано докази у справі.

Відповідач, не погоджуючись з позовними вимогами ОСОБА_1 , подав відзив на позовну заяву, у якому зазначив про те, що 4 липня 2021 року Кабінет Міністрів України прийняв Постанову №71 (далі - ПКМУ 713) з метою поетапного зменшення диспропорцій в розмірах пенсій, призначених військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), поліцейським та деяким іншим особам, та до прийняття Верховною Радою України законодавчих актів щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців і деяких інших осіб. Відповідно до частини 1 ПКМУ № 713 встановлено з 1 липня 2021 р. особам, яким призначено пенсію до 1 березня 2018 р. відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі - Закон) (крім військовослужбовців строкової служби), до розмірів їх пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону станом на 1 березня 2018 р., щомісячну доплату у сумі 2000 гривень, яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону. Пунктом 3 частиною 1 ПКМУ № 713 зазначено, що у разі коли пенсія особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, переглядалася (перераховувалася) після 01 березня 2018 року, щомісячна доплата, встановлена абзацами першим і другим цього пункту, не виплачується, крім випадків, коли розмір пенсії після такого перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на 2000 гривень. Якщо сума збільшення пенсії під час її перегляду (перерахування) не досягала 2000 гривень, щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту, встановлюється в сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру. Основний розмір пенсії позивача за вислугу років відповідно до ст. 13 (без надбавок та підвищень) з 01.03.2018 становив 11623,50 грн. На виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 22.04.2019 у справі №640/2716/19 Головним управлінням у липні 2019 року було проведено перерахунок пенсії в порядку, встановленому судовим рішенням, та здійснено нарахування коштів, починаючи з 01.01.2018. Основний розмір пенсії за вислугу років (без надбавок та підвищень) відповідно до ст. 13 Закону, обчислений на виконання рішення суду, станом на 01.07.2021 становив 13284,00 грн. Збільшення пенсії на виконання рішення суду за період з березня 2018 року по липень 2021 року становило 1660,50 грн. (13284,00 - 11623,50). Тому щомісячна доплата, передбачена постановою КМУ №713, склала 339,50 грн. (2000,00 - 1660,50 грн.). На виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 01.10.2021 у справі №і640/13208/21 Головним управлінням у травні 2022 року проведено з 01.01.2018 перерахунок пенсії позивача в порядку, встановленому судовим рішенням, та здійснено нарахування коштів за період з 01.01.2018 по 31.05.2022. Основний розмір пенсії за вислугу років, обчислений на виконання двох рішень суду, станом на 01.07.2021 становить 27446,76 грн. (80% від суми грошового забезпечення 34308,45 грн.). Оскільки пенсія після 1 березня 2018 року переглядалась та двічі перераховувалась на виконання судових рішень, внаслідок чого збільшення пенсії за період з березня 2018 року по липень 2021 року перевищує 2000,00 грн, щомісячну доплату відповідно до постанови КМУ №713 після здійсненого у травні 2022 року перерахунку пенсії не встановлено. Тому, на думку відповідача, відповідно до норм постанови КМУ №713 відсутні підстави для встановлення Вам щомісячної доплати до пенсії в розмірі 2000,00 грн.

Не погоджуючись з позицією відповідача, викладеною у відзиві на позовну заяву, позивач подав відповідь на відзив, у якій зазначив про те, що відповідач не довів правомірність своїх дій щодо обмеження прав відповідача на отримання ним щомісячної доплати у сумі 2000 грн.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорту серії НОМЕР_2 , виданим Шевченківським РУ ГУ МВС України в місті Києві 25.12.2008.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м.Києві та отримує пенсію за вислугу років з 31.12.2008.

На умовах та у розмірах, передбачених постановою КМУ №103, здійснено перерахунок пенсії. При проведенні перерахунку основний розмір пенсії розрахований з грошового забезпечення з урахуванням положень вказаної постанови КМУ.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.04.2019 у справі №640/2716/19 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві в частині не проведення ОСОБА_1 , перерахунку пенсії з 01 січня 2018 року в розмірі 80% відповідних сум грошового забезпечення та зобов`язано Головне Управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 виходячи з розміру пенсії 80% сум грошового забезпечення із врахуванням довідки ДФС України від 02.04.2018 №264 з 1 січня 2018 року без обмеження будь-яким строком, без обмеження максимального розміру пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, цільової грошової допомоги, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством).

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 01.10.2021 у справі №640/13208/21 визнано неправомірними дії ГУ ПФ України в м. Києві в частині відмови перерахувати пенсію ОСОБА_1 з 01.01.2018 з урахуванням видів грошового забезпечення зазначених в довідці ДФС України № 33-7/Л/99-99-09-02-14 від 03.03.2021, яке враховане під час первісного призначення пенсії.

Суд зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві перерахувати і виплатити пенсію за вислугу років без обмежень будь-яким строком, без обмеження максимального розміру пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018, виходячи з розміру 80% сум грошового забезпечення із врахуванням довідки ДФС України від 03.03.2021 № 33-7/Л/99-99-09-02-14 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з включенням до грошового забезпечення додаткових видів грошового забезпечення - надбавки за особливості проходження служби 96,67%; премії -17,22%; що були враховані при первісному нарахуванні пенсії.

На виконання рішень Окружного адміністративного суду м. Києва від 22.04.2019 у справі №640/2716/19 та від 01.10.2021 у справі №640/13208/21, відповідачем проведено перерахунок пенсії позивача з 01.01.2018.

Постановою КМУ №713 з 1 липня 2021 року особам, яким призначено пенсію до 1 березня 2018 р., відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», до розмірів їх пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону станом на 1 березня 2018 р., встановлена щомісячна доплату в сумі 2000 гривень, яку позивач не отримує.

Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою від 24.01.2023, в якій просив здійснити виплату суми 2000грн. починаючи з 01.07.2021, оскільки збільшення розміру пенсії на підставі рішення суду не може розцінюватись як збільшення розміру пенсії у відповідності до абз. 3 п. 1 Постанови №713, оскільки таке збільшення пенсії сталось внаслідок відновлення порушеного права на отримання пенсії у належному розмірі, а не внаслідок перерахунку відповідно до закону.

Листом від 21.02.2023 №-5067-2550/Л-02/8-2600/23 відповідач повідомив про те, що пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» передбачено установити з 1 липня 2021 року особам, яким призначено пенсію до 01 березня 2018року відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», (крім військовослужбовців строкової служби), до розмірів їх пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 та 36 Закону станом на 01 березня 2018 року, щомісячну доплату в сумі 2000 гривень, яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 та 36 Закону. У разі коли пенсія переглядалась (перераховувалася) після 1 березня 2018 року, щомісячна доплата не виплачується, крім випадків, коли розмір пенси після такого перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на 2000 гривень. Якщо сума збільшення пенсії під час її перегляду (перерахунку) не досягла 2000 гривень, щомісячна доплата встановлюється в сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру. На виконання рішення окружного адміністративного суду м. Києва від 22.04.2019 у справі №640/2716/19 Головним управлінням в липні 2019 року було проведено перерахунок пенсії в порядку, встановленому судовим рішенням, та здійснено нарахування коштів, починаючи з 01.01.2018. Збільшення пенсії на виконання рішення суду за період з березня 2018 року по липень 2021 року становило 1660,50 грн. (13284,00 - 11623,50). Тому щомісячна доплата, передбачена постановою КМУ № 713, склала 339,50 грн. (2000,00 - 1660,50 грн.). На виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 01.10.2021 у справі № 640/13208/21 Головним управлінням у травні 2022 року проведено з 01.01.2018 перерахунок пенсії позивача в порядку, встановленому судовим рішенням, та здійснено нарахування коштів за період з 01.01.2018 по 31.05.2022. Оскільки пенсія позивача після 1 березня 2018 року переглядалась та двічі перераховувалась на виконання судових рішень, внаслідок чого збільшення пенсії за період з березня 2018 року по липень 2021 року перевищує 2000 грн щомісячну доплату відповідно до постанови КМУ № 731 після здійснення в травні 2022 року перерахунку пенсії не встановлено. Відповідно до норм постанови КМУ № 731 відсутні підстави для встановлення позивачеві щомісячної доплати до пенсії в розмірі 2000,00 грн.

У зв`язку з ненарахуванням та невиплатою пенсійним органом щомісячної доплати у сумі 2000,00 грн та обмеженням пенсії максимальним розміром, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Проаналізувавши матеріали справи, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. При цьому суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналіз цієї норми дає змогу дійти висновку, що діяльність органів державної влади здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, яке побудовано на основі принципу «заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом». Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.

Вчинення ж державним органом чи його посадовою особою дій у межах компетенції, але непередбаченим способом, у непередбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними.

Відповідно до частини п`ятої статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Відповідно до ^.2 ст. 19 Конституції Україні органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 за № 2262-ХІІ (далі по тексту - Закон № 2262-ХШ визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ. Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом. Зазначеним Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Статтею 63 Закону № 2262-XII встановлено, що перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14.07.2021 №713 (далі по тексту - Постанова №713) встановлено з 1 липня 2021 р. особам, яким призначено пенсію до 1 березня 2018 р. відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон) (крім військовослужбовців строкової служби), до розмірів їх пенсій, визначених відповідно до статей 13_, 21 і 36 Закону станом на 1 березня 2018 р., щомісячну доплату в сумі 2000 гривень, яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13,21 і 36 Закону.

Особам, яким призначено (поновлено) пенсію після 1 березня 2018 року, розмір якої обчислено відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону (крім військовослужбовців строкової служби) з грошового забезпечення, визначеного станом на 1 березня 2018 року або до цієї дати, встановлюється щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту.

У разі коли пенсія особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, переглядалася (перераховувалася) після 01 березня 2018 року, щомісячна доплата, встановлена абзацами першим і другим цього пункту, не виплачується, крім випадків, коли розмір пенсії після такого перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на 2000 гривень. Якщо сума збільшення пенсії під час її перегляду (перерахування) не досягала 2000 гривень, щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту, встановлюється в сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру.

Аналіз наведених положень вказує на те, що підставою для невиплати чи зменшення розміру спірної доплати є перегляд (перерахунок) пенсії після 01.03.2018, тобто, перегляд (перерахунок) повинен стосуватися періоду часу після 01.03.2018.

Відповідно до листа відповідача від 21.02.2023 №-5067-2550/Л-02/8-2600/23 ним на виконання судового рішення від 22.04.2019 у справі №640/2716/19 у липні 2019 року, було проведено перерахунок пенсії в порядку встановленому судовим рішенням, та здійснено нарахування коштів починаючи з 01.01.2018 та на виконання судового рішення від 01.10.2021 у справі № 640/13208/21 Головним управлінням у травні 2022 року проведено з 01.01.2018 перерахунок пенсії позивача в порядку, встановленому судовим рішенням, та здійснено нарахування коштів за період з 01.01.2018 по 31.05.2022.

Суд зазначає, що перерахунок пенсії позивача здійснювався на виконання судових рішень від 22.04.2019 у справі №640/2716/19 та від 01.10.2021 №640/13208/21, якими підтверджено протиправність дій пенсійного органу під час перерахунку пенсії позивача з 01.01.2018.

За таких умов, саме помилкові дії відповідача зумовили подальший перерахунок пенсії позивача на виконання судових рішень, а тому приведення пенсії позивача у відповідність до вимог закону (а в цілому захист права особи на належне пенсійне забезпечення) не може вважатися перешкодою для отримання доплати, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 713 від 14.07.2021.

Суд наголошує, що перерахунок пенсії позивача, який мав місце у липні 2019 та травні 2022 року на виконання рішень суду, стосувався періоду виплати пенсії, починаючи з 01.01.2018.

При цьому, за приписами Постанови № 713 умовою, з якою пов`язується виплата доплати у розмірі 2000,00 грн, є відсутність факту проведення перерахунку пенсії після 01.03.2018. Тобто юридичне значення має дата, з якої проведено перерахунок пенсії позивача, якою у межах спірних правовідносин є 01.01.2018, а не дата вчинення пенсійним органом дії щодо перерахунку пенсії, якою у межах спірних правовідносин є липень 2019 та травень 2022 року.

Отже, перерахунок пенсії позивача стосувався іншого періоду виплати пенсії, ніж той, що визначений у постанові Кабінету Міністрів України № 713 від 14.07.2021.

Дії відповідача щодо відмови у встановленні та виплаті ОСОБА_1 з 01 липня 2021 року щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн додатково до існуючого розміру пенсії, згідно Постанови КМУ №713 від 14 липня 2021 року "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб", є протиправними.

Доводи відповідача щодо проведення після 01.03.2018 перерахунку пенсії позивача, та як наслідок, її збільшення, безпідставні, оскільки такий перерахунок був здійснений на виконання судового рішення та направлений на відновлення порушених прав позивача. Відповідача було зобов`язано привести перерахунок пенсії позивача до встановленого чинним законодавством розміру, і нового перерахунку пенсії позивача з підстав, визначених Законом № 2262. пенсійний орган не проводив.

Відновлення права на отримання пенсії в належному розмірі, як і збільшення розміру пенсії позивача на підставі Законів України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», «Про Державний бюджет України на 2019 рік». «:Про Державний бюджет України на 2020 рік». «:Про Державний бюджет України на 2021 рік», не є тим перерахунком (переглядом) пенсії, який мав би відбутись після 01.03.2018 відповідно до норм чинного пенсійного законодавства, а тому до спірних правовідносин не підлягає застосуванню абз. 3 п- 1 Постанови № 713.

Крім того, Головне управління посилається на те, що на виконання рішення окружного адміністративного суду м. Києва від 22.04.2019 у справі № 640/2716/19 Головним управлінням в липні 2019 року було проведено перерахунок пенсії в порядку, встановленому судовим рішенням, та здійснено нарахування коштів, починаючи з 01.01.2018. Збільшення пенсії на виконання рішення суду за період з березня 2018 року по липень 2021 року становило 1660, 50 грн. (13284,00 - 11623,50). Тому щомісячна доплата, передбачена постановою КМУ № 713, склала 339,50 грн. (2000,00 - 1660,50 грн). На виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 01.10.2021 у справі № 640/13208/21 Головним управлінням у травні 2022 року проведено з 01.01.2018 перерахунок пенсії в порядку, встановленому судовим рішенням, та здійснено нарахування коштів за період з 01.01.2018 по 13.05.2022. Оскільки пенсія після 1 березня 2018 року переглядалась та двічі перераховувалась на виконання судових рішень, внаслідок чого збільшення пенсії за період з березня 2018 року по липень 2021 року перевищує 2000 грн щомісячну доплату відповідно до постанови КМУ № 731 після здійснення в травні 2022 року перерахунку пенсії не встановлено. Зазначене, на думку відповідача, є обставиною, що виключає можливість встановлення щомісячної доплати, виплата якої передбачена абзацом 1 пункту 1 Постанови №713.

Однак, відповідно до пояснювальної записки до проекту Постанови №713, метою її ухвалення зазначено поетапне зменшення диспропорцій у розмірах пенсій, призначених до 01.03.2018 року, які мають місце після перерахунку пенсії. Таким чином, внаслідок ухвалення вказаного нормативно-правового акта Уряду, з 01.07.2021 колишнім військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), поліцейським та іншим особам, пенсії яким призначено за нормами Закону №2262-ХІІ до 01.03.2018, було установлено щомісячну доплату в сумі 2000,00 грн, виплата якої не здійснюється у разі коли пенсія особам, зазначеним в абз.абз.1 і 2 цього пункту, переглядалася (перераховувалася) після 01.03.2018.

Аналіз наведених норм права, а також мети прийняття Урядом вказаної Постанови №713, свідчать про те, що перерахунок пенсії, проведення якого згідно абзацу З пункту 1 Постанови №713 є обставиною, що виключає можливість нарахування щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн до розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону №2262-ХІІ, має бути обумовлений підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом №2262-XII на підставі нормативно-правого акта компетентного органу, оскільки в такий спосіб досягається мета, яка слугувала підставою для ухвалення Постанови №713, а саме зменшення диспропорцій в розмірах пенсій, визначених на законних підставах.

Натомість перерахунок пенсії, проведений на виконання судового рішення з метою усунення порушеного права особи на належний розмір пенсії, право на отримання якої у особи виникло до 01.03.2018, не є перерахунком пенсії у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 08.11.2022 року у справі №420/2473/22, яку суд враховує в силу вимог частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України

Оскільки у межах спірних правовідносин перерахунок пенсії позивача, проведений відповідачем на виконання судових рішень від 22.04.2019 у справі №640/2716/19 та від 01.10.2021 №640/13208/21, з метою усунення порушеного права позивача на належний розмір пенсії, право на отримання такого виникло до 01.03.2018, не є перерахунком пенсії у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії, то позивач має право на щомісячну доплату до пенсії в розмірі 2000,00 грн відповідно до Постанови №713, яка має виплачуватись для досягнення мети прийняття Постанови №713 поетапного зменшення диспропорцій у розмірах пенсій, призначених до 01.03.2018.

Щодо позовної вимоги про здійснення перерахунку пенсії без обмеження пенсії максимальним розміром, суд зазначає таке.

Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону №2262, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, вперше введено в дію Законом України від 08.07.2011 № 3668-VІ Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи (далі - Закон № 3668-VІ), який набрав законної сили 01.10.2011.

Відповідно до положень статті 2 Закону № 3668-VI максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України Про державну службу, Про прокуратуру, Про статус народного депутата України, Про Національний банк України, Про Кабінет Міністрів України, Про дипломатичну службу, Про службу в органах місцевого самоврядування, Про судову експертизу, Про статус і соціальний захист громадян, як постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів, Про наукову і науково-технічну діяльність, Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, Про пенсійне забезпечення, Про судоустрій і статус суддів, Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України, не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Водночас Законом №3668-VI внесено зміни у статтю 43 Закону №2262, яку викладено в редакції Закону № 3668-VI, а саме: максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262.

Згідно з пунктом 2 резолютивної частини вказаного Рішення положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто 20.12.2016.

Конституційний Суд України у Рішенні від 20.12.2016 № 7-рп/2016, яким визнав таким, якими, що не відповідають статті 17 Конституції України, положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262, виходив із того, що норми-принципи частини п`ятої статті 17 Конституції України щодо забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей є пріоритетними та мають безумовний характер. Тобто заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, зокрема у зв`язку з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані чи звужені. При цьому Конституційний Суд України стверджує, що обмеження максимального розміру пенсії, призначеної особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом № 2262, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Таким чином, з 20 грудня 2016 року, з урахуванням положень рішення КСУ № 7-рп/2016, у Законі України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб відсутня частина сьома статті 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр є нереалізованими.

Даний висновок узгоджується з позицією, що викладена в постановах Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/4267/17, від 16 жовтня 2018 року у справі № 522/16882/17, від 06 листопада 2018 року у справі № 522/3093/17, від 31 січня 2019 року у справі № 638/6363/17, від 12 березня 2019 року у справі № 522/3049/17, від 14 травня 2019 року у справі № 591/2109/17, від 08 серпня 2019 року у справі № 522/3271/17, від 10 жовтня 2019 року у справі № 522/22798/17, від 30 жовтня 2020 року у справі № 522/16881/17 та від 17 травня 2021 року у справі № 343/870/17.

Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону №2262, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, введено в дію Законом № 3668-VI, яким внесено зміни у статтю 43 Закону № 2262, шляхом викладення її в редакції Закону № 3668-VI.

Тобто, положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262 та положення частини першої статті 2 Закону № 3668-VІ (у частині поширення її дії на Закон № 2262), прийняті одночасно для регулювання одних і тих самих правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262) та є однаковими за змістом.

Конституційним Судом України у Рішенні від 20.12.2016 №7-рп/2016 надано оцінку правовому регулюванню спірних правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців) та визнано таким, що не відповідає статті 17 Конституції України положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262.

При цьому положення статті 2 Закону № 3668-VI (у частині поширення її дії на Закон № 2262), які дублюють зміст частини сьомої статті 43 Закону №2262, тобто є однопредметними правовими нормами, які прийняті одночасно для регулювання спірних правовідносин - змін не зазнали та передбачали обмеження максимальним розміром пенсії осіб, пенсія яким призначена відповідно до Закону №2262.

Тобто, на момент виникнення спірних правовідносин наявна колізія між Законом №2262 з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 та Законом № 3668-VI- у частині обмеження максимальним розміром пенсії особам, яким призначена пенсія відповідно до Закону №2262.

Оскільки норми вказаних законів неоднаково регулюють правовідносини щодо пенсійного забезпечення осіб, яким призначена пенсія відповідно до Закону №2262, у частині обмеження їх пенсії максимальним розміром, суд доходить висновку, що вони явно суперечать один одному.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у пунктах 52, 56 рішення від 14.10.2010 у справі Щокін проти України зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд, однак, зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у світлі практики Суду. На думку ЄСПЛ, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу якості закону, передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника. Таким чином, у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Водночас положеннями статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.11.2018 у справі № 812/292/18 зазначила, що норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, завжди трактуються на користь особи.

У постанові від 13.02.2019, що винесена Великою Палатою Верховного Суду у зразковій справі № 822/524/18 із посиланням на положення статей 1, 8, 92 Конституції України, а також на статтю 9 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права зроблено висновок, що у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, наявність у національному законодавстві правових прогалин щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Зважаючи на викладене, у цій справі застосуванню підлягають норми Закону № 2262 з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016, а не норми Закону № 3668-VI.

З огляду на вищевказане, суд у цій справі дійшов висновку, що обмеження Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області максимального розміру пенсії позивача, право на пенсійне забезпечення якого встановлене Законом №2262, є протиправним.

Саме такий висновок щодо застосування норм права у подібних спірних правовідносинах викладено Верховним Судом у численних постановах, зокрема:

- від 25 липня 2022 року у справі № 580/3451/21;

- від 20 липня 2022 року у справі № 340/2476/21;

- від 11 липня 2022 року у справі №620/613/21;

- від 29 червня 2022 року у справі №640/19118/18;

- від 18 травня 2022 року у справі № 380/12337/20.

У зв`язку з цим, суд вважає, що відповідач протиправно застосував обмеження пенсії позивача максимальним розміром при проведенні перерахунку та виплати пенсії з 01.07.2021.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до копії квитанції позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Зважаючи на задоволення позовних вимог, понесені позивачем судові витрати у виді сплаченого судового збору на суму 1073,60 грн, підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 з 01.07.2021 щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 гривень, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві (, вул.Бульварно-Кудрявська, 16, м.Київ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з 01.07.2021 щомісячну доплату до пенсії у розмірі 2000,00 гривень, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб», без обмеження пенсії максимальним розміром та з урахуванням раніше виплачених сум..

Стягнути на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) сплачений ним судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (, вул.Бульварно-Кудрявська, 16, м.Київ).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лисенко В.І.