Справа № 580/2585/23
Суддя: Альона КАЛІНОВСЬКА
Дата ухвалення: 2023-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2023 року справа № 580/2585/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Каліновської А.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_2 до Департаменту "Центр надання адміністративних послуг" Черкаської міської ради, третя особа - Служба у справа дітей Черкаської міської ради, про визнання бездіяльності незаконною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , далі - позивач), яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_2 з позовом до Департаменту "Центр надання адміністративних послуг" Черкаської міської ради (18001, м. Черкаси, вул. Благовісна, буд. 170, далі - відповідач), третя особа - Служба у справа дітей Черкаської міської ради (18001, м. Черкаси, вул. Благовісна, буд. 170, далі - третя особа) в якому просить:

- визнати незаконною бездіяльність Департаменту "Центр надання адміністративних послуг" Черкаської міської ради про відмову в реєстрації місця проживання ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_2 ;

- зобов`язати Департамент "Центр надання адміністративних послуг" Черкаської міської ради провести реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_2 .

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що 27.02.2023 вона звернулась до Департаменту "Центр надання адміністративних послуг" Черкаської міської ради із заявою про реєстрацію ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_2 та додала до заяви усі необхідні документи. Однак посадовою особою відповідача прийнято рішення про відмову у реєстрації місця проживання ОСОБА_2 з посиланням на п. 33 та п.п. 3 п. 87 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №265 від 07.02.2022 року. Таке рішення прийнято у зв`язку з тим, що заявник не надала згоду батька ОСОБА_3 на реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_2 . Позивач вважає, що відповідач протиправно відмовив в реєстрації місця проживання її малолітньої дитини за місцем проживання позивача, що порушує права та законні інтереси позивача та її малолітньої дитини, обмежує реалізацію прав, гарантованих Конституцією та законами України.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 11.04.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

28.04.2023 до суду надійшов відзив, в якому відповідач просив відмовити в задоволенні позову вказуючи на те, що Верховна Рада України, 5 листопада 2021 року ухвалила Закон України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні», який регулює відносини у сфері надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання (перебування) фізичних осіб в Україні. На виконання вищевказаного Закону, Кабінет Міністрів України постановою від 07 лютого 2022 року № 265, затвердив Порядок декларування та реєстрації місця проживання (далі - Порядок). Відповідно до пункту 6 статті 5 Закону реєстрація місця проживання (перебування) особи здійснюється за заявою такої особи, поданою в паперовій формі до органу реєстрації або через центр надання адміністративних послуг, за адресою житла будь-якої форми власності. Частиною четвертою статті 5 Закону встановлено, що задекларованим або зареєстрованим місцем проживання (перебування) дитини віком від 10 до 14 років є задеклароване або зареєстроване місце проживання (перебування) її батьків або інших законних представників чи одного з них, з яким проживає дитина, за згодою іншого з батьків або законних представників, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує стосовно дитини функції опікуна. Відповідно до пункту 33 Порядку подання заяви про реєстрацію місця проживання (перебування) особи віком до 14 років здійснюється одним з її батьків або інших законних представників за згодою іншого з батьків або законних представників (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Згода батьків або інших законних представників може бути надана у присутності особи, яка приймає заяву про реєстрацію місця проживання, або засвідчена нотаріально в установленому законодавством порядку. Позивачем при зверненні до департаменту із заявою про реєстрацію місця проживання (перебування) з одночасним зняттям із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) не надано згоду іншого з батьків. Крім того, позивачем не подано інших документів, які передбачені за відсутності такої згоди, зокрема, рішення суду про визначення місця проживання дитини або рішення органу опіки та піклування. Враховуючи вищевикладене, працівником органу реєстрації було відмовлено в реєстрації місця проживання на підставі підпункту 3 пункту 87 Порядку, а саме, особа не подала або подала не в повному обсязі необхідні документи або відомості. Таким чином, приймаючи рішення щодо відмови у реєстрації місця проживання, департамент діяв відповідно до норм чинного законодавства та в межах своїх повноважень. Також відповідач вказує, що у спірних відносинах позивач звернулась до департаменту із заявою про реєстрацію місця проживання (перебування) з одночасним зняттям із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), за результатом розгляду якої департаментом, як органом реєстрації, надано відмову. Тож, департамент вчинив дії щодо відмови у реєстрації місця проживання позивача, тому бездіяльність органу реєстрації у спірних відносинах відсутня.

Станом на час прийняття рішення третя особа письмові пояснення по справі не надала, хоча третя особа повідомлялася судом належним чином згідно положень КАС України, що також підтверджується матеріалами справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

Шлюб із батьком дитини - ОСОБА_3 був розірваний рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25.07.2016 у справі №711/5318/16-ц.

Згідно вказаного рішення суду, після розірвання шлюбу, дитина залишилася проживати із позивачем.

Як вказує у позові позивач, у зв`язку з придбанням власного житла та переїзду до нього у неї виникла об`єктивна необхідність зареєструвати себе та дитину у власній квартирі за адресою: АДРЕСА_2 .

27.02.2023 позивач звернулась до відповідача із заявою про реєстрацію ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_2 , до якої додала квитанцію про сплату адміністративного збору.

Однак, відповідачем було відмовлено позивачу у реєстрації місця проживання (перебування) ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_2 через ненадання позивачем необхідних документів або інформації, а саме: зокрема письмової згоди другого з батьків, що суперечить Порядку декларування та реєстрації місця проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України.

Позивач, звертаючись до суду із цим позовом, зазначила, що на її думку, така відмова відповідача є необґрунтованою та незаконною, оскільки нею були надані всі необхідні документи відповідно до Закону.

Таким чином, не погоджуючись з відмовою у реєстрації малолітньої дитини позивач звернулась до суду із цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

У відповідності до ч.1 ст.29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.

У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом (ч.3 ст.29 ЦК України).

Як визначено частиною 2 статті 160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Верховна Рада України 05.11.2021 ухвалила Закон України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» № 1871-IX (далі - Закон), який регулює відносини у сфері надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання (перебування) фізичних осіб в Україні, встановлює порядок надання таких послуг та порядок внесення, обробки, обміну відповідними відомостями в електронних реєстрах, базах даних для надання таких послуг.

Частиною четвертою статті 5 Закону встановлено, що задекларованим або зареєстрованим місцем проживання (перебування) дитини віком від 10 до 14 років є задеклароване або зареєстроване місце проживання (перебування) її батьків або інших законних представників чи одного з них, з яким проживає дитина, за згодою іншого з батьків або законних представників, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує стосовно дитини функції опікуна.

Відповідно до частини 6 статті 5 Закону реєстрація місця проживання (перебування) особи здійснюється за заявою такої особи, поданою в паперовій формі до органу реєстрації або через центр надання адміністративних послуг, за адресою житла будь-якої форми власності.

Декларування місця проживання дитини віком до 14 років здійснюється одним із її батьків або інших законних представників за згодою іншого з батьків або законних представників дитини (ч. 4 ст.7 Закону).

Відповідно ч. 1 ст. 9 Закону у разі реєстрації місця проживання (перебування) особи під час особистого відвідування органу реєстрації (у тому числі через центр надання адміністративних послуг) подається заява про реєстрацію місця проживання (перебування) за формою, затвердженою Кабінетом Міністрів України. Реєстрація місця проживання (перебування) особи, зміна її місця проживання (перебування) може бути здійснена за зверненням її законного представника або представника, що діє на підставі довіреності, посвідченої у встановленому законом порядку (далі - представник).

Частиною 2 ст. 9 Закону визначено, що до заяви про реєстрацію місця проживання (перебування) особи додаються:

1) паспортний документ особи або довідка про звернення за захистом в Україні, або документ, що посвідчує особу без громадянства, з особистими даними;

2) свідоцтво про народження - для дітей віком до 14 років;

3) документи, що підтверджують право на проживання (перебування) в житлі, адреса якого реєструється для проживання (перебування) (відомості про житло (документи), що підтверджують право власності на житло, рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житла, визнання за особою права користування житлом, жилим приміщенням, договір найму (піднайму, оренди) або інші документи, визначені Кабінетом Міністрів України);

4) документи, що посвідчують особу законного представника (представника);

5) документи, що підтверджують повноваження особи як законного представника (представника), крім випадків, якщо законними представниками дитини є її батьки чи один із батьків;

6) документ, що підтверджує сплату адміністративного збору;

7) військово-обліковий документ (для громадян України, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку).

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 12 Закону орган реєстрації відмовляє у внесенні до реєстру територіальної громади інформації про задеклароване або зареєстроване місце проживання (перебування) особи у разі, якщо особа подала документи або відомості, передбачені цим Законом, не в повному обсязі.

На виконання вищевказаного Закону, Кабінет Міністрів України постановою від 07 лютого 2022 року № 265, затвердив Порядок декларування та реєстрації місця проживання (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 33 Порядку подання заяви про реєстрацію місця проживання (перебування) особи віком до 14 років здійснюється одним з її батьків або інших законних представників за згодою іншого з батьків або законних представників (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Згода батьків або інших законних представників може бути надана у присутності особи, яка приймає заяву про реєстрацію місця проживання, або засвідчена нотаріально в установленому законодавством порядку.

Згідно підпункту 3 пункту 87 Порядку орган реєстрації відмовляє в декларуванні/реєстрації місця проживання (перебування), знятті із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) у разі, коли: особа не подала або подала не в повному обсязі необхідні документи або відомості.

За вказаних обставин місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється за згодою обох з батьків.

Можливість реєстрації місця проживання дитини за згодою лише одного з батьків передбачена законодавством України лише в одному випадку: місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування.

За вказаних обставин чинне законодавство України передбачає випадки реєстрації місця проживання дитини за згодою лише одного з батьків.

Позивачем під час подання документів для реєстрації ОСОБА_2 не було надано відповідачу доказів існування рішення суду, яким би було визначено місце проживання дитини або рішення органу опіки та піклування, яким би було визначено місце проживання малолітньої дитини.

Позивачем також не надано суду та відповідачу доказів існування згоди другого з батьків на реєстрацію місця проживання малолітньої ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 .

Крім того, суд не бере до уваги доводи позивача, що вона не надала згоду на реєстрацію малолітньої ОСОБА_2 іншого з батьків ОСОБА_3 через те, що він не знаходиться на території України, оскільки матеріали справи не містять доказів вказаної обставини.

Судом встановлено, що відповідач під час прийняття оскаржуваного рішення діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

За таких обставин, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що адміністративний позов слід залишити без задоволення.

Зважаючи на те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, то відсутні підстави для розподілу судових витрат.

Керуючись ст.ст. 2, 72-78, 132-139, 242-245, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя Альона КАЛІНОВСЬКА