Справа № 420/3698/23
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2023-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2023 р. Справа № 420/3698/23

Категорія: 112010200 Головуючий в 1 інстанції: Пекний А. С.

Дата і місце ухвалення: м. Одеса

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Лук`янчук О.В.

суддів Бітова А. І.

Ступакової І. Г.

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 березня 2023 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просить:

визнати протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови, викладеної в рішенні від 30.11.2022 №1527, в задоволенні заяви ОСОБА_1 стосовно призначення пенсії за вислугу років;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років на пільгових умовах з 06.11.2015 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з 06.11.2015 наказом ГУМВС України в Одеській області № 1609 о/с від 04.11.2015 майора міліції ОСОБА_1 , старшого дільничного інспектора міліції Шевченківського відділу міліції Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області звільнено у запас Збройних Сил за п. 64 г (через скорочення штатів) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ. Вислуга років на день звільнення у календарному обчисленні становить 20 років 06 місяців 10 днів, у пільговому обчисленні - 27 років 02 місяці 09 днів.

Вислуга років на пільгових умовах становила 27 календарних роки 02 місяців 09 днів, що свідчить про те, що позивач набув право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. а ст. 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб.

На час звільнення пенсія за вислугу років ОСОБА_1 не була призначена.

26.05.2022 рішенням Одеського окружного адміністративного суду по справі № 420/18899/21 зобов`язано державну установу Територіальне медичне об`єднання МВС України в Одеській області оформити та направити необхідні документи до Міністерства внутрішніх справ України щодо подальшого їх подання до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до ст. 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби із зарахуванням до вислуги років для призначення такої пенсії пільгової вислуги років.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 07.02.2023 рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26.05.2022 у справі №420/18899/21 залишено без змін.

23.11.2022 року за реєстраційним номером 36124/49-2022 МВС України на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26.05.2022 у справі №420/18899/21 супровідним листом направила до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області документи майора міліції ОСОБА_1 (подання № 1259) для призначення пенсії. 01.12.2022 за реєстраційним номером 1500-0308-8/12483 Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повідомило позивача про відмову в призначенні пенсії та надало прийняте рішення № 1527 про відмову в призначенні пенсії від 30.11.2022.

Вважаючи своє право порушеним діями Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у призначенні пенсії, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 20 березня 2023 року позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №1527 про відмову в призначенні пенсії від 30.11.2022 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити ОСОБА_1 з 23.11.2021 року пенсію за вислугу років на пільгових умовах відповідно до статті 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга, з посиланням на висновки Верховного Суду від 22.11.2018 у справі №161/4876/17, обґрунтована відсутністю підстав для призначення позивачу пенсії за вислугу років, оскільки право на пенсію за вислугу років осіб, визначається з тривалості вислуги років саме у календарному обчисленні. При цьому вказує, що призначення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший відносяться до виключної компетенції апелянта. Також вказав, що стягнення судом першої інстанції за рахунок відповідача судового збору є протиправним, оскільки будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу в органах МВС України, зокрема, з 04.12.1996 року по 06.11.2015 року.

04.11.2015 року наказом ГУМВС України в Одеській області № 1609 о/с майора міліції ОСОБА_1 , старшого дільничного інспектора міліції Шевченківського відділу міліції Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області звільнено у запас Збройних Сил за п. 64 г (через скорочення штатів) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Відповідно до наказу від 04.11.2015 № 1609 о/с вислуга років позивача на день звільнення у календарному обчисленні становить - 20 років 06 місяців 10 днів, у пільговому обчисленні 27 років 02 місяці 09 дні.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26.05.2022 у справі №420/18899/21, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 07.02.2023, задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної установи Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

Визнано протиправними дії Державної установи Територіальне медичне об`єднання МВС України в Одеській області щодо відмови в оформленні необхідних документів та направленні до Міністерства внутрішніх справ України щодо подальшого їх подання до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, відповідно до ст. 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби.

Зобов`язано Державну установу Територіальне медичне об`єднання МВС України в Одеській області оформити та направити необхідні документи до Міністерства внутрішніх справ України щодо подальшого їх подання до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до ст. 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби із зарахуванням до вислуги років для призначення такої пенсії пільгової вислуги років.

Відповідно до листа Міністерства внутрішніх справ України від 23.11.2022 №36124/49-2022 Департамент пенсійних питань та соціальною захисту Міністерства внутрішніх справ України на виконання рішення Одеського окружною адміністративного суду від 26 травня 2022 року у справі № 420/18899 21 направив до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області документи майора міліції ОСОБА_1 (подання № 1259) для призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

За результатами розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області прийнято рішення №1527 про відмову в призначенні пенсії від 30.11.2022.

Відповідно до рішення № 1527 від 30.11.2022 згідно з поданням Департаменту пенсійних питань та соціального захисту Міністерства внутрішніх справ України від 21.11.2022 № 1259 про призначення пенсії ОСОБА_1 на день звільнення зі служби, тобто на 06.11.2015, ОСОБА_1 має календарну вислугу 20 років 06 місяців 10 днів та з урахуванням пільгового обчислення - 27 років 02 місяця 09 днів. Вислуга років, з врахуванням часу служби, який підлягає зарахуванню на пільгових умовах враховується тільки для визначення розміру пенсії, а не права. Оскільки на день звільнення зі служби, тобто на 06.11.2015, ОСОБА_1 не має вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше, йому в призначенні пенсії відмовлено. У разі незгоди з даним рішенням воно може бути оскаржено до Пенсійного фонду України або до суду.

Не погоджуючись із тим, що йому відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на призначення пенсії за вислугу років згідно з п. а статті 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, а тому прийшов до висновку, що для ефективного захисту прав позивача необхідно визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 1527 про відмову в призначенні пенсії від 30.11.2022. При цьому вказав, що пенсія за вислугу років призначається за наявності двох умов: відповідної вислуги років та звільнення зі служби, а в даному випадку вказані умови дотримані позивачем, а тому відсутні підстави для відмови у призначенні йому пенсії.

Також прийшов до висновку, що пенсія позивачу повинна бути призначена з 23.11.2021, тобто не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсією, оскільки необхідні для призначення пенсії документи були надіслані уповноваженим структурним підрозділом - Департаментом пенсійних питань та соціальною захисту Міністерства внутрішніх справ України листом від 23.11.2022 №36124/49-2022, то саме 23.11.2022 є днем звернення позивача за призначенням пенсії.

Надаючи правову оцінку рішенню суду першої інстанції з урахуванням доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Пенсійне забезпечення осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби здійснюється відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Особам рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби встановлюється пільговий залік вислуги років для призначення пенсії - один місяць служби за сорок днів; особам, які проходять службу у воєнізованих формуваннях і установах виконання покарань, призначених для тримання засуджених до довічного позбавлення волі, - один місяць служби за півтора місяця, а в установах виконання покарань, призначених для тримання і лікування інфекційних та психічно хворих засуджених, - один місяць служби за два місяці за переліком посад і в порядку, що затверджуються Міністерством юстиції України.

Згідно до ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон №2262-ХІІ) пенсія за вислугу років призначається:

а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж», «з» статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема: з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше.

Відповідно до ч.4 ст.17 Закону №2262-ХІІ при призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення.

Стаття 17-1 Закону №2262-ХІІ, передбачає, порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначених вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених військової служби, та деяких інших осіб» постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 затверджено Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей (далі Порядок №393).

Відповідно до підпункту «г» пункту 3 Порядку №393 до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за сорок днів особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ та кримінально-виконавчої системи, які проходять службу у виправно-трудових установах, слідчих ізоляторах, лікувально-трудових профілакторіях, ізоляторах тимчасового тримання, приймальниках-розподільниках для осіб, затриманих за бродяжництво, спеціальних приймальниках для осіб, підданих адміністративному арешту, підрозділах конвойної служби міліції, та військовослужбовцям постійного складу, які проходять службу у дисциплінарних частинах, за переліками посад і на умовах, затверджуваних відповідно Міністерством внутрішніх справ, Міністерством юстиції, Центральним управлінням Служби безпеки, Міністерством оборони.

Верховний Суд у постановах від 27.03.2018р. у справі №295/6301/17, від 10 липня 2019 року у справі № 1840/3347/18, від 22 серпня 2019 року у справі №295/7220/16-а, від 30 вересня 2019 року у справі №360/1432/19 та від 27 березня 2020 року у справі №569/727/17, від 23 червня 2020 року у справі №750/10827/16-а, від 20 січня 2021 року у справі №620/509/19 робив висновок про те, що задля отримання права на призначення пенсії обов`язковою умовою є наявність саме календарної вислуги років у мінімально визначеному законом розмірі. До цієї вислуги зарахування стажу роботи у пільговому обчисленні законом не передбачено.

Але Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у постанові від 03.03.2021 у справі 805/3923/18-а відступив від правових висновків, викладених, зокрема, у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі №725/1959/17, від 27 березня 2018 року у справі №295/6301/17 і з метою приведення судової практики до єдиного тлумачення та застосування норм Закону №2262-ХІІ у частині призначення пенсії за вислугу років, зробив висновок про те, що основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон №2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

Вказана правова позиція також була підтримана у постанові Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14 квітня 2021 року у справі №480/4241/18.

У вищезазначеній постанові Верховний Суд зазначив: «В цілях Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів). Для призначення пенсій за вислугу років за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку №393».

Як вбачається з матеріалів справи, вислуга років позивача на день звільнення у календарному обчисленні становить - 20 років 06 місяців 10 днів, у пільговому обчисленні 27 років 02 місяці 09 дні.

Отже, з урахуванням правового висновку, наведеного у постанові об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 03.03.2021 у справі 805/3923/18-а та постанові Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14.04.2021 у справі №480/4241/18, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зробив правильний висновок про наявність підстав для визнання протиправними дій відповідача щодо відмови позивачу в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до вимог пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та зобов`язання останнього вчинити відповідні дії.

При цьому як вже зазначалося, Верховний Суд у постанові від 14.04.2021 у справі №480/4241/18, з метою забезпечення єдності та сталості судової практики відступив від висновків щодо застосування норм права у постановах Верховного Суду від 22.11.2018 у справі №161/4876/17, від 15.08.2019 у справі №281/459/17, від 27.03.2020 у справі №569/727/17 та інших, у яких Верховний Суд дійшов висновку про неможливість пільгового обчислення вислуги років та невідповідності в цій частині Порядку №393 Закону №2262-ХІІ, а тому доводи апелянта в цій частині є безпідставними.

Щодо доводів апелянта про питання призначення пенсії відноситься до виключної компетенції відповідача, то колегія суддів не приймає їх до уваги, оскільки у справі, що розглядається, повноваження пенсійного органу щодо призначення пенсії передбачені Законом № 2262-XII. Умови, за яких пенсійний орган відмовляє у призначенні пенсії, визначені законом. Якщо такі умови відсутні, пенсійний орган повинен призначити пенсію. Повноваження пенсійного органу та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу, за умови звернення особи з усіма необхідними для призначення пенсії документами, - призначити пенсію. За законом у цього органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями. Тому зазначені повноваження не є дискреційними.

Стосовно посилання апелянта на протиправність стягнення за рахунок його бюджетних асигнувань суму судового збору, то колегія суддів зазначає, що нормами КАС України прямо передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. (ч. 1 ст. 139 КАС України). Таким чином, оскільки судом встановлено обґрунтованість вимог позивача та їх задоволення, то правомірно вирішено питання про відшкодування судових витрат понесених позивачем.

На підставі викладеного у сукупності колегія суддів доходить висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги відповідача та скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись статтями 308, 313, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених ст. 328 КАС України.

Повний текст постанови складено та підписано 13 червня 2023 року.

Головуючий суддя: О.В. Лук`янчук

Суддя: А. І. Бітов

Суддя: І. Г. Ступакова