Справа № 160/20044/22
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2023-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 червня 2023 року м. Дніпросправа № 160/20044/22

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.

суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 березня 2023 року (суддя Дєєв М.В.) в справі № 160/20044/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області (далі - ГУ ДКСУ) про визнання протиправними дій та рішень щодо повернення без виконання виконавчого листа Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2020 року в справі № 160/7407/19, оформлені листом від 26 липня 2022 року № 04-10-10/8812, зобов`язання вжити заходів до виконання виконавчого листа Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2020 року в справі № 160/7407/19 про стягнення з відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 1977,40 грн. судового збору, стягнення компенсації моральної шкоди в розмірі 10 000,00 грн.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 березня 2023 року позов задоволено частково, визнано протиправними дії Головного управління Державної казначейської служби у Дніпропетровській області щодо повернення ОСОБА_1 без виконання виконавчого листа Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2020 року по справі № 160/7407/19; визнано протиправними та скасовані рішення Головного управління Державної казначейської служби у Дніпропетровській області щодо повернення ОСОБА_1 без виконання виконавчого листа Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2020 року по справі № 160/7407/19, оформлене листом від 26 липня 2022 року № 04-10-10/8812; зобов`язано Головне управління Державної казначейської служби у Дніпропетровській області вжити заходів до виконання виконавчого листа Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2020 року по справі №160/7407/19 про стягнення з відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) на користь ОСОБА_1 1977,40 грн. судового збору; у задоволенні іншої частини позову відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Апелянт зазначає, що ГУ ДКСУ тричі стягувачу повертався виконавчий лист та повідомлялось про недотримання стягувачем законодавства у питанні звернення виконавчого листа до виконання. Зокрема, в заяві від 16 листопада 2020 року про виконання виконавчого листа зазначено по-батькові стягувача « ОСОБА_2 », тоді як у виконавчому листі вказано по-батькові стягувача « ОСОБА_3 »; у виконавчому листі відсутній ідентифікаційний код боржника, що й стало підставою для повернення виконавчого листа вперше.

В подальшому стягувачем разом з виконавчим листом подано ксерокопію ухвали про виправлення описки в додатковій постанові, в якій не зазначено дату набрання законної сили, у виконавчому листі відсутній ідентифікаційний код боржника, що стало підставою для повернення вдруге виконавчого листа.

Втретє виконавчий лист повернуто у зв`язку з тим, що ухвала Третього апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2021 року не завірена належним чином.

Вказує на необґрунтованість висновку суду першої інстанції про прояв з боку відповідача надмірного формалізму та безпідставність повернення виконавчого листа, адже відповідачем чітко дотримані вимоги діючого законодавства, а суд першої інстанції фактично зобов`язує відповідача всупереч вимогам національного законодавства вчинити дії, які не відповідають вимогам законодавства.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, відмовивши у задоволенні апеляційної скарги.

Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що Третім апеляційним адміністративним судом винесено додаткову постанову від 25 вересня 2020 року у справі №160/7407/19 за позовом ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та скасування постанови, відповідно до якої заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат по справі задоволено та стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області судові витрати у розмірі 1977 грн. 40 коп.

13 листопада 2020 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №160/7407/19.

16 листопада 2020 року позивач звернулась до ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області із заявою щодо виконання виконавчого листа у справі №160/7407/19.

ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області листом від 19 листопада 2020 року №04-10-10/14301 повернуто виконавчий лист без виконання з тих підстав, що у заяві від 16 листопада 2020 року вказана ОСОБА_1 , проте у виконавчому листі зазначена ОСОБА_1 , тобто повне ім`я стягувача у виконавчому листі вказано з помилкою. Також у виконавчому листі відсутній ідентифікаційний код боржника.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2021 року у справі №160/7407/19 виправлено описки, допущені в додатковій постанові Третього апеляційного адміністративного суду від 25 вересня 2020 року, а саме, замість помилково вказаного: « ОСОБА_1 », правильно вказано: « ОСОБА_1 ».

02 вересня 2021 року позивач повторно звернулась до ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області із заявою про виконання виконавчого листа у справі №160/7407/19, до якої додано копію ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2021 року у справі №160/7407/19 про виправлення описки.

ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області листом від 01 жовтня 2021 року №04-10-10/16260 повернуто виконавчий лист без виконання з тих підстав, що в копії ухвали від 22 листопада 2021 року у справі №160/7407/19, яка є невід`ємною частиною виконавчого листа, не зазначено дату набрання законної сили; у виконавчому листі відсутній ідентифікаційний код боржника.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 травня 2022 року у справі №160/7407/19 замінено боржника у виконавчому листі, виданому Дніпропетровським окружним адміністративним судом 13 листопада 2020 року у справі №160/7407/19, з відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області на його правонаступника відділ примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро).

06 липня 2022 року позивачем втретє подано до ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області заяву про виконання виконавчого листа у справі №160/7407/19, разом з якою надано виконавчий лист, ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2021 року у справі №160/7407/19; ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 травня 2022 року по справі №160/7407/19, копію довідки за реквізитами.

ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області листом від 26 липня 2022 року №04-10-10/8812 повернуто виконавчий лист без виконання через відсутність завіреної належним чином ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2021 року по справі №160/7407/19 із зазначенням дати набрання законної сили, а надана ухвала Третього апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2021 року по справі №160/7407/19 є такою, що оформлена з порушенням вимог Інструкції з діловодства.

Враховуючи те, що відповідачем тричі відмовлено позивачу у прийнятті виконавчого документу до виконання з формальних підстав, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність дій ГУ ДКСУ щодо повернення позивачу без виконання виконавчого листа Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2020 року по справі № 160/7407/19, а також рішення, оформленого листом від 26 липня 2022 року № 04-10-10/8812. Належним способом захисту порушеного права позивача суд першої інстанції вважав зобов`язання відповідача вжити заходів до виконання виконавчого листа Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2020 року по справі №160/7407/19.

Разом з тим, суд першої інстанції дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди в розмірі 10 000,00 грн., зазначивши, що певних доказів на підтвердження обставин, зазначених позивачем в обґрунтування таких позовних вимог, (медичних виписок про стан здоров`я, звернення до фахівців у сфері психічного здоров`я, відвідування курсу психологічної реабілітації, тощо) суду не надано.

Здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд визнає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що слугував підставою для часткового задоволення позову.

Судом встановлено, що на виконання додаткової постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 25 вересня 2020 року у справі №160/7407/19, якою стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області судові витрати у розмірі 1977,40 грн., 13 листопада 2020 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №160/7407/19.

ОСОБА_1 виконавчий лист тричі пред`являвся до виконання до ГУ ДКСУ.

Так, листом від 19 листопада 2020 року повернуто виконавчий лист через те, що в заяві від 16 листопада 2020 року про виконання виконавчого листа повне ім`я стягувача вказано із помилкою, а саме зазначено по-батькові стягувача « ОСОБА_2 », тоді як у виконавчому листі вказано по-батькові стягувача « ОСОБА_3 »; у виконавчому листі відсутній ідентифікаційний код боржника.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2021 року в справі № 160/7407/19 виправлено описку, допущену в додатковій постанові Третього апеляційного адміністративного суду від 25 вересня 2020 року, а саме замість помилково вказаного « ОСОБА_1 » правильно вказати « ОСОБА_1 ».

Позивачем подано до ГУ ДКСУ виконавчий лист та ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду.

Листом ГУ ДКСУ від 01 жовтня 2021 року виконавчий документ повернуто без виконання з тих підстав, що в ксерокопії ухвали про виправлення описки в додатковій постанові не зазначено дати набрання законної сили, у виконавчому листі відсутній ідентифікаційний код боржника.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 травня 2022 року в справі № 160/7407/19 замінено боржника в виконавчому листі № 160/7407/19 з відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області правонаступником - відділом примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро).

Поданий для виконання до ГУ ДКСУ 06 липня 2022 року виконавчий лист повернуто позивачу листом від 26 липня 2022 року № 04-10-10/8812 у зв`язку з тим, що ухвала Третього апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2021 року оформлена з порушенням вимог Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20 серпня 2019 року №814 (далі - Інструкція № 814).

Спірним під час апеляційного перегляду справи є питання правомірності повернення виконавчого листа.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Частиною другою статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII) визначено, що рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, рішення про стягнення коштів за час роботи стягувача на посаді помічника-консультанта народного депутата України, у тому числі при звільненні з такої посади, виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України "Про виконавче провадження" (далі - рішення суду), та особливості їх виконання визначає Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05 червня 2012 року № 4901-VI (далі - Закон № 4901-VI, застосовується судом в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Частиною першою статті 2 Закону № 4901-VI передбачено, що держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства.

За приписами частин першої - другої статті 3 Закону № 4901-VI виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Виконання рішення суду про стягнення коштів за час роботи стягувача на посаді помічника-консультанта народного депутата України, у тому числі при звільненні з такої посади, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для виконання рішень суду, що гарантовані державою, відповідальним виконавцем якої він є.

Стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України "Про виконавче провадження", із заявою про виконання рішення суду.

Разом із заявою стягувач подає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

У разі якщо стягувач подав не всі необхідні для перерахування коштів документи та відомості, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, протягом п`яти днів з дня надходження заяви повідомляє в установленому порядку про це стягувача.

У разі неподання стягувачем документів та відомостей у місячний строк з дня отримання ним повідомлення центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, повертає заяву стягувачу.

Стягувач має право повторно звернутися до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для виконання рішення суду у визначені частиною другою цієї статті строки, перебіг яких починається з дня отримання стягувачем повідомлення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Таким чином, цим Законом закріплені гарантії щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, в яких боржниками є державні органи, державні підприємства, установи, організації, а також юридичні особи, примусова реалізація майна яких забороняється відповідно до законодавства.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення, визначає Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845 (в редакції постанови від 30 січня 2013 року № 45), (далі - Порядок № 845, застосовується в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 6 Порядку № 845 передбачено, що у разі прийняття рішення про стягнення коштів стягувач подає органові Казначейства в установлений зазначеним органом спосіб:

заяву про виконання такого рішення із зазначенням реквізитів банківського рахунка (у разі наявності - довідку банку), назви банку, його МФО та коду ЄДРПОУ, номера рахунка (поточний, транзитний, картковий), прізвища, імені, по батькові (повне найменування - для юридичної особи) власника рахунка, на який слід перерахувати кошти, або даних для пересилання коштів через підприємства поштового зв`язку, що здійснюється за рахунок стягувача (прізвище, ім`я, по батькові адресата, його поштова адреса (найменування вулиці, номер будинку, квартири, найменування населеного пункту, поштовий індекс), реквізити банківського рахунка поштового відділення);

оригінал виконавчого документа;

судові рішення про стягнення коштів (у разі наявності);

оригінал або копію розрахункового документа (платіжного доручення, квитанції тощо), який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету (у судових рішеннях про стягнення коштів з відповідного бюджету).

До заяви можуть додаватися інші документи, які містять відомості, що сприятимуть виконанню рішення про стягнення коштів (довідки та листи органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, або органів місцевого самоврядування, рішення органів досудового розслідування та прокуратури тощо).

У разі коли боржник або стягувач змінив найменування без процедури реорганізації (для юридичної особи) або прізвище, ім`я, по батькові (для фізичної особи), за наявності підтвердних документів (змін до установчих документів, довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, довідки органу державної реєстрації актів цивільного стану, копії паспорта громадянина України чи іншого документа, що посвідчує особу) орган Казначейства здійснює безспірне списання коштів з рахунків такого боржника або перерахування їх на рахунок стягувача з урахуванням зміни його найменування (для юридичної особи) або прізвища, імені, по батькові (для фізичної особи).

Виконавчі документи пред`являються до виконання у строки, встановлені Законом України "Про виконавче провадження".

Строки пред`явлення виконавчих документів перериваються в разі пред`явлення їх до виконання, надання органом (посадовою особою), який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішень про стягнення коштів.

Пропущені строки пред`явлення виконавчих документів суду до виконання поновлюються судом в установленому законом порядку, а рішень про стягнення коштів, прийнятих органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення, - не поновлюються.

Згідно з пунктом 8 Порядку № 845 органи Казначейства після надходження документів, зазначених у пунктах 6 і 7 цього Порядку:

1) приймають їх до розгляду та реєструють відповідно до вимог організації діловодства. На заяві стягувача про виконання рішення про стягнення коштів (супровідному листі керівника відповідного органу державної виконавчої служби) зазначається дата надходження і вхідний номер;

2) здійснюють попередній розгляд документів, за результатами якого визначають необхідність отримання від стягувача інших відомостей для виконання рішення про стягнення коштів;

3) повідомляють стягувачеві (представникові стягувача) на його письмову вимогу про прийняття, реєстрацію та результати попереднього розгляду документів.

Підпунктом 1 пункту 9 Порядку № 845 встановлено, що орган Казначейства повертає виконавчий документ стягувачеві у разі, коли виконавчий документ: не підлягає виконанню органом Казначейства; подано особою, що не має відповідних повноважень; пред`явлено до виконання з пропущенням установленого строку; не відповідає вимогам, передбаченим Законом України "Про виконавче провадження";

Частиною першою статті 4 Закон № 1404-VIII встановлено, у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред`явлення рішення до виконання.

За позицією відповідача, викладеною у листі 26 липня 2022 року № 04-10-10/8812, виконавчий лист, який подавався до виконання позивачем, не відповідав вимогам законодавства, адже копія ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2021 року оформлена з порушенням вимог Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20 серпня 2019 року №814 (далі - Інструкція № 814).

Проте така позиція не може бути визнана обґрунтованою з таких підстав.

По-перше, виконавчий документ (виконавчий лист, виданий 13 листопада 2020 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом в справі №160/7407/19) відповідає вимогам Закону № 1404-VIII, адже містить усі необхідні реквізити, визначені у частині першій статті 4 Закону № 1404-VIII. При цьому недолік виконавчого листа (неправильне зазначення повного ім`я стягувача (по-батькові) виправлений ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2021 року.

По-друге, резолютивна частина ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2021 року містить вказівку про набрання законної сили ухвали суду апеляційної інстанції з дати її ухвалення.

Відповідно до статті 256 КАС України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

За положеннями статті 325 КАС України ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Відтак, процесуальне законодавство встановлює чіткі та зрозумілі приписи стосовно строку та порядку набрання законної сили ухвалою суду апеляційної інстанції, а судом апеляційної інстанції в ухвалі вказано строк набрання ухвалою законної сили.

Посилання апелянта на оформлення ухвали Третього апеляційного адміністративного суду із порушенням вимог Інструкції № 814 як підстави для повернення виконавчого листа без виконання стягувачу суд визнає безпідставними.

Пунктом 2 розділу ХІ Інструкції № 814 передбачено, що учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено в порядку письмового провадження чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення у паперовій формі, засвідчена відповідно до вимог Інструкції, надсилається у порядку, визначеному законом.

Копія судового рішення в електронній формі може бути надіслана в порядку, передбаченому процесуальними кодексами, з дотриманням вимог Закону України "Про електронні довірчі послуги" та Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг".

Згідно з пунктом 3 розділу ХІ Інструкції № 814 копія судового рішення, виготовлена апаратом суду, засвідчується відповідальною особою апарату суду та відповідною печаткою суду із зазначенням дати.

Копія ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2021 року оформлена відповідно до приведених вимог Інструкції № 814, а не зазначення дати набрання законної сили не є порушенням вимог пункту 3 розділу ХІ Інструкції № 814. При цьому суд вкотре наголошує про зазначення судом апеляційної інстанції безпосередньо в судовому рішенні моменту набрання ухвалою законної сили.

Таким чином, оскільки безпосередньо виконавчий лист оформлено відповідно до вимог Закону № 1404-VIII, у виконавчому документі зазначено строк набрання рішення законної сили, визначено строк для пред`явлення виконавчого документу, виконавчий документ подано позивачем в межах відповідного строку, суд погоджує висновок суду першої інстанції про протиправність повернення позивачу виконавчого листа без виконання листом від 26 липня 2022 року № 04-10-10/8812 через оформлення копії ухвали про виправлення описки із порушенням вимог Інструкції № 814.

Доводи апелянта про відсутність підстав вважати, що відповідачем допущено надмірний формалізм, адже відповідачем чітко дотримані вимоги діючого законодавства, а суд першої інстанції фактично зобов`язав відповідача всупереч вимогам національного законодавства вчинити дії, які не відповідають вимогам законодавства, є цілком безпідставними та спростовані приведеними вище висновками суду.

Суд зауважує, що судом першої інстанції помилково застосовано норми матеріального права (Закон України «Про виконавче провадження» від 21квітня 1999 року № 606-XIV, який втратив чинність, замість Закону № 1404-VIII), проте ця обставина не потягла за собою неправильного вирішення справи, тому не є підставою для скасування рішення.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Оскільки ця справа є справою незначної складності у розумінні частини шостої статті 12 КАС України, розглянута за правилами спрощеного позовного провадження та не відноситься до справ, які відповідно до КАС України розглядаються за правилами загального позовного провадження, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених цим пунктом.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 березня 2023 року в справі № 160/20044/22 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 березня 2023 року в справі № 160/20044/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати ухвалення 12 червня 2023 року та відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.

Повне судове рішення складено 12 червня 2023 року.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя С.М. Іванов

суддя В.Є. Чередниченко