Справа № 500/1513/23
Суддя: Подлісна Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/1513/23

05 червня 2023 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Подлісної І.М. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі, позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (надалі, відповідач), в якому просить:

визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області в переведенні ОСОБА_1 на пенсію за вислугу років згідно пункту «а» частини 1 статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення звільнених з військової служби та деяких інших осіб»;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області перевести ОСОБА_1 на пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» частини 1 статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з дня призначення пенсії -11.10.2022;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 в розмірі, передбаченому пунктом «а» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення звільнених з військової служби та деяких інших осіб», починаючи з 11.10.2022 із урахуванням раніше виплачених сум пенсії.

Позов обґрунтований тим, що 03 березня 2023 року позивач звернувся із заявою до Відповідача, в якій просив перевести його на пенсію за вислугу років згідно пункту «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення звільнених з військової служби та деяких інших осіб» в розмірі, передбаченому пунктом «а» ст. 13 цього Закону, з дня звернення із заявою про призначення пенсії. До вказаної заяви Позивач додав копію наказу Державної установи «Збаразька виправна колонія (№ 63)» Міністерства юстиції України від 10.10.2022 № 132/ОС-22.

За результатами розгляду вказаної заяви Відповідач листом від 20.03.2023 повідомив Позивача про те, що йому призначена пенсія відповідно до пункту б ст. 13 Закону «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», за 27 років загального стажу (в т.ч. вислуга - 22 роки) в розмірі 52 % відповідних сум грошового забезпечення. Зазначено, що відповідно до ст. 10 Закону та постанови Кабінету Міністрів України від 02.11.2006 № 1522 «Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян» з 01.01.2007 до органів Пенсійного фонду України передані функції з призначення (перерахунку) і виплати пенсій деяким категоріям громадян. Питання щодо обчислення вислуги років та підготовки і подання документів на призначення пенсії належать до компетенції уповноважених структурних підрозділів силових міністерств та відомств. Враховуючи зазначене, щодо підготовки та подання документів в Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області Позивачу рекомендовано звернутись до Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України.

Проте Позивач не згідний із такими твердженнями Відповідача та вважає протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо не переведення його на пенсію за вислугу років згідно пункту «а» ч. 1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення звільнених з військової служби та деяких інших осіб» в розмірі, передбаченому пунктом «а» ч. 1 ст. 13 цього Закону.

Ухвалою суду від 20.04.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Даною ухвалою відповідачу встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою суду від 16.05.2023 ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання та призначено судове засідання на 05.06.2023 о 10:15 год.

Відповідач своїм правом не скористався та відзиву до суду не подав.

Частиною шостою статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Сторони в судове засідання не з`явилися, однак представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи без її участі в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно з ч.9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до частини 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи положення ч.3 ст.194, ч.9 ст.205 та ч.4 ст. 229 КАС України, суд дійшов висновку про наявність підстав розгляду даної справи в порядку письмового провадження, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 (далі - Позивач) перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного Фонду України в Тернопільській області (далі - Відповідач) та отримує з 11 жовтня 2022 року пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» відповідно до заяви від 28 жовтня 2022 року.

Наказом Державної установи «Збаразька виправна колонія (№ 63)» Міністерства юстиції України від 10.10.2022 № 132/ОС-22 визначено, що вислуга років Позивача на день звільнення в календарному обчисленні становила 22 роки 10 місяців 02 дні, в пільговому обчисленні - 30 років 05 місяців 12 днів.

На особистому прийомі громадян в Бережанському сервісному центрі Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області Позивач у січні 2023 року дізнався, що пенсія йому відповідно до норм Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» призначена у розмірі 52 відсотки грошового забезпечення.

03 березня 2023 року Позивач звернувся із заявою до Відповідача, в якій просив перевести його на пенсію за вислугу років згідно пункту «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення звільнених з військової служби та деяких інших осіб» в розмірі, передбаченому пунктом «а» ст. 13 цього Закону, з дня звернення із заявою про призначення пенсії. До вказаної заяви Позивач додав копію наказу Державної установи «Збаразька виправна колонія (№ 63)» Міністерства юстиції України від 10.10.2022 № 132/ОС-22.

За результатами розгляду вказаної заяви Відповідач листом від 20.03.2023 повідомив Позивача про те, що йому призначена пенсія відповідно до пункту б ст. 13 Закону «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», за 27 років загального стажу (в т.ч. вислуга - 22 роки) в розмірі 52 % відповідних сум грошового забезпечення. Зазначено, що відповідно до ст. 10 Закону та постанови Кабінету Міністрів України від 02.11.2006 № 1522 «Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян» з 01.01.2007 до органів Пенсійного фонду України передані функції з призначення (перерахунку) і виплати пенсій деяким категоріям громадян. Питання щодо обчислення вислуги років та підготовки і подання документів на призначення пенсії належать до компетенції уповноважених структурних підрозділів силових міністерств та відомств. Враховуючи зазначене, щодо підготовки та подання документів в Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області Позивачу рекомендовано звернутись до Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, оформленого листом, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Згідно з частиною 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно із ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пунктом «б» ч. 1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-ХІІ) визначено, що право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, співробітники Служби судової охорони, особи начальницького складу податкової міліції, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.

Умови призначення пенсій за вислугу років передбачені ст. 12 Закону № 2262-ХІІ.

Відповідно до частини 1 ст. 12 вказаного Закону пенсія за вислугу років призначається, зокрема:

а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж», «з» статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

Статтею 17 Закону № 2262-ХІІ визначено види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії, а статтею 17-1 Закону № 2262- ХІІ встановлено саме порядок обчислення вислуги років та визначення на пільгових умовах призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим законом. У свою чергу, вказаною нормою передбачено, що цей період та пільгові умови встановлюються саме Кабінетом Міністрів України.

Отже, Законом № 2262-ХІІ передбачено пільгові умови для призначення пенсій за вислугу років, які встановлюються урядом шляхом прийняття підзаконних нормативно- правових актів.

Передбачені статтею 17-1 Закону № 2262-ХІІ пільгові умови призначення пенсій відповідно до Порядку № 393 полягають в пільговому (кратному) зарахуванні вислуги років.

Підпунктами б) та в) пункту 3 Порядку № 393 передбачається зарахування до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці 1 пункту 1 Порядку № 393, на пільгових умовах, а саме

- один місяць служби за два місяці час проходження служби особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби в закладах охорони здоров`я, призначених для тримання і лікування інфекційних хворих засуджених та надання психіатричної допомоги, за переліком посад і в порядку, затверджуваних Міністерством юстиції;

- один місяць служби за півтора місяця в установах виконання покарань органів внутрішніх справ, воєнізованих формуваннях Державної кримінально-виконавчої служби.

Крім того, згідно із частиною 4 ст. 23 Закону України «Про державну кримінально- виконавчу службу України» передбачено, що особам рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби встановлюється пільговий залік вислуги років для призначення пенсії - один місяць служби за сорок днів; особам, які проходять службу у воєнізованих формуваннях і установах виконання покарань, призначених для тримання засуджених до довічного позбавлення волі, - один місяць служби за півтора місяця, а в установах виконання покарань, призначених для тримання і лікування інфекційних та психічно хворих засуджених, - один місяць служби за два місяці за переліком посад і в порядку, що затверджуються Міністерством юстиції України.

При цьому, таке зарахування не є самостійним видом вислуги і не конкурує з її календарним обчисленням, а є лише пільговим зарахуванням уже наявної вислуги. Фактична тривалість вислуги при такому зарахуванні не змінюється, а лише зараховується на пільгових (кратних) умовах.

Завдяки такому зарахуванню необхідну кількість років для призначення пенсії за вислугу років особа набуває швидше, порівняно із зарахуванням вислуги на загальних (не пільгових) умовах, що і становить природу пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права висловлений Верховним Судом у рішенні від 27 червня 2018 року у справі № 750/9775/16-а, 03 березня 2021 року у справі № 805/3923/18-а, 10 березня 2021 року у справі № 812/1100/17, 16 березня 2021 року у справі № 826/16811/18 та 14 квітня 2021 року у справі № 480/4241/18, 08 червня 2021 року у справі № 360/3326/18.

За наведених обставин, з урахуванням правового висновку, наведеного у постанові об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 03 березня 2021 року у справі № 805/3923/18-а та постанови Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14 квітня 2021 року у справі № 480/4241/18, Позивач дійшов висновку, що його вислуга років з врахуванням часу служби в органах Державної кримінально-виконавчої служби, яка підлягає зарахуванню на пільгових умовах, становить більше 25 календарних років, тому Позивач набув право на призначення пенсії за вислугу років на підставі пункту «а» ст. 12 Закону № 2262-ХІІ.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Суд звертає увагу, що його вислуга років на день звільнення зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі України, у календарному обчисленні становить 22 роки 10 місяці 02 дні, а в пільговому обчисленні - 30 років 05 місяців 12 днів.

З огляду на наведене, Позивач має право на пенсійне забезпечення згідно з пунктом «а» ч. 1 ст. 12 Закону № 2262-ХІІ.

Відтак, відмова Відповідача в переведенні Позивача на пенсію за вислугу років, згідно пункту «а» ч. 1 ст. 12 Закону № 2262-ХІІ є протиправною.

Разом з тим, на думку суду, належним способом порушеного права позивача є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області перевести ОСОБА_1 на пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» частини 1 статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з дня призначення пенсії 11.10.2023, провівши відповідний перерахунок пенсії, з врахуванням виплачених сум.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень та докази, надані позивачем, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до положень частини 1 статті 139 КАС України.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області в переведенні ОСОБА_1 на пенсію за вислугу років згідно пункту «а» частини 1 статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області перевести ОСОБА_1 на пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» частини 1 статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з дня призначення пенсії - 11.10.2022.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 в розмірі, передбаченому пунктом «а» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення звільнених з військової служби та деяких інших осіб», починаючи з 11.10.2022 із урахуванням раніше виплачених сум пенсії.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 07 червня 2023 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження/місце проживання: Майдан Волі, 3,м. Тернопіль,46001 код ЄДРПОУ/РНОКПП 14035769).

Головуючий суддя Подлісна І.М.