Справа № 380/14373/22
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2023-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2023 рокуЛьвівСправа № 380/14373/22 пров. № А/857/2795/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Бруновської Н.В., Довгої О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09 січня 2023 року (головуючий суддя Кисильова О.Й., ухвалене в м. Львові, повний текст складено 09.01.2023 року) у справі № 380/14373/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дій , -

ВСТАНОВИВ:

17 жовтня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якому просив суд визнати протиправними дії відповідача щодо не проведення перерахунку пенсії позивачу з 01.12.2019 року відповідно до довідки від 10.06.2021 року № 1356, виготовленої державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області»; зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплату позивачу пенсії відповідно до довідки від 10.06.2021 року № 1356, виготовленої державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області» станом на 19.11.2019 року відповідно до ст.ст.43,63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262-ХІІ, положень постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення поліцейських національної поліції» від 11.11.2014 року № 988, із обов`язковим урахуванням розмірів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії з 01.12.2019, виходячи з розрахунку 90% від суми щомісячного грошового забезпечення на виконання рішення від 04.11.2019 року Львівського окружного адміністративного суду у справі № 1.380.2019.001818, з урахуванням раніше проведених виплат.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 04.11.2019 у справі № 1.380.2019.001818 Головне управління ПФУ у Львівській області зобов`язано здійснити з 01.01.2016 перерахунок пенсії позивачу відповідно до ст. 63 Закону № 2262-XII у порядку та розмірах, визначених Постановою КМУ № 103, виходячи із відсоткового значення розміру пенсії 90% суми грошового забезпечення, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум. Вважає, що відповідач протиправно здійснив перерахунок пенсії згідно вказаної довідки, виходячи із 70 % суми грошового забезпечення. Позивач вважає зменшення відсоткового розміру пенсії незаконним, а тому просить задовольнити позовні вимоги, зобов`язавши відповідача здійснити перерахунок пенсії у розмірі 90 % суми грошового забезпечення.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 09 січня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2019 на підставі довідки від 10.06.2021 № 1356, виходячи з 90 % суми грошового забезпечення; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії на підставі довідки державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області" від 10.06.2021 № 1356, із урахуванням основних та додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, починаючи з 01.12.2019, виходячи з 90 % суми грошового забезпечення, зазначеної у довідці від 10.06.2021 № 1356, з урахуванням виплачених сум.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, її оскаржив відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, подавши апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду, та з наведених в ній підстав, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити позивачу в задоволені позову.

У відповідності до частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС), суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, так як апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступні підстави.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_1 з 15.08.1997 перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ у Львівській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 04.11.2019 у справі №1.380.2019.001818 суд визнав протиправними дії та бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні з 01.01.2016 перерахунку пенсії, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 90% сум грошового забезпечення та зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 01.01.2016 перерахунок пенсії ОСОБА_1 , виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 90% сум грошового забезпечення, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

Також рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 04.11.2019 у справі № 1.380.2019.001818 встановлено, що ОСОБА_1 при призначенні пенсії набув право на виплату пенсії у розмірі 90 % суми грошового забезпечення. Тому при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії є незмінним.

Отже, суд першої інстанції вірно зазначив, що факт того, що ОСОБА_1 має право на перерахунок пенсії у розмірі 90 % суми грошового забезпечення, встановлено рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 04.11.2019 у справі № 1.380.2019.001818, відтак, відповідно до положень ч. 4 ст. 78 КАС України, такі обставини не підлягають доказуванню при розгляді цієї справи.

Матеріалами справи підтверджується, що на виконання рішення від 04.11.2019 року у справі № 1.380.2019.001818, Головне управління ПФУ у Львівській області здійснило перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016 як пенсіонеру МВС, згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб".

Так, 10.06.2021 державна установа "ТМО МВСУ по Львівській області" видала ОСОБА_1 довідку № 1356 про розмір грошового забезпечення станом на листопад 2019 відповідно до постанови № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" з урахуванням рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.05.2019 у справі № 826/12704/18 та постанови Великої Палати Верховного Суду від 17.12.2019 у зразковій справі № 160/8324/19.

Із вказаної довідки вбачається, що грошове забезпечення ОСОБА_1 станом на листопад 2019 року складало 17273,65 грн, у тому числі: посадовий оклад - 2900,00 грн, оклад за військовим (спеціальним) званням - 2200,00 грн, надбавка за стаж служби в поліції 50% - 2550,00 грн, надбавка за специфічні умови проходження служби 55,30% - 4230,45 грн, надбавка за службу в умовах режимних обмежень 15% - 435,00 грн, премія 40,26% - 4958,20 грн.

Згодом, 30.08.2022 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління ПФУ у Львівській області із заявою про проведення перерахунку пенсії на підставі довідки від 10.06.2021 № 1356 про розмір грошового забезпечення.

Головне управління ПФУ у Львівській області листом від 28.09.2022 року № 13558-13232/К-52/8-1300/22 повідомило позивача про відсутність підстав для перерахунку пенсії відповідно до довідки від 10.06.2021 № 1356 відповідно до Постанови № 988 у розмірі 90% суми грошового забезпечення, оскільки після визнання нечинним та скасування пункту 3 Постанови № 103 Урядом не прийняті інші рішення про умови та порядок проведення перерахунку пенсії. У свою чергу, рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 04.11.2019 року у справі №1.380.2019.001818 на Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області не покладено зобов`язань щодо перерахунку пенсії відповідно до довідки від 10.06.2021 № 1356 з оновленого грошового забезпечення у розмірі 90% суми грошового забезпечення.

Вважаючи дії відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії такими, що порушують право позивача на належний рівень пенсійного забезпечення, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-XII (далі - Закон № 2262-ХІІ), в редакції, чинній на час призначення пенсії, є спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військові службі в органах внутрішніх справ, та в органах цивільного захисту.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу), особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі і на службі в органах внутрішніх справ мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Статтею 2 вказаного Закону передбачено, що військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (в редакції, яка діяла на час призначення пенсії позивачу) загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 85 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 95 процентів, до категорій 2 і 3, - 90 процентів.

Пунктом 8 розділу ІІ Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 року № 3668-VI (далі - Закон № 3668-VІ), який набрав чинності з 01.10.2011 року до ч. 2 ст. 13 Закону № 2262-ХІІ було внесено зміни та цифри "90" замінено цифрами "80" та цифри "80" замінено цифрами "70", відповідно.

Пунктом 23 розділу II Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27.03.2014 № 1166-VII (далі - Закон № 1166-VII), який набрав чинності з 01.05.2014 року до ч. 2 ст. 13 Закону № 2262-ХІІ було внесено зміни та цифру "80" замінено цифрою "70".

Отже, зміна встановленого Законом максимального розміру пенсії з 90 % до 70 % суми грошового забезпечення відбулася вже після призначення позивачу пенсії.

Частиною 1 статті 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Колегія суддів зазначає, що внесені Законом № 1166-VІІ зміни до ч. 2 ст. 13 Закону № 2262-ХІІ щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70 % грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, а мають застосовуватися лише виключно при первинному призначенні пенсій. Тому відповідач при перерахунку пенсії позивача повинен був застосувати норми ч. 2 ст. 13 Закону № 2262-ХІІ в редакції, чинній станом на час набуття позивачем права на пенсію у розмірі 88%, якою максимальний розмір грошового забезпечення для призначення пенсії встановлювався не більше 90 % від розміру грошового забезпечення.

Верховний Суд у рішенні від 04.02.2019 у зразковій справі № 240/5401/18 зазначив, що внесені Законом № 3668-VІ та Законом № 1166-VII зміни до статті 13 Закону № 2262-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм здійснення перерахунку пенсії за вислугу років, є норми статті 63 Закону № 2262-ХІІ, яка не зазнала змін у зв`язку з прийняттям Закону № 3668-VІ та Закону № 1166-VII.

Положеннями ч. 5 ст. 242 КАС України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відтак, зміна розміру пенсії з 90 % до 70 % суми грошового забезпечення, що відбулася відповідно до положень ч. 2 ст. 13 Закону № 2262-ХІІ після призначення пенсії позивачу, не може бути підставою для зменшення розміру вже призначеної пенсії під час проведення відповідачем її перерахунку.

Колегія суддів зазначає ,що під час розгляду справи судом першої інстанції вірно враховано, що Конституційним Судом України у рішеннях від 06.07.1999 року № 8-рп/99, від 20.03.2002 року № 5-рп/2002 та від 11.10.2005 року № 8-рп/2005 сформовано правову позицію, згідно з якою Конституція України відокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо.

У рішенні від 20.03.2002 № 5-рп/2002 Конституційний Суд України зазначив, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення. У рішенні від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 Конституційним Судом України зазначено, що однією з конституційних гарантій прав і свобод людини і громадянина є недопущення їх скасування чи звуження їх змісту та обсягу при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.09.2005 року № 5-рп/2005 наведено тлумачення поняття" звуження змісту та обсягу прав і свобод людини і громадянина", що міститься в частині третьої статті 22 Конституції України, згідно з яким конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. У традиційному розумінні, визначальними поняття змісту прав людини є умови і засоби, які становлять можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування та розвитку. Конституційний Суд України також підкреслив, що загальновизнаним є правило, згідно з яким сутність змісту основного права в жодному разі не може бути порушена.

Виходячи з висловленого, у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій військовослужбовців, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини щодо їхнього пенсійного забезпечення виникають на момент звернення за призначенням пенсії. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Одним із основних аспектів відповідальності держави перед людиною є забезпечення чіткого виконання законів, прийнятих її законодавчими органами.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність у відповідача законних підстав для зменшення відсоткового значення розміру основної пенсії ОСОБА_1 з 90 % на 70 % при здійсненні її перерахунку згідно із довідкою від 10.06.2021 № 1356, а відтак судом першої інстанції підставно задоволено позов.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду з наведених вище мотивів, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

За правилами статті 139 КАС України, судом не вирішується питання про розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 311, 315, 316, 321, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09 січня 2023 року у справі № 380/14373/22 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді Н. В. Бруновська
О. І. Довга