Справа № 160/18386/22
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2023-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

31 травня 2023 року м.Дніпросправа № 160/18386/22

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Баранник Н.П.,

суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 січня 2023 року у справі № 160/18386/22 (суддя Букіна Л.Є., справа розглянута в порядку спрощеного провадження) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- зобов`язати Департамент патрульної поліції (далі - відповідач) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 доплату за службу в нічний час за період з 16.01.2016 року по 31.12.2017 року;

- зобов`язати Департамент патрульної поліції нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 16.01.2016 року по 31.10.2017 року.

В обґрунтування позову позивач посилався на протиправну бездіяльність відповідача, який всупереч вимогам частини п`ятої статті 94 Закону України від 2 липня 2015 року N 580-VIII «Про Національну поліцію», частини першої статті 2 Закону України від 03 липня 1991 року №1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення» та статей 18, 19 Закону України від 5 жовтня 2000 року № 2017-III «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» не провів індексацію грошового забезпечення. Крім того зазначав, що відповідач також не здійснив нарахування та виплату грошового забезпечення у вигляді доплати за службу в нічний час за період з 16.01.2016 року по 31.12.2017 року, попри те, що у визначений період позивач відпрацював відповідну кількість годин.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 січня 2023 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивачем за спірні періоди було отримано грошове забезпечення в максимально можливому розмірі. Відповідно до кошторису Департаменту патрульної поліції було прийнято відповідні накази, якими були затверджені граничні розміри грошового забезпечення працівників згідно з займаними посадами, які включають в себе всі складові та види грошового забезпечення поліцейських, відповідно до схем посадових окладів, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988. Також відповідач вказує на те, що позов до суду подано з пропуском строку, який становить три роки, що передували зверненню за одержанням грошового забезпечення.

Позивач своїм правом на подання до суду апеляційної інстанції відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст.311 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід скасувати з ухваленням нового про залишення позову без розгляду, з огляду на наступне.

З матеріалів справи встановлено, що позивач з 16.01.2016 року проходить службу на посаді інспектора відділу адміністративної практики управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департамент патрульної поліції.

Із долучених до матеріалів справи доказів слідує, що позивачеві здійснено доплату за службу в нічний час за період з 01.01.2018 року по 30.11.2021 року.

Не є спірним, що за період з 16.01.2016 року по 31.12.2017 року такі доплати не нараховані. Крім того, відповідач також не проводив індексацію грошового забезпечення позивача до листопаду 2017 року, аргументуючи це, що саме з цього моменту набули чинності зміни внесені до Порядку № 1078.

Позивач вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати доплати за службу в нічний час за період з 16 січня 2016 року по 31 жовтня 2017 року (включно) та індексації грошового забезпечення за період з 16 січня 2016 року по 31 жовтень 2017 року (включно), звернувся до суду з позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, дійшов висновку про наявність у позивача права на отримання доплати за службу в нічний час та індексації грошового забезпечення. При цьому, спірна доплата за службу в нічний час входить до складу грошового забезпечення, а тому вимоги щодо його стягнення не обмежуються будь-яким строком.

Колегія суддів частково не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Предметом даного адміністративного спору є нарахування доплати за службу в нічний час та індексації грошового забезпечення.

За характером спірних правовідносин і їх суб`єктним складом цей спір є публічно-правовим спором з приводу проходження і звільнення з публічної служби, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів

Отже, КАС України передбачає можливість встановлення цим Кодексом та іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, які мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним шестимісячним строком, визначеним у частині другій статті 122 цього Кодексу.

Таким спеціальним строком для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби є місячний строк, установлений частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Суд першої інстанції виходив з того, що до спірних правовідносин необхідно застосовувати приписи ст.233 КЗпП України, яка не обмежує будь-яким строком стягнення заробітку.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції щодо таких доводів зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.233 КЗпП України (у редакції, яка діяла до 19.07.2022 року) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Відтак дійсно, до 19.07.2022 звернення до суду з позовом про стягнення належної заробітної плати не було обмежено строками.

Разом з тим, 19.07.2022 набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» від 01.07.2022 року № 2352-IX, яким внесено зміни до діючого законодавства про працю, зокрема змін зазнали норми законодавства щодо порядку звернення громадян до суду у разі виникнення трудових спорів в частині строків таких звернень.

Частини перша та друга ст.233 КЗпП України викладені у наступній редакції: працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Отже, тепер, встановлений у ст.233 КЗпП України, строк звернення до суду є скороченим строком позовної давності, в межах якого працівник (ч. 1 вказаної статті) та звільнений працівник (ч. 2 вказаної статті) може звернутися до суду в порядку цивільного судочинства з вимогою про вирішення трудового спору.

Проте, позивач не звертався до суду для вирішення трудового спору. Поняття публічної служби визначено у п.17 ч.1 ст. 4 КАС України.

Строки звернення до суду в порядку адміністративного судочинства визначені у статті 122 КАС України і частина п`ята цієї статті, яка передбачає місячний строк звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, є спеціальною нормою.

З огляду на те, що строк звернення до суду за вирішенням цього публічно-правового спору охоплюється спеціальною нормою ч.5 ст.122 КАС України, відсутні підстави для застосування у спірних правовідносинах ст.233 КЗпП України.

Крім того, ч.5 ст.122 КАС України встановлює спеціальний строк звернення до суду у спорах, які стосуються прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Як свідчать встановлені обставини справи, позивач працює в органах поліції з 16.01.2016 по теперішній час. Вважає, що відповідач не здійснив виплату належної суми грошового забезпечення за службу в нічний час за період з 16.01.2016 по 31.12.2017 (включно) та індексації грошового забезпечення за період з 16.01.2016 по 31.10.2017 (включно).

Отримуючи щомісяця грошове забезпечення, позивач повинен був знати про невиплату відповідачем всіх належних йому сум грошового забезпечення.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що перебіг строку визначений ч.5 ст.122 КАС України, звернення до суду з цим позовом слід обраховувати саме з 19.07.2022.

До суду з позовною заявою позивач звернувся тільки 14.11.2022, а отже з пропуском строку, що визначений ч.5 ст.122 КАС України.

Звернення позивачем до відповідача з листом у листопаді 2022 щодо виплати спірних сум лише свідчить про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права на отримання спірних сум грошового забезпечення.

Частиною 3 ст. 123 КАС України передбачено, що якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Зважаючи на обставини цієї справи у співвідношенні з правовим регулюванням спірних відносин, колегія суддів приходить до висновку про необхідність залишення позову без розгляду, а також зауважує що позивачем не наведено обставин, які б давали підстави для висновку про наявність об`єктивних, тобто таких, що не залежали від волі позивача, обставин, які б зумовили поважність пропуску встановленого процесуальним законом строку звернення до суду у цій категорії спорів.

Судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу (ч.1 ст.319 КАС України).

З урахуванням викладеного, зважаючи на обставини цієї справи у співвідношенні з правовим регулюванням спірних відносин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції прийняте рішення з порушенням норм процесуального права та про наявність підстав для залишення позову без розгляду.

Таким чином, оскільки позивачем пропущено строк звернення до суду з позовом і наведені у заяві позивача причини пропущення такого строку колегією суддів визнано не поважними, то у відповідності до ч.1 ст.319 КАС України наявні підстави для скасування рішення суду першої інстанції та залишення позову без розгляду.

Керуючись ст.240, ст.311, п.3 ч.1 ст.315, 319, ст.ст.322, 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції - задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 січня 2023 року у справі № 160/18386/22 - скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позовну заяву ОСОБА_1 - залишити без розгляду.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках та в строки, визначені статтями 328,329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак