Справа № 140/5874/23
Суддя: Лозовський Олександр Анатолійович
Дата ухвалення: 2023-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2023 року ЛуцькСправа № 140/5874/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лозовського О.А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Автотранспортне підприємство-0262» до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Автотранспортне підприємство-0262» (далі ТзОВ «АТП-0262») звернулося з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі ГУ ДПС у Волинській області) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № від 28.12.2022 про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість на суму 9991,00 грн; № від 28.12.2022 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку у розмірі 9270,00 грн та штрафні санкцій в розмірі 927,00 грн; № від 28.12.2022 про відсутність права на отримання бюджетного відшкодування за період 6.2022 та 7.2022, відсутність права на врахування такої суми від`ємного значення при наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість суму задекларовано на рахунок платника у банку у розмірі 87749,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що з 01.11.2022 по 10.10.2022 працівниками ГУ ДПС у Волинській області було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТзОВ «АТП-0262» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за червень, липень 2022 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету. За результатами якої складено Акт від 17.11.2022 №8558/07-.

Позивач, не погодившись із Актом перевірки, подав заперечення на нього, однак, вони не були взяті до уваги контролюючим органом.

На підставі вказаного акту перевірки від 21.10.2022 №7478/07-01/42456765 ГУ ДПС у Волинській області 01.12.2022 прийнято податкові повідомлення-рішення:

- № від 28.12.2022 про зменшення розміру від`ємного значення податку на додану вартість на суму 9991,00 грн;

- № від 28.12.2022 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку у розмірі 9270,00 грн та штрафні санкцій в розмірі 927,00 грн;

- № від 28.12.2022 про відсутність права на отримання бюджетного відшкодування за період 6.2022 та 7.2022, відсутність права на врахування такої суми від`ємного значення при наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість суму задекларовано на рахунок платника у банку у розмірі 87749,00 грн.

Товариство, подало скаргу на дані податкові-повідомлення-рішення, однак, рішенням від 17.02.2023 №6741/6/99-00-06-01-01-06 скарга залишена без задоволення, а податкові повідомлення-рішення без змін.

Позивач зазначає, що вказані податкові повідомлення-рішення ґрунтуються на висновках, зроблених в акті документальної позапланової виїзної перевірки 17.11.2022 №8558/07-, що не відповідають фактичним обставинам справи та нормам податкового законодавства.

Вказує, що твердження відповідача про порушення вимог податкового законодавства грунтуються на тому, що позивачем при визначенні показників податкових декларацій з податку на додану вартість за червень, липень 2022 року були включені, на думку контролюючого органу, нереальні операції з придбання товарно-матеріальних цінностей у ТзОВ «Континенталь Трейд».

Усі фактичні витрати на використання придбаного у даного товариства пального при наданні послуг з перевезення пасажирів підтверджуються належним чином оформленими первинними документами бухгалтерського обліку, які відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а тому є підставою для формування даних податкового обліку.

Зазначає, що висновки контролюючого органу про порушення податкового законодавства контрагентами позивача чи іншими особами не можуть автоматично підтверджувати порушення податкового законодавства самим позивачем, а позивач як платник податку не повинен нести наслідків невиконання своїми контрагентами вимог закону.

Також вказує на те, що ТзОВ «АТП-0262» шляхом подачі уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість № від 18.08.2022, та № від 10.11.2022 самостійно - задовго до проведеної органом ДПС перевірки - виправлено технічну помилку щодо бюджетного відшкодування по контрагенту ТзОВ «Вігор Луцьк». Однак, вказане не було взято до уваги при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС у Волинській області № від 28.12.2022 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку, у розмірі 9270,00 грн, та штрафні (фінансові) санкції (штраф) у сумі 927,00 грн.

З приводу прийняття податкового повідомлення-рішення № від 28.12.2022 про відсутність права на отримання бюджетного відшкодування за період червень та за липень 2022 року та відсутність права на врахування такої суми від`ємного значення при наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість, задекларовано на рахунок платника у банку у розмірі 87749,00 грн. зазначає, що дане податкове повідомлення-рішення, прийняте на основі Акту перевірки та податкових повідомлень-рішень, які станом на сьогодні є неузгодженими та оскаржуються платником податків в судовому порядку. Причому позов перебуває на розгляді у суді, а тому податкові зобов`язання є неузгодженими, а уповноважений орган приймає висновки оскаржуваного акту і прийнятих на його основі рішень - як доведений та беззаперечний факт, що прямо порушує чинне законодавство.

З врахуванням викладеного позивач просить задовольнити позов повністю.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 10.04.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в даній справі; вирішено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін суддею одноособово.

У відзиві на позовну заяву від 26.04.2023 №1612/03-20-05-04-02 представник відповідача заперечила проти заявлених позовних вимог.

В обгрунтування своїх доводів зазначила, що перевіркою дотримання податкового законодавства при декларуванні за червень 2022 року у Декларації від`ємного значення з ПДВ, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету встановлено порушення платником податків вимог пункту 44.2 статті 44, пункту 198.1, пункту 198.2, пункту 198.3, пункту 198.6 статті 198, пункту 200.1, пункту 200.4 ст. 200 ПКУ, що призвело до:

-завищення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість заявленого на поточний рахунок платника податку у декларації за червень 2022 року (р.20.2.1) в розмірі 79316 грн;

- завищення суми від`ємного значення що включається до складу наступного податкового звітного періоду по декларації за липень 2022 року (р.21) в сумі 9991 грн.

Сума податку на додану вартість, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку за червень 2022 року складає 20683 грн.

Перевіркою дотримання податкового законодавства при декларуванні за липень 2022 року у Декларації від`ємного значення з ПДВ, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету встановлено порушення платником податків вимог пункту 44.1 статті 44, пункту 200.1 та абзацу «б» пункту 200.4 статті 200 ПКУ, що призвело до завищення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, заявленого на поточний рахунок платника податку у декларації за липень 2022 року (р.20.2.1) в розмірі 17703 грн.

Сума податку на додану вартість, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку за липень 2022 року складає 107659 грн.

Вказує на те, що перевіркою встановлено завищення податкового кредиту з ПДВ по взаємовідносинах з ТзОВ «Континенталь Трейд» на загальну суму 9161,00 грн за червень 2022 року, що призвело до завищення суми від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (р.19), від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (р.21) на 9161,00 грн.

Під час проведення перевірки не підтверджено господарські операції з поставки ТзОВ «Континеталь Трейд» палива дизельного, яка задокументована 23.03.2023, зокрема, аналізом видаткових накладних встановлено відсутність ідентифікаційних даних та посади особи, відповідальної за отримання товару, у товарно-транспортних накладних відсутні обов`язкові реквізити, а саме: номер резервуара, дата і час виїзду з підприємства - вантажовідправника, дата і час прибуття до вантажоодержувача, дата і час виїзду від вантажоодержувача, позивачем ні до перевірки, ні до наданих заперечень не надано сертифікати якості, відповідності на дизельне паливо.

Аналізом товарно-транспортної накладної встановлено, що послуги з перевезення дизельного палива надавались ФОП ОСОБА_1 , яка є платником податку на додану вартість, перевіркою податкових накладних, зареєстрованих в ЄРПН, цього суб`єкта господарювання не встановлено відображення податкових зобов`язань з ПДВ від реалізації транспортних послуг по перевезенню вантажу ТзОВ «Континеталь Трейд» за адресами, які зазначені в наданих до перевірки товарно-транспортних накладних.

Також в ході перевірки та під час розгляду заперечень позивача на акт перевірки встановлено, що ТзОВ «АТП-0262» в порушення п. 198.1, п.198.2, п.198.6 ст.198, п.200.1, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України неправомірно включено до податкової декларації з податку на додану вартість за червень 2022 № від 20.07.2022 суму податкового кредиту 830,32 грн по взаємовідносинах з ТзОВ «Вігор Луцьк», яка не підтверджена зареєстрованими в ЄРПН податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних, що призвело до завищення суми податкового кредиту (р. 10.1 та р. 17) за червень 2022 року на суму ПДВ 830,32 грн., завищення суми від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (р. 19) за червень 2022 на суму ПДВ 830,32 грн, від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (р.21) на суму ПДВ 830,32 грн за червень 2022.

В ході розгляду заперечення на акт перевірки головним бухгалтером позивача повідомлено, що помилку щодо включення до податкової декларації з податку на додану вартість за червень 2022 року податкового кредиту в сумі 830,32 грн виправлено шляхом подання уточнюючого розрахунку, однак, ТзОВ «ТРП-0262» ні до перевірки, ні під час розгляду заперечень не було надано цих уточнюючих розрахунків та відповідних додатків до них, які містять інформацію щодо уточнених показників.

Також в ході перевірки було також було встановлено, що ТзОВ «АТП-0262» заявлено до бюджетного відшкодування по взаємовідносинах з ТзОВ «Макслєр» (звітний період, в якому виникло від`ємне значення червень) на суму 9270,00 грн, у липні 15971,67 грн, однак, позивачем в податковій декларації за червень 2022 року та уточнюючому розрахунку включено лише суму 15971,67 грн податкового кредиту по взаємовідносинах із даним контрагентом, розбіжність становить 9720,00 грн. Вказане не дає встановити, що сума податку на додану вартість 9720,00 грн, заявлена позивачем до бюджетного відшкодування у липні 2022 року сформована з дотриманням вимог пункту 200.1 та абзацу «б» пункту 200.4 статті 200 ПК України.

Водночас під час проведення перевірки встановлено завищення суми бюджетного відшкодування з ПДВ, заявленого на поточний рахунок платника, у декларації за червень 2022 року (р.20.2.1) в сумі 79316,00 грн та у декларації за липень 2022 року (р.20.2.1) у сумі 8433,00 грн внаслідок включення сум, що підлягали бюджетному відшкодуванню, у декларації за травень 2022 року, завищення якого встановлено в ході проведення документальної позапланової виїзної перевірки позивача (акт від 21.10.2022 №7478/07-01/42456765).

За таких обставин в задоволенні позову просить відмовити повністю.

Інших заяв по суті справи не надходило.

Враховуючи вимоги статті 262 КАС України судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Суд встановив, що ТзОВ» АТП-0262» зареєстроване 16.07.2021, видами економічної діяльності якого є: 43.41 вантажний автомобільний транспорт (основний); 45.20 технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів; 77.31 надання в оренду сільськогосподарських машин і устаткування; 77.39 надання в оренду інших машин, устаткування та товарів; 52.21 допоміжне обслуговування наземного транспорту; 42.24 транспортне оброблення вантажів; 52.29 інша допоміжна діяльність у сфері транспорту; 68.20 надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 77.11 надання в оренду автомобілів і легкових автотранспортних засобів; 77.12 надання в оренду вантажних автомобілів (а.с. 63,зворот), є платником податку на додану вартість, що підтверджується Витягом №037 з Реєстру платників податків на додану вартість (а.с. 64).

З матеріалів справи слідує, що 20.07.2022 ТзОВ «АТП-0262»» подало до контролюючого органу податкову декларацію з ПДВ за червень 2022 року із зазначенням в рядку 20.2.1 бюджетного відшкодування податку на додану вартість, заявленого на поточний рахунок платника, в сумі 99999,00 грн; в рядку 21 декларації від`ємного значення, що включається до складу наступного податкового періоду звітного періоду в сумі 489157,00 грн (а.с. 55, зворот).

Суд також встановив, що 19.08.2022 позивачем подано до ГУ ДПС у Волинській області податкову декларацію з ПДВ за липень 2022 року, із зазначенням в рядку 20.2.1 бюджетного відшкодування податку на додану вартість, заявленого на поточний рахунок платника, в сумі 125362,00 грн (а.с. 56, зворот).

В період з 04.11.2022 по 10.11.2022 посадовими особами відповідача на підставі направлення від 20.09.2022 №2681 та наказу від 20.10.2022 №1801-п проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТзОВ «АТП-0262» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого відшкодування з бюджету. За результатами перевірки було складено Акт про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ «АТП-0262» з питань дотримання податкового законодавства при декларуванні за червень, липень 2022 року від`ємного значення з податку на додану вартість, яке виникло за період з червня 2022 по липень 2022, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету від 17.11.2022 №8558/07-01/42456765 (далі-Акт перевірки) (а.с. 13 29).

Згідно висновків акту перевірки контролюючим органом перевіркою дотримання податкового законодавства при декларуванні за червень 2022 року у Декларації від`ємного значення з ПДВ, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету встановлено порушення платником податків вимог пункту 44.2 статті 44, пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198, пунктів 200.1, 200.4 статті 200 ПК України, що призвело до завищення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість заявленого на поточний рахунок платника податку у декларації за червень 2022 року (р.20.2.1 в розмірі 79316,00 грн; завищення суми від`ємного значення, що включається до складу наступного податкового звітного періоду по декларації за липень 2022 року (р.21) в сумі 9991,00 грн.

Як зазначено у висновках Акту перевірки сума ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку за червень 2022 року складає 20683,00 грн.

Також, як слідує із висновків Акту перевірки, перевіркою дотримання податкового законодавства при декларуванні за липень 2022 року у декларації від`ємного значення з ПДВ, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету встановлено порушення платником податків вимог пунктів 44.1 статті 44, пункту 200.1 та абзацу «б» пункту 200.4 статті 200 ПК України, що призвело до завищення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, заявленого на поточний рахунок платника податків у декларації за липень 2022 року (р. 20.2.1) в розмірі 17703,00 грн.

Як зазначено у висновках Акту перевірки сума ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку за липень 2022 року складає 107659,00 грн.

Позивач, не погодившись із висновками акту перевірки, подав заперечення на нього від 06.12.2022 №01/12(а.с. 29 32).

За результатами розгляду заперечення відповідачем розділ 4 «Висновок» викладено в наступній редакції:

«Перевіркою дотримання податкового законодавства при декларуванні за червень 2022 року у Декларації від`ємного значення з ПДВ, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету встановлено порушення платником податків вимог пункту 44.2 статті 44, пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198, пунктів 200.1, 200.4 статті 200 ПК України, що призвело до відсутності права на отримання бюджетного відшкодування податку на додану вартість, заявленого на поточний рахунок платника податку у декларації за червень 2022 року (р.20.2.1) в розмірі 79316,00 грн; завищення суми від`ємного значення, що включається до складу наступного податкового звітного періоду по декларації за липень 2022 року (р.21) в сумі 9991,00 грн.

Сума ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку за червень 2022 року складає 20683,00 грн.

Перевіркою дотримання податкового законодавства при декларуванні за липень 2022 року у декларації від`ємного значення з ПДВ, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету встановлено порушення платником податків вимог пункту 44.1 статті 44, пункту 200.1 та абзацу «б» пункту 200.4 статті 200 ПК України, що призвело до відсутності права на отримання бюджетного відшкодування податку на додану вартість, заявленого на поточний рахунок платника податків у декларації за липень 2022 року (р. 20.2.1) в розмірі 8433, 00 грн.; завищення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, заявленого на поточний рахунок платника податку у декларації за липень 2022 року (р.20.2.1) в розмірі 9270,00 грн.

Сума ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку за липень 2022 року складає 107659,00 грн.».

Про результати розгляду заперечення позивача повідомлено листом від 23.12.2022 №3132/12/03-20-07-01-12 (а.с. 33- 34).

На підставі Акту перевірки ГУ ДПС у Волинській області 01.12.2022 винесено податкові повідомлення-рішення :

- № від 28.12.2022 про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість за липень 2022 року на суму 9991,00 грн (а.с. 11-12);

- № від 28.12.2022 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку у декларації за липень у розмірі 9270,00 грн та штрафні санкцій в розмірі 927,00 грн (а.с. 8 9, зворот);

- № від 28.12.2022 про відсутність права на отримання бюджетного відшкодування за червень 2022 року та за липень 2022 року, відсутність права на врахування такої суми від`ємного значення при наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість суму задекларовано на рахунок платника у банку у розмірі 87749,00 грн (а.с. 10, зворот).

Позивач оскаржив дані податкові повідомлення-рішення в адміністративному порядку, подавши скаргу до Державної податкової служби України від 18.01.2023 №01/01/23 (а.с. 35-39), однак, рішенням від 17.03.2023 №6741/6/99-00-06-01-01-06 скаргу залишено без задоволення, а податкові-повідомлення-рішення без змін (а.с. 41-43, зворот).

Вважаючи вищевказані податкові повідомлення-рішення протиправними, позивач звернувся в суд з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, перелік податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються ПК України.

Відповідно до підпункту 14.1.18 пункту 14.1 статті 14 ПК України бюджетне відшкодування - відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків визначений статтею 200 ПК України.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Для перерахування податку до бюджету центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, надсилає центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, не пізніше останнього дня строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобов`язань, перераховує суми податку до бюджету.

Пунктом 200.4 статті 200 ПК України передбачено, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету.

Не підлягає бюджетному відшкодуванню сума від`ємного значення, до розрахунку якої включено суми податку, сплачені отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам товарів/послуг, які використані або будуть використані в операціях з першого постачання житла (об`єктів житлової нерухомості), неподільного житлового об`єкта незавершеного будівництва/майбутнього об`єкта житлової нерухомості. Суми такого від`ємного значення зараховуються до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду до її повного погашення податковими зобов`язаннями;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Підпунктом в пункту 200.14 статті 200 ПК України передбачено, що якщо за результатами камеральної або документальної перевірки, контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган: у разі з`ясування за результатами проведення перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови в наданні бюджетного відшкодування.

За правилами статті 200 ПК України сума бюджетного відшкодування залежить від показників податкового зобов`язання та податкового кредиту.

Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Підпунктом «а» пункту 185.1. статті 185 ПК України встановлено, що об`єктом оподаткування є операції платників податку з: постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу у володіння та користування лізингоодержувачу/орендарю.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 ПК України, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", незалежно від дати накладення електронного підпису.

Пунктом 198.1. статті 198 ПК України передбачено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;

ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Відповідно до підпункту а пункту 198.1 статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.

За правилами пункту 198.2 статті 198 ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду (пункт 198.3 статті 198 ПК України).

Пунктом 198.6 статті 198 ПК України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У разі, коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Як визначено пунктом 201.10 статті 201 ПК України податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 01.07.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Отже, право на нарахування податкового кредиту при придбанні товару (послуг) виникає у платника податків, якщо таке придбання здійснюється з метою використання їх в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку, при цьому до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів/послуг, а підставою для нарахування податкового кредиту є видана зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних податкова накладна із заповненням всіх обов`язкових реквізитів.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до пункту 44.2 статті 44 ПК України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» , первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Відповідно до частини першої статті 9 даного Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Згідно з частиною другою статті 3 вказаного Закону бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Статтею 9 цього Закону передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Аналіз наведених вище положень чинного законодавства свідчить, що правові наслідки у вигляді виникнення у покупця права на формування відповідних сум податкових вигод (витрат та податкового кредиту) виникають за наявності сукупності таких обставин та підстав, зокрема: фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій та їх документального підтвердження сукупністю юридично значимих (дійсних) первинних та інших документів, які зазвичай супроводжують операції певного виду; наявності у сторін спеціальної податкової правосуб`єктності та належним чином складеної податкової накладної; ділової мети, розумних економічних причин для здійснення операції й подальшого використання придбаного товару (робіт, послуг) у межах господарської діяльності платника.

При цьому, аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції. Певні недоліки в заповненні первинних документів (описка, помарка, не заповнення певного реквізиту) носять оціночний характер та не є безумовною підставою для висновку про позбавлення їх юридичної сили та доказовості, а відтак не є і підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних, зокрема інших первинних документів, випливає, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце (відбулися).

З матеріалів адміністративної справи судом встановлено, що податкове повідомлення-рішення від 28.12.2022 № про зменшення розміру від`ємного значення податку на додану вартість винесено на загальну суму 9991,00 грн.

При цьому до даного ППР включено два порушення, які виявлені під час проведення перевірки, а саме: не підтвердження реальності здійснення господарських операцій між позивачем та ТзОВ «Континенталь Трейд», на підставі якої ТзОВ «АТП-0262» було відображено від`ємне значення з податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду в декларації за червень 2022 року в сумі 9161,00 грн; зарахування в декларації за червень 2022 року від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду в сумі 830,32 грн по взаємовідносинах з ТзОВ «Вігор Луцьк», яка не підтверджена зареєстрованими в ЄРПН податковими накладними.

Так, судом встановлено, що 14.02.2022 між ТОВ «Континенталь трейд» (продавець) та ТОВ «АТП-0262» (покупець) укладено Договір поставки нафтопродуктів №31П/02/2022, згідно якого продавець зобов`язується поставляти покупцю нафтопродукти - дизельне пальне (товар), а покупець зобов`язується приймати і оплачувати нафтопродукти - дизельне пальне в обсягу (в літрах), по цінах, в терміни відповідно до умов Договору.

Відповідно до п. 1.6. Договору поставки нафтопродуктів №31 П/02/2022- поставка товару здійснюється продавцем автомобільним транспортом за адресою встановлення обладнання покупця: Волинська обл., Ковельський р-н, смт. Люблинець, вул. Заводська, 7.

Згідно п. 3.1. Договору поставки нафтопродуктів №31 П/02/2022 поставка товару здійснюється партіями на умовах DAP згідно з замовленнями Покупця, на конкретну партію товару. У тлумаченні базисів поставки Товару за цим Договором мають силу міжнародні правила тлумачення комерційних термінів «ІНКОТЕРМС» в редакції 2010 року, в частині, що не суперечить цьому Договору.

Відповідно до п. 3.2. Договору поставки нафтопродуктів №31П/02/2022 датою передачі партії товару вважається дата прийому-передачі товару, зазначена у відповідному документі - ТТН та / або видатковій накладній.

Як слідує із Акту перевірки, висновки податкового органу про неправомірність відображення від`ємного значення в сумі 9161,00 грн у декларації за червень 2022 року зроблені за результатом аналізу господарської операції з поставки дизельного палива на суму ПДВ 9160,75 грн, яка здійснювалась 23.03.2022 згідно з видатковою накладною №113 від 23.03.2022 на виконання умов договору від 14.02.2022 №31П/02/2022.

На підтвердження правомірності формування даних податкового обліку по контрагенту ТзОВ «Континенталь Трейд» позивачем суду надано наступні видаткові накладні: від 30.06.2022 №29 (10695,00 грн ПДВ), від 12.07.2022 №99 (9813,00 ПДВ), а також товарно-транспортні накладні від 30.06.2022 №30062022 та від 12.07.2022 №12072022 (а.с. 49-53).

Однак, ні податкової накладної, ні будь-яких інших первинних документів, які підтверджують факт виконання операції з постачання дизельного палива саме 23.03.2022, а також правильність формування даних податкового обліку на суму ПДВ 9160,75 грн позивачем суду не надано.

Суд зазначає, що обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти позову. У свою чергу, обов`язок підтвердити правомірність та обґрунтованість даних податкового обліку первинними документами покладається на платника-покупця товарів (робіт, послуг), оскільки саме він виступає суб`єктом, який використовує при обчисленні кінцевої суми податку, що підлягає сплаті до бюджету, суму податкового кредиту з ПДВ, визначену постачальником, та зменшує оподатковуваний дохід на вартість товарів (робіт, послуг), визначену продавцем.

Всупереч наведеному позивачем в ході судового розгляду даної справи не надано доказів, які підтверджують правомірність відображення від`ємного значення з ПДВ у декларації за червень 2022 року в сумі 9160,75 грн, безпідставність відображення якої встановлено Актом перевірки за результатами аналізу господарської операції з поставки дизельного палива на суму ПДВ 9160,75 грн згідно з видатковою накладною №113 від 23.03.2022, як і не наведено жодних доводів, які спростовують вказані висновку Акту перевірки.

У зв`язку з непідтвердженням позивачем заявленої суми від`ємного значення з ПДВ у декларації за червень 2022 року первинними документами бухгалтерського обліку, інші доводи учасників справи щодо правильності відображення від`ємного значення на суму 9160,75 грн судом не оцінювались.

Разом з тим, як слідує із Акту перевірки, підставою для винесення податкового повідомлення-рішення від 28.12.2023 № стали також висновки про неправомірне зарахування в декларації за червень 2022 року від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду в сумі 830,32 грн по взаємовідносинах з ТзОВ «Вігор Луцьк», яка не підтверджена зареєстрованими в ЄРПН податковими накладними.

Як слідує, із Уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок № від 10.11.2022 (а.с. 57, зворот) позивачем самостійно виправлено помилку щодо відображення суми від`ємного значення по контрагенту ТзОВ «Вігор Луцьк» на суму 831,00 грн.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача стверджує, що ні під час проведення перевірки, ні під час розгляду заперечень на Акт перевірки ТзОВ «АТП-0262» не було надано уточнюючих розрахунків податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням помилок на суму 830,32 грн по взаємовідносинах з ТзОВ «Вігор Луцьк», аналізом баз даних ДПС України не встановлено таких уточнюючих розрахунків та додатків до них.

Твердження представника відповідача про відсутність уточнюючого розрахунку на час розгляду заперечень на Акт перевірки (21.12.2022) спростовуються наявним в матеріалах справи Уточнюючим розрахунком податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок, Додатком 3 «Розрахунок суми бюджетного відшкодування (д3)» від 10.11.2022 (а.с. 59, зворот) та квитанцією від 10.11.202 №3 (а.с. 60).

За таких обставин, суд дійшов висновку про безпідставність зменшення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 831,00 грн згідно податкового повідомлення-рішення від 28.12.2023 №.

Разом з тим, з матеріалів адміністративної справи слідує, що підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення від 28.12.2022 № стали висновки контролюючого органу про завищення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, заявленого на поточний рахунок платника податку у декларації за липень 2022 року (р.20.2.1) в розмірі 9270,00 грн по взаємовідносинах із ТзОВ «Макслєр» за період з 01.06.2022 по 31.07.2022.

Як слідує із Акту перевірки, ТзОВ «АТП-0262» заявлено до бюджетного відшкодування ПДВ по взаємовідносинах із ТзОВ «Макслєр» (звітний період, у якому виникнуло від`ємне значення червень 2022 року) згідно додатку 3 «Розрахунок суми бюджетного відшкодування (д3)» від 18.08.2022 № у червні 2022 року 9270,00 грн, згідно Додатку 3 «Розрахунок суми бюджетного відшкодування (д3)» від 19.08.2022 № у липні 2022 року - 15971,67 грн.

Перевіркою встановлено, що платником до р.10.1 Розділу ІІ «Податковий кредит» декларації за червень 2022 року від 20.07.2022 № (Уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість від 18.08.2022 №) включено лише суму 15971,67 грн по взаємовідносинах з ТзОВ «Макслєр».

Вказане не дає можливості підтвердити, що сума податку на додану вартість 9270,00 заявлена ТзОВ «АТП-0262» у липні до бюджетного відшкодування сформована з дотриманням вимог пункту 200.1 та абзацу «б» пункту 200.4 статті 200 ПК України.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує на те, що платником податків шляхом подачі уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість № від 18.08.2022 та № від 10.11.2022 самостійно - задовго до проведеної органом ДПС перевірки - виправлено технічну помилку щодо бюджетного відшкодування по контрагенту ТзОВ «Вігор Луцьк». Однак, вказане не було взято до уваги при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС у Волинській області про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку, у розмірі 9270,00 грн, та штрафні (фінансові) санкції (штраф) у сумі 927,00 грн.

Проте, вказані твердження не відповідають висновкам Акту перевірки, яким встановлено, що суму бюджетного відшкодування 9270,00 грн було сформовано по взаємовідносинах із ТзОВ «Макслєр». При цьому будь-яких документів (договору, податкових накладних, видаткових накладних, інших первинних документів бухгалтерського обліку), які підтверджують правильність формування податкового кредиту на цю суму та правильність відображення цієї суми до бюджетного відшкодування позивачем суду не надано.

Разом з тим, ТзОВ «АТП-0262» суду не надано уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість № від 18.08.2022, на який він посилається, обгрунтовуючи позовні вимоги, та відповідних додатків, що містять інформацію щодо уточнених показників на суму 9270,00 грн. Наданий позивачем уточнений розрахунок від 10.11.2022 № містить лише інформацію про коригування суми від`ємного значення, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 831,00 грн по взаємовідносинах з ТзОВ «Вігор Луцьк» .

Таким чином, наданий суду розрахунок не підтверджує тверджень позивача.

За таких обставин, суд дійшов висновку про правомірність податкового повідомлення-рішення від 28.12.2022 № про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку на суму 9270,00 грн.

Разом з тим, з матеріалів адміністративної справи слідує, що підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення від 28.12.2022 № стали висновки контролюючого органу про відсутність права на отримання бюджетного відшкодування податку на додану вартість, заявленого на поточний рахунок платника податку у декларації за червень 2022 року (р.20.2.1) в розмірі 79316,00 грн. та у декларації за липень 2022 року (р.20.2.1) в розмірі 8433,00 грн. внаслідок включення сум, що підлягають бюджетному відшкодуванню з рядка 21 декларації за травень № від 21.06.2022, завищення якого встановлено в ході проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «АВТОТРАНСПОРТНЕ ПІДПРИЄМСТВО-0262» з питань дотримання податкового законодавства при декларуванні за травень 2022 від`ємного значення з податку на додану вартість, яке виникло за період з лютого 2020 по травень 2022, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету ( акт перевірки від 21.10.2022 № 7478/07-01/42456765).

На обгрунтування правомірності формування даних податкового обліку позивач вказує на те, що податкове повідомлення-рішення від 28.12.2022 № прийняте на основі Акту перевірки та податкових повідомлень-рішень, які станом на сьогодні є неузгодженими та оскаржуються платником податків в судовому порядку. Причому позов перебуває на розгляді у суді, а тому податкові зобов`язання є неузгодженими, а уповноважений орган приймає висновки оскаржуваного акту і прийнятих на його основі рішень - як доведений та беззаперечний факт, що прямо порушує чинне законодавство.

Однак, на підтвердження своїх доводів позивач не надав доказів того, що податкові повідомлення-рішення, винесені на підставі Акту перевірки від 21.10.2022 № 7478/07-01/42456765 на момент прийняття податкового повідомлення-рішення від 28.12.2022 № були оскаржені в адміністративному чи судовому порядку.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд наголошує на тому, що в силу вимог частини другої статті 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У контексті зазначених положень КАС України, суд звертає увагу позивача на те, що закріплені у частині другій статті 77 КАС України норми права щодо обов`язку суб`єкта владних повноважень доведення правомірності прийняття оспорюваного рішення не звільняє позивача від обов`язку доведення заявлених позовних вимог належними та допустимими доказами.

При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану в пункті 58 рішення у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

У сукупності викладених обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову шляхом визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 28.12.2023 № в частині зменшення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 831,00 грн.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно з частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Відповідно до частини сьомої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Частинами першою, третьою статті 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз.

Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини щодо присудження судових витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року, заява №19336/04, пункт 268; рішення у справі «Баришевський проти України», заява № 71660/11, пункт 95; рішення у справі «Двойних проти України», заява №72277/01, пункт 80; рішення у справі «Меріт проти України», заява №66561/01, пункт 88). Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Виходячи з аналізу вищевказаних правових норм, слід дійти висновку про те, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника сторони за договором. При цьому надані послуги повинні бути обґрунтованими, а доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі. Суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи та не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої було ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір витрат, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним чи необґрунтованим щодо іншої сторони спору.

Позивач просить суд стягнути з відповідачів понесені ним судові витрати на правову допомогу в сумі 10000,00 грн.

На підтвердження витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги адвокатом, позивачем надано суду договір про надання правової допомоги від 21.11.2022 №21/22, ордер на надання правничої (правової) допомоги, акт приймання-передачі виконаних робіт від 30.03.2023, рахунок-фактуру від 30.03.2023 №6 та платіжну інструкцію від 31.03.2023 №2.

За умовами пункту 4.3 Договору про надання правничої/правої допомоги від 21.11.2022 розмір гонорару адвокатського бюро складає розмір, визначений за домовленістю сторін на підставі окремої угоди. Розмір гонорару не може бути меншим 10% ціни позову у разі представництва інтересів клієнта у суді, але у будь-якому випадку не менше розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу в розрахунку на місяць станом на 01 січня календарного року укладення даного договору.

Так, згідно з актом виконаних робіт від 04.04.2023 розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу становить 10000,00 грн за такі надані адвокатом послуги: підготовка проекту адміністративного позову про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень ГУ ДПС у Волинській області №, №, № від 28.12.2022 та матеріалів до нього.

У постанові у справі № 922/3812/19 Верховний Суд зазначив, що визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

Беручи до уваги обґрунтування клопотання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу адвоката, суд враховує, що відповідна сума в розмірі не меншому 10% ціни позову обумовлена сторонами, є складовою частиною гонорару адвоката, однак, представник позивача не навів доводів та доказів розумності цих витрат, їх співмірності з ціною позову, складності правовому супроводу даної справи.

Враховуючи вищенаведене та беручи до уваги час, який об`єктивно був витрачений адвокатом на надання послуг та їх обсяг, виходячи із принципів співмірності витрат, обґрунтованості та пропорційності їх розміру, а також враховуючи часткове задоволення позовних вимог суд дійшов висновку, що за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - ГУ ДПС у Волинській області необхідно стягнути на користь позивача судові витрати в загальному розмірі 76,00 грн пропорційно до розміру задоволених позовних вимог .

Разом з тим, як вбачається із матеріалів справи, позивач за подання позову сплатив судовий збір в сумі 2684,00 грн. згідно з платіжною інструкцією від 31.03.2023 №2726.

Враховуючи, що позовні вимоги задоволені частково на суму 831,00 грн. із загальної суми 107937,00 грн., тому на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача Головного управління ДПС у Волинській області судові витрати у вигляді судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 20,40 грн.

Керуючись статтями 72-77, 90, 241-246, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Автотранспортне підприємство-0262» (45034, Волинська область, Ковельський район, селище міського типу Люблинець, вулиця Заводська, 7, ідентифікаційний код юридичної особи 42456765) до Головного управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, адміністративний позов майдан Київський, 4, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу юридичної особи 44106679) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Волинській області від 28.12.2022 № в частині зменшення розміру від`ємного значення податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в сумі 831,00 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Автотранспортне підприємство-0262» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області понесені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 76 (сімдесят шість) гривень 00 копійок.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Автотранспортне підприємство-0262» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 20 (двадцять) гривень 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.А. Лозовський