Справа № 160/5331/23
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2023-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 червня 2023 року Справа № 160/5331/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Сидоренко Д.В.
Обставини справи: 20.03.2023 року за допомогою системи "Електронний суд" до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому позивач просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно по ч.4 ст.42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахування пільгового стажу роботи за Списком №1 в АТ "Дніпрометробуд" та заробітної плати за період з 01.09.2017 року по 18.05.2022 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 за період роботи в АТ "Дніпрометробуд" з 01.09.2017 року по 18.05.2022 року пільговий стаж за Списком №1 та заробітну плату та здійснити з 01.02.2023 року перерахунок пенсії відповідно по ч.4 ст.42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та її виплату з урахуванням раніше виплачених сум.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком. Враховуючи той факт, що після призначення пенсії позивач продовжував працювати та набув 24 місяці страхового стажу, він звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії на підставі п.4 ст.42 Закону №1058 з урахуванням пільгового стажу роботи на АТ "Дніпрометробуд", але відповідач провів перерахунок пенсії без урахування страхового стажу та заробітної плати після призначення пенсії на АТ "Дніпрометробуд" за період роботи з 01.09.2017 по 18.05.2022. Відповідач не проводить перерахунок через те, що роботодавцем позивача АТ "Дніпрометробуд" у період з 01.09.2017 по 18.05.2022 не були сплачені страхові внески. Позивач вважає бездіяльність відповідача протиправною, оскільки в нього наявні всі підстави для здійснення перерахунку пенсії.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.03.2023 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.
01.05.2023 року від відповідача надійшов відзив на позов, в якому вказано про відсутність підстав для задоволення позову. Так, позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1. ГУ ПФУ в Дніпропетровській області 22.05.2022 року було проведено позивачу масовий перерахунок відповідно до абз.3 частини 4 статті 42 Закону №1058. Позивач 18.02.2023 року подав заяву про перерахунок пенсії відповідно до частини 1 статті 42 Закону №1058 з урахуванням періоду роботи в АТ "Дніпрометробуд" з 01.09.2017 по 18.05.2022 пільговий стаж за Списком №1 та заробітну плату. Пільговий стаж за Списком №1 та заробітна плата не зарахована, оскільки після останнього перерахунку (22.05.2022) не минуло 24 календарні та 24 страхові місяці, що суперечить вимогам статті 42 Закону №1058, право на перерахунок виникне 22.05.2024 року. Згідно звернення від 18.02.2023 проведено перерахунок з 01.03.2023 "у зв`язку з уточненням даних ЕПС", відкореговано стаж для розрахунку права.
04.05.2023 року від позивача надійшла уточнена позовна заява, в якій він просить суд:
- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Дніпропетровській області щодо проведення 22.05.2022 року та 18.02.2023 року перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до ч.4 ст.40 Закону України №1058 без урахування пільгового стажу роботи за Списком №1 в АТ "Дніпрометробуд" та заробітної плати за період з 01.09.2017 року по 18.05.2022 року;
- зобов`язати ГУ ПФУ в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком №1 період роботи в АТ "Дніпрометробуд" з 01.09.2017 по 18.05.2022 року та заробітну плату за цей період та здійснити з 01.04.2022 року перерахунок пенсії відповідно до ч.4 ст.40 Закону України №1058 та її виплату з урахуванням раніше виплачених сум.
Станом на 14.06.2023 року відповідь на відзив від позивача на адресу суду не надходила.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Дніпропетровській області та йому призначена пенсія за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до Закону України №1058 з 2011 року.
Згідно даних трудової книжки ОСОБА_1 серія НОМЕР_2 , останній 11.05.2012 року прийнятий прохідником 4 розряду підземних робіт з повним робочим днем під землею в АТ «Дніпрометробуд» (наказ № 142 від 11.05.2012р.),
- 18.05.2022 - звільнено у зв`язку з переведенням у КП "Дніпровський метрополітен" з, п.5 ст.36 КЗпП України (наказ №296 від 18.05.2022).
Довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній №01 від 04.01.2022 року, виданої АТ «Дніпрометробуд», ОСОБА_1 за період з 01.01.2017 р. по 17.05.2022 р. виконував гірничі роботи, будівництво метрополітену, за посадою прохідник підземний, дільниці гірничо-капітальних робіт з повним робочим днем під землею, що передбачена Списком № 1 розділу 1 підрозділу 2 постанови КМУ № 461 від 24.06.2016 р.
Згідно даних особистого кабінету з вебпорталу електронних послуг Пенсійного Фонду України, ОСОБА_1 18.02.2023 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з питання перерахунку пенсії відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням періоду роботи в АТ "Дніпрометробуд" з 01.09.2017 по 18.05.2022 пільговий стаж за Списком №1 та заробітну плату.
Відповідачем у відзиві вказано, що за результатом розгляду заяви позивача від 18.02.2023 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, проведено перерахунок з 01.03.2023 "У зв`язку з уточненням даних ЕПС", відкореговано стаж для розрахунку права. Пільговий стаж за Списком №1 та заробітна плата не зарахована, оскільки після останнього перерахунку (22.05.2022) не минуло 24 календарні та 24 страхові місяці, що суперечить вимогам статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", право на перерахунок виникне 22.05.2024 року.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Право громадянина на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом закріплене у статті 46 Конституції України.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV).
Відповідно до статті першої Закону № 1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Згідно частини першої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Згідно статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв/
Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Таким чином, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а уточнюючі довідки підприємств необхідні в разі відсутності відповідних відомостей у трудовій книжці.
Судом встановлено, згідно даних трудової книжки ОСОБА_1 серія НОМЕР_3 , що останній 11.05.2012 року прийнятий прохідником 4 розряду підземних робіт з повним робочим днем під землею в АТ «Дніпрометробуд» (наказ № 142 від 11.05.2012р.) та 18.05.2022 - звільнено у зв`язку з переведенням у КП "Дніпровський метрополітен" з, п.5 ст.36 КЗпП України (наказ №296 від 18.05.2022).
Довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній №01 від 04.01.2022 року, виданої АТ «Дніпрометробуд», ОСОБА_1 за період з 01.01.2017 р. по 17.05.2022 р. виконував гірничі роботи, будівництво метрополітену, за посадою прохідник підземний, дільниці гірничо-капітальних робіт з повним робочим днем під землею, що передбачена Списком № 1 розділу 1 підрозділу 2 постанови КМУ № 461 від 24.06.2016 р.
На підставі викладеного суд приходить до висновку, що відповідачем протиправно не зараховано до пільгового стажу роботи за Списком № 1 період роботи ОСОБА_1 з 01.09.2017 р. по 18.05.2022 р.
Щодо сплати страхових внесків, згідно Реєстру застрахованих осіб, у період страхового стажу з 01.09.2017 р. по 18.05.2022 р. суд вказує, що частиною 16 статті 106 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування виконавчі органи Пенсійного фонду накладають на посадових осіб, які вчинили правопорушення, адміністративні стягнення у разі, зокрема: порушення встановленого порядку нарахування, обчислення та строків сплати страхових внесків.
Аналізуючи положення статті 106 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, суд робить висновок, що відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.
В свою чергу, відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку даних про сплату страхових внесків для нарахування пенсії не є підставою для позбавлення працівника права на призначення чи перерахунок пенсії. Таким чином, працівник не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для незарахування до страхового стажу при призначенні пенсії працівникові періоду його роботи.
Частиною 4 статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.
За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.
У разі якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менш як 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу після її призначення (попереднього перерахунку) та заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.
Якщо пенсіонер, який продовжував працювати, набув стажу, достатнього для обчислення пенсії відповідно до частини першої статті 28 цього Закону, за його заявою проводиться відповідний перерахунок пенсії незалежно від того, скільки часу минуло після призначення (попереднього перерахунку) пенсії, з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.
Органи Пенсійного фонду щороку з 1 квітня без додаткового звернення особи проводять перерахунок пенсії тим особам, які на 1 березня року, в якому здійснюється перерахунок, набули право на проведення перерахунку, передбаченого абзацами першим - третім цієї частини, на найбільш вигідних умовах. Порядок такого перерахунку пенсії встановлюється правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.
Обчислення страхового стажу, який дає право на перерахунок пенсії відповідно до цієї статті, здійснюється не раніше дня, що настає за днем, по який обчислено страховий стаж під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.
Дія цієї частини не поширюється на пенсіонерів, яким призначено пенсію за вислугу років на умовах, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення", та які не досягли віку, встановленого статтею 26 цього Закону.
Посилання позивача на частину 4 статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" є безпідставним, оскільки така регулює питання порядку визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії, а не перерахунку пенсії. Також судом встановлено, що позивач 18.02.2023 року звертався до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з питання перерахунку пенсії відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а не відповідно до ч. 4 ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Щодо позовної вимоги позивача про визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно по ч.4 ст.42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахування пільгового стажу роботи за Списком №1 в АТ "Дніпрометробуд" та заробітної плати за період з 01.09.2017 року по 18.05.2022 року, суд зазначає наступне.
До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією та законами України встановлено інший порядок судового провадження.
Бездіяльність суб`єкта владних повноважень - це завжди пасивна поведінка суб`єкта владних повноважень, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод, інтересів фізичної чи юридичної особи.
На підставі зазначеного вище, суд відмовляє у задоволенні вимог відносно визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно по ч.4 ст.42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахування пільгового стажу роботи за Списком №1 в АТ "Дніпрометробуд" та заробітної плати за період з 01.09.2017 року по 18.05.2022 року.
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Надавши правову оцінку обставинам справи, а також висновків суду у даній справі щодо підтвердження права позивача на зарахування періоду роботи з 01.09.2017 р. по 18.05.2022 р. до пільгового стажу за Списком № 1, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 18.02.2022 року про перерахунок пенсії, відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оскільки органи Пенсійного фонду України наділені дискреційними повноваженнями на прийняття рішення про призначення пенсії (здійснення перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший) та визначення підстав, за яких призначається (перераховується) пенсія або приймається рішення про відмову в її призначенні (перерахунку).
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Статтею 132 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу.
За змістом частин 4-5 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно із пунктом 4 частини 1 статті 1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Вирішуючи заяву, суд виходить із того, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інші), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Відповідно до статті 28 Правил адвокатської етики, затверджених 09 червня 2017 року Звітно-виборним з`їздом адвокатів України, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання), розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.
Аналізуючи наведені правові норми, суд зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також їх розрахунку є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких.
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем до суду нічого не надано.
Отже, позивачем не надано доказів понесення витрат із надання правової допомоги у даній справі на суму 5000,00 грн.
Суд зазначає, що за наявності правових підстав для відшкодування витрат на правничу допомогу адвокатом, подані суду неналежні документи унеможливлюють вирішення питання про відшкодування витрат на користь позивача.
Аналогічна правова позиція Верховним Судом викладена в постановах від 08 травня 2018 року у справі № 810/2823/17, від 15 травня 2018 року у справі № 821/1594/17, від 22 травня 2018 року у справі № 826/8107/16, від 24 січня 2019 року у справі № 716/155/17 та від 22 квітня 2019 року у справі № 806/2143/18.
Враховуючи те, що наданими до суду документами витрати на правничу допомогу у конкретній адміністративній справі не підтверджено, суд дійшов висновку про відсутність підстав для розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу.
При зверненні до суду позивачем сплачено суму судового збору у розмірі 1073,60 грн.
Відповідно до положень ч. 3 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України сплачений позивачем судовий збір за подання позову підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області як суб`єкта владних повноважень, протиправна бездіяльність якого встановлена в цій справі, пропорційно ступеню задоволення позовних вимог у розмірі 536,80 грн.
Відповідно до ч.5 ст.250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.В. Сидоренко