Справа № 160/6464/23
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2023-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 червня 2023 року Справа № 160/6464/23
31 березня 2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла через систему "Електронний суд" надійшла позовна заява Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі позивач) до Приватного акціонерного товариства «ЮЖКОКС» (далі відповідач), в якій позивач просить суд:
Позовна заява обґрунтована наявністю заборгованості відповідача перед позивачем по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з травня по грудень 2022 року. Так, позивач належним чином направляв відповідачу відповідні розрахунки, такі розрахунки не оскаржувались, а отже вони вважаються узгодженими. Сума невідшкодованих витрат складає 10580509,13 грн, з них по Списку №1 883-609,28 грн, по Списку №2 1749899,85 грн.
Справі за даним адміністративним позовом присвоєно єдиний унікальний номер судової справи №160/6464/23 та у зв`язку з автоматизованим розподілом дана адміністративна справа була передана для розгляду судді Боженко Н.В.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі №160/6464/23 та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами (письмове провадження).
18 квітня 2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Відповідач проти позову заперечує в повному обсязі, висловлює заперечення щодо строку звернення до суду. Також зазначає, що відсутні докази щодо існування саме у відповідача обов`язку по відшкодуванню заявлених позивачем сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, надані розрахунки суми фактичних витрат не є доказами фактичної виплати пільгових пенсій, відповідач не може перевірити правильність таких розрахунків, відповідна обставина повинна доводитись позивачем. Вказує, що позивач обґрунтовує свої позовні вимоги місячними розрахунками, а не річним, що передбачено законодавством, матеріали справи не містять доказів на підтвердження правомірності сформованих позивачем розрахунків.
24 квітня 2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив. Зазначає, що строк звернення до суду не пропущений, оскільки попередні позови були повернуті, що не позбавляє права повторного звернення до суду, підставами повернення була несплата судового збору, зумовлена воєнним станом. Також вказує, що відповідачем не надано жодних доказів для спростування наданих позивачем розрахунків, такі розрахунки не були оскаржені, а тому вважаються узгодженими. Пільгові пенсії призначаються позивачем на підставі довідок, наданих відповідачем.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2023 року у задоволенні клопотання Приватного акціонерного товариства «ЮЖКОКС» про розгляд справи №160/6464/23 за правилами загального позовного провадження відмовлено.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2023 року у задоволенні клопотання Приватного акціонерного товариства «ЮЖКОКС» про витребування доказів у справі №160/6464/23 відмовлено.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2023 року у задоволенні клопотання Приватного акціонерного товариства «ЮЖКОКС» про призначення судової експертизи у справі №160/6464/23 відмовлено.
25 квітня 2023 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано відповідь на відзив, яка надійшла від представника позивача в системі «Електронний Суд» та є ідентичною раніше поданій та заперечення на клопотання представника відповідача.
01 травня 2023 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано заперечення, яке надійшло від представника відповідача в системі «Електронний Суд». Повторює свої доводи щодо строку звернення до суду, також вказує, що суми недоїмки за Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі Закон №1058-IV) не включають в себе заборгованість роботодавця з відшкодування фактичних витрат Пенсійного фонду України з виплати та доставки пенсій, призначених на пільгових умовах, а тому строк звернення до суду в цій справі є обмеженим. Повторно вказує на недоведеність фактичного понесення позивачем витрат, які стягуються з відповідача. Відповідач перевірив надані позивачем розрахунки на предмет правильності зазначення пільгового стажу роботи пенсіонерів у відповідача та зауважень в цій частині не має, однак в іншій частині перевірити розрахунки можливості не має, підтвердити їх належність повинен позивач. Також вказує, що законодавством не передбачено оскарження розрахунків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначений на пільгових умовах. Повторно заперечує проти направлення позивачем місячних розрахунків, а не річного, тому вони є неналежними доказами. Розрахунки не підтверджують факту дійсної виплати пільгової пенсії особам, включеним до таких Розрахунків.
01 травня 2023 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано заяву про розстрочення виконання рішення, яка надійшло від представника відповідача в системі «Електронний Суд». Заява обґрунтована посиланнями на пандемію коронавірусу, військову агресію Російської Федерації проти України, що погіршили матеріальне становище відповідача, згідно звіту про фінансові результати за 2022 рік позивач зазнав збитків. При цьому позивач є об`єктом критичної інфраструктури, борги перед позивачем погашає за рахунок поточної діяльності. Просить розстрочити виконання рішення шляхом сплати заборгованості рівними частинами 12 місяців.
04 травня 2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від представника відповідача надійшло заперечення, ідентичне раніше поданому.
04 травня 2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від представника відповідача надійшла заява про розстрочення виконання рішення, ідентична раніше поданій.
04 травня 2023 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано додаткові пояснення, які надійшли від представника позивача в системі «Електронний Суд». Повторює власні доводи щодо строку звернення до суду, наводить приклади судової практики щодо періоду, за який складається розрахунок, зазначає, що законодавством не встановлено обов`язку позивача направляти підприємствам довідки про фактично виплачені кошти по кожному пенсіонеру.
05 травня 2023 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано заперечення на заяву про розстрочення виконання рішення суду, яке надійшло від представника позивача в системі «Електронний Суд». Зазначає, що відповідач в 2023 році сплачує поточні платежі належним чином, проте погашати заборгованість за травень-грудень відмовляється.
Згідно положень ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
З вказаних розрахунків по Списку №1 нараховано:
1) Травень 2022 року на суму 1 088 101,21 грн:
- з травня 2022 року (м. Кам`янське) від 04.05.2022 року №9445/Р 1 054 726,21 грн;
- з березня 2022 року (Правобережне ГУ) від 07.04.2023 року №7501/Р 3 210,58 грн;
- з січня 2022 року (м. Ужгород) вх. №1306/9 від 26.01.2022 року 8 641,19 грн;
- з лютого 2022 року (м. Кривий Ріг) від 02.02.2022 року вх. №4409/р 7 164,64 грн;
- з січня 2022 року (Дніпровське) від 06.01.2022 року №741/Р 4 386,16 грн;
- з березня 2022 року (Царичанське)від 20.04.2022 року №9099/Р 9 312,28 грн;
- доплата по громадянину Кибукевичу 660,15 грн.
2) Червень 2022 року на суму 1 085 053,33 грн:
- з січня 2022 року (м. Ужгород) вх. №1306/9 від 26.01.2022 року 8 641,19 грн;
- з лютого 2022 року (м. Кривий Ріг) вх. №4409/р від 02.02.2022 року - 7 164,64 грн;
- з січня 2022 року (Дніпровське) від 06.01.2022 року №741/Р 4 386,16 грн;
- з березня 2022 року (Царичанське) від 20.04.2022 року №9099/Р 9 312,28 грн.
3) Липень 2022 року на суму 1 074 930,45 грн:
- з червня 2022 року (м. Ужгород) вх. №6436/9 від 27.06.2022 року 11 274,26 грн;
- з лютого 2022 року (м. Кривий Ріг ) вх. №4409/р від 02.02.2022 року - 7 164,64 грн;
- з січня 2022 року (Дніпровське) від 06.01.2022 року №741/Р 4 386,16 грн;
- з березня 2022 року (Царичанське) від 20.04.2022 року №9099/Р 9 312,28 грн.
4) Серпень 2022 року на суму 1 060 233,02 грн:
- з серпня 2022 року (м. Ужгород)вх. №8716/9 від 18.08.2022 року 9 829,76 грн;
- з січня 2022 року (Дніпровське) від 06.01.2022 року №741/Р 4 386,16 грн;
- перерахунок за 2021 рік доплата - 476,53 грн.
5) Вересень 2022 року на суму 1 148 618,91 грн:
- з серпня 2022 року (м. Ужгород) вх. №8716/9 від 18.08.2022 року 9 806,51 грн;
- з січня 2022 року (Дніпровське) від 06.01.2022 року №741/Р 4 386,16 грн;
- з березня 2022 року (Царичанське) від 20.04.2022 року №9099/Р 9 232,59 грн;
- перерахунок за 2021 рік доплата - 3866,56 грн.
6) Жовтень 2022 року на суму 1 148 979,15 грн:
- з серпня 2022 року (м. Ужгород) вх. №8716/9 від 18.08.2022 року року 9 806,51 грн;
- з січня 2022 року (Дніпровське) від 06.01.2022 року №741/Р 4 386,16 грн;
- з березня 2022 року (Царичанське) від 20.04.2022 року №9099/Р 9 232,59 грн.
7) Листопад 2022 року на суму 1 056 057,39 грн:
- з серпня 2022 року (м. Ужгород) вх. №8716/9 від 18.08.2022 року 9 806,51 грн;
- з січня 2022 року (Дніпровське) від 06.01.2022 року №741/Р 4 386,16 грн;
8) Грудень 2022 року на суму 1 204 143,84 грн:
- з серпня 2022 року (м. Ужгород) вх. №8716/9 від 18.08.2022 року 9 806,51 грн;
- з січня 2022 року (Дніпровське) від 06.01.2022 року №741/Р 4 386,16 грн;
Залишок заборгованості по Списку №1 станом на 01.01.2023 складає 8 830 609,28 грн.
З вказаних розрахунків по Списку №2 нараховано:
1) Травень 2022 року на суму 220 366,75 грн:
- з травня 2022 року від 04.05.2022 року № 9424/Р 216 435,10 грн;
- з березня 2022 року від 04.04.2022 року № 6542/Р 3344,49 грн;
- з березня 2022 року від 31.03.2022 року № 5802/Р 587,16 грн.
2) Червень 2022 року на суму 222 699,24 грн:
- з березня 2022 року від 31.03.2022 року № 5802/Р 587,16 грн;
- зняття ОСОБА_4 припинено (-164,36 грн);
- перерахунок за 2021 рік (+1045,43 грн).
3) Липень 2022 року на суму 222 978,37 грн:
- з березня 2022 року від 31.03.2022 року № 5802/Р 587,16 грн.
4) Серпень 2022 року на суму 214 415,94 грн:
- з березня 2022 року від 31.03.2022 року № 5802/Р 587,16 грн.
5) Вересень 2022 року на суму 212 981,28 грн:
- з березня 2022 року від 31.03.2022 року № 5802/Р 587,16 грн.
6) Жовтень 2022 року на суму 221 715,12 грн:
- ОСОБА_3 (- 4650,90 грн ) перехід до Списку №1;
- з березня 2022 року від 31.03.2022 року № 5802/Р 587,16 грн.
7) Листопад 2022 року на суму 220 627,54 грн:
- з березня 2022 року від 31.03.2022 року № 5802/Р 587,16 грн.
8) Грудень 2022 року на суму 224 089,50 грн:
- з березня 2022 року від 31.03.2022 року № 5802/Р 587,16 грн.
Станом на 01.05.2022 переплата складала - 9 973,89 грн.
Залишок заборгованості по Списку № 2 станом на 01.01.2023 складає 1 749 899,85 грн.
Вказані розрахунки направлялися відповідачу та ним були отримані, що останнім в ході судового розгляду не заперечувалося, а тому суд визнає встановленою обставину отримання відповідачем вищевказаних розрахунків згідно ч. 1 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України як обставину, яка визнається учасниками справи, оскільки суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цієї обставини або добровільності їх визнання.
Згідно довідки-підтвердження заборгованості щодо відшкодування фактичних витрат за травень-грудень 2022 року станом на 25.12.2022 року відповідача наявна заборгованість за Списком №1 8830609,28 грн, за Списком №2 1749899,85 грн.
Відповідачем в ході судового розгляду тверджень щодо здійснення ним відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій не висловлено, відповідних доказів не надано. Натомість відповідач заперечував проти позову виходячи з доводів проти стягнення з нього розміру такого відшкодування в судовому порядку (в частині доведеності розміру заявленої до стягнення суми).
Вважаючи наявною за відповідачем заборгованість у заявленому до стягнення розмірі позивач звернувся з цим позовом про її стягнення.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч. 2 ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Закон №1058-IV визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону №1058-IV суб`єктами солідарної системи є: підприємства, установи, організації (далі - організації), що здійснюють виплату і доставку пенсій.
Згідно з ч. 4 ст. 47 Закону №1058-IV пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України незалежно від задекларованого або зареєстрованого місця проживання пенсіонера організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 2 розділу XV «ПРИКІНЦЕВІ ПОЛОЖЕННЯ» Закону №1058-IV покриття витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та частин другої і третьої статті 114 цього Закону до досягнення пенсійного віку, визначеного статтею 26 цього Закону, здійснюється у такому порядку:
підприємства та організації (крім сільськогосподарських товаровиробників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України; на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, а також на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та частини другої статті 114 цього Закону, - до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону за раніше діючим порядком;
за рахунок коштів Державного бюджету України пенсії, призначені особам відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (стосовно осіб, які на дату відшкодування віднесені до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України, статті 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пунктів 2-8 частини другої статті 114 цього Закону (стосовно осіб, які працювали у сільськогосподарських товаровиробників, які на дату відшкодування віднесені до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) та частини третьої статті 114 цього Закону.
У разі недостатності зазначених коштів фінансування суми, якої не вистачає для повного покриття витрат на виплату та доставку таких пенсій, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.
Таким чином, на відповідача покладено обов`язок покривати витрати на виплату та доставку пенсій, призначених працівникам відповідача відповідно до п.п. «а», «б»-«з» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-XII (далі Закон №1788-XII) та частини 2 статті 114 Закону №1058-IV (Список №1 та Список №2).
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду від 02.10.2019 року у справі №804/1996/17.
Особливості відшкодування підприємствами витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, врегульовані Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", Законом України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" та Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, що затверджена постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року №21-1 (далі Інструкція №21-1).
Згідно із п.6.1 Інструкції №21-1 для платників, зазначених у підпункті 2.1.1пункту 2.1 розділу 2 цієї Інструкції (крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4пункту 291.4 статті 291 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України), відшкодуванню підлягають фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до статті 13Закону України Про пенсійне забезпечення до набрання чинності Законом України від 03 жовтня 2017 року№2148-VІІІ Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій та призначених відповідно до частини другої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування:
- особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за Списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України;
- особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів б-з статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення та пунктів 2-8частини другої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2"Прикінцевих положень" Закону (згідно з додатками 6та7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій (пункт 6.4 Інструкції №21-1).
Розрахунки формуються програмними засобами Інтегрованої комплексної інформаційної системи (ІКІС) Пенсійного фонду України до 01 січня поточного року та протягом місяця з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії (підсистема «Призначення та виплата пенсій на базі електронної пенсійної справи» (ППВП ЕПС)) за даними відомостей, сформованих згідно з додатком 8. Уповноважені особи підписують розрахунки та передають їх підрозділам, відповідальним за направлення їх платникам (пункт 6.5 Інструкції №21-1).
Відповідно до п.6.7 Інструкції №21-1 підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.
У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства у розрахунку, який направляється підприємству в місячний строк з дня прийняття рішення про зміну розміру пенсії або про припинення виплати пенсії.
Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень "Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.
Зміст вищенаведених приписів законодавства засвідчує, що обов`язок визначення сум відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій покладено на органи Пенсійного фонду, а відповідач - підприємство, зобов`язане здійснити відшкодування зазначених витрат у розмірах, визначених позивачем.
Підставою для відшкодування підприємством органам Пенсійного фонду витрат на виплату та доставку пільгових пенсій є розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за відповідний період, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.
При цьому, Інструкція про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України не конкретизує, у який саме спосіб повинно здійснюватися надсилання вищевказаних розрахунків.
Аналогічні правові висновки міститься у постановах Касаційного адміністративного суду від 17.03.2021 року у справі №810/1030/17, від 10.08.2020 року у справі №821/348/17.
Недоліки в оформленні відповідних розрахунків, своєчасність надіслання відповідних розрахунків є формальними недоліками, які не спростовують наявність у підприємства фактичної заборгованості зі сплати сум відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій та обов`язку їх відшкодування.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду від 09.07.2020 року у справі №804/1424/17.
Єдиним документом, на підставі якого відповідач має нести обов`язок згідно з чинним законодавством по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій, є розрахунок відповідного органу ПФУ, яким виплачено відповідні кошти пенсіонерам.
Докази оскарження відповідних розрахунків в матеріалах справи відсутні.
Отже, судом відхиляються доводи відповідача щодо належності наданих позивачем розрахунків як доказу на підтвердження наявності заборгованості з відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій. Також суд наголошує на тому, що відповідачем в цілому не надано жодного доказу на підтвердження того, що в спірні періоди ним здійснювалося відповідне відшкодування у будь-якому розмірі, в зв`язку з чим відповідач фактично в повному обсязі ухиляється від свого обов`язку виконати встановлений законодавством обов`язок.
Щодо посилань позивача на пропуск позивачем строку звернення до суду суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 5 ст. 106 Закону №1058-IV строк давності щодо стягнення недоїмки, пені та штрафів не застосовується.
В даному випадку термін «недоїмка» вжито в широкому розумінні заборгованості, тобто, в розумінні суми фінансових зобов`язань (грошових боргів), що підлягає погашенню, поверненню в певний термін.
Таким чином, у разі звернення до суду із позовом про стягнення заборгованості (недоїмки), яка виникла через несвоєчасне відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах строки звернення до суду, визначені положеннями Кодексу адміністративного судочинства України, не застосовуються. Твердження відповідача у цій частині - необґрунтовані.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду від 25.02.2021 року у справі №815/5186/16.
За вказаних обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Щодо заявлено відповідачем клопотання про розстрочення виконання рішення шляхом виплати заборгованості протягом 12 місяців рівними частинами суд зазначає наступне.
Заборгованість з відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій у відповідача існує за період з травня по грудень 2022 року, тобто почала виникати задовго до підведення підсумків 2022 фінансового року, а тому наступні хронологічні фінансові показники відповідача не можуть обґрунтувати невиконання ним свого обов`язку згідно законодавства, що існував до цього. В зв`язку з цим суд зауважує, що відповідачем надано лише річний фінансовий звіт, без деталізації фінансових показників по місяцям, що позбавляє суд можливості оцінити фінансову спроможність відповідача протягом року та його добросовісність щодо виконання обов`язку з відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, в тому числі на час розгляду справи.
Також суд звертає увагу на те, що за спірний період часу відповідачем не здійснено відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій в жодному обсязі, відповідні пояснення та докази в матеріалах справи відсутні. Фактично, відповідач на протязі понад пів року ухилився від виконання свого соціального за змістом обов`язку відшкодувати відповідні витрати, не намагаючись при цьому мінімізувати відповідні витрати державних коштів шляхом здійснення часткового відшкодування.
Окрім цього, безпідставними є посилання відповідача на загальнодержавні явища (карантин, бойові дії), оскільки такі умови існують для всіх суб`єктів наявних правовідносин, в т.ч. позивача. В цьому аспекті суд повторно звертає увагу на те, що за спірний період часу відповідач не здійснював відшкодування відповідних витрат навіть частково, чим суттєво погіршив суспільно-негативні наслідки від невиконання свого обов`язку згідно законодавства, що мало місце в період особливої вразливості держави (карантин, бойові дії, зростання безробіття, інфляційні витрати і тд).
Посилання відповідача на результати для його господарської діяльності світових економічних факторів у 2020-2021 році судом відхиляються через ненадання відповідачем фінансової звітності за цей період, тобто відповідні твердження є недоведеними.
Також суд відхиляє посилання відповідача на форс-мажорні обставини, оскільки такі обставини існували як до, так і після спірного періоду невиконання відповідачем свого обов`язку, при цьому згідно неспростованих тверджень позивача у такі проміжки часу відповідач обов`язок з відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій виконував належним чином, що свідчить про його можливість за наявності форс-мажорних обставин виконувати відповідний обов`язок. Водночас, травень-грудень 2022 року такий обов`язок не виконано не частково, а в повному обсязі.
Посилання відповідача на його стратегічну важливість, належність до об`єктів критичної інфраструктури не є підставою для невиконання встановленого законодавством обов`язку відшкодувати витрати на виплату та доставку пенсій, на що вказує в т.ч. чинність відповідних положень законодавства протягом усього часу воєнного стану на території України. В свою чергу питання арешту коштів відповідача не є предметом цього судового розгляду.
Твердження відповідача щодо його добросовісності з пошуку заходів для погашення заборгованості є непідтвердженими жодним доказом, в т.ч. наявністю часткового погашення заборгованості, наявністю угоди про її реструктуризацію і так далі.
Отже, клопотання про розстрочення виконання рішення є необґрунтованим, в зв`язку з чим у його задоволенні належить відмовити.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до частини 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Такі витрати позивачем у справі не понесені, а отже не підлягають стягненню з відповідача.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «ЮЖКОКС» на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області заборгованість з відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій по Списках №1,2 за травень-грудень 2022 року у сумі 10 580 509,13 грн. (десять мільйонів п`ятсот вісімдесят тисяч п`ятсот дев`ять гривень 13 копійок), з них, по Списку №1 8 830 609,28 грн., по Списку №2 1 749 899,85 грн.
У задоволенні клопотання Приватного акціонерного товариства «ЮЖКОКС» про розстрочення виконання рішення суду відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, передбачені статтями 295, 297 цього Кодексу.

Суддя Н.В. Боженко