Справа № 620/3548/21
Суддя: Заяць О.В.
Дата ухвалення: 2023-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

13 червня 2023 року Чернігів Справа № 620/3548/21

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Заяць О.В., розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду заяву представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнння протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

Представник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити судовий контроль за виконанням рішення суду від 13.07.2021 у справі № 620/3548/21.

Заява мотивована тим, що, незважаючи на покладений рішенням суду обов`язок, Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснює виплату підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає в зоні гарантованого добровільного відселення, у розмірі двох прожиткових мінімумів, а не двох мінімальних заробітних плат.

Дослідивши матеріали справи, суд враховує таке.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 13.07.2021 у справі № 620/3548/21 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено повністю. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо не нарахування та невиплати з 02.10.2020 щомісячного підвищення до пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як непрацюючому пенсіонеру, що проживає в зоні гарантованого добровільного відселення у розмірі, визначеному ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює двом мінімальним заробітним платам. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити з 02.10.2020 нарахування та виплату щомісячного підвищення до пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як непрацюючому пенсіонеру, що проживає в зоні гарантованого добровільного відселення у розмірі, визначеному ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює двом мінімальним заробітним платам, встановленим Законом про Державний бюджет України на відповідний рік. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн 00 коп.

Листом від 07.04.2023 відповідач повідомив позивача про застосування двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб в розрахунку на місяць станом на 02.10.2020 при виконанні рішення суду у справі №620/3548/21.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд зазначає таке.

Частиною першою статті 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до частини першої статті 372 Кодексу адміністративного судочинства України у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні. Так само на відповідних суб`єктів владних повноважень можуть бути покладені обов`язки щодо забезпечення виконання рішення.

Згідно із частиною першою статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина друга статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України).

Таким чином, аналіз положень статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України свідчить про те, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які б свідчили про ухиляння відповідача від виконання судового рішення чи/або відсутність у нього наміру його виконувати.

Суд наголошує, що рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, у разі відсутності добровільного виконання судових рішень Законом України «Про виконавче провадження» врегульований порядок дій та заходів, що спрямовані на примусове виконання таких рішень.

Проте позивач не звертався до суду із заявою про видачу виконавчого листа та, відповідно, позивач не надав доказів звернення з виконавчим листом до органів державної виконавчої служби.

Судом з поданої позивачем заяви не встановлено, що у загальному порядку виконання судового рішення вжиті всі можливі та необхідні заходи, але такі заходи не дали очікуваного результату.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 01.02.2021 у справі № 9901/226/19.

Наведене свідчить про існування у позивача об`єктивної можливості отримати реальне виконання судового рішення у межах процедури виконавчого провадження, у тому числі, шляхом застосування державним виконавцем примусових заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження».

Таким чином, оскільки позивачем не наведено аргументів щодо необхідності вжиття судом таких процесуальних заходів як встановлення судового контролю, суд доходить висновку про відсутність правових підстав для встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, за можливості його примусового виконання органами державної виконавчої служби.

Враховуючи викладене, а також оцінивши докази, наявні у матеріалах справи, суд вважає, що у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду слід відмовити повністю.

Керуючись статтями 14, 241, 248, 370, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі № 620/3548/21 відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту. Апеляційна скарга подається безпосередньо до адміністративного суду апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали суду складений 13.06.2023.

Суддя О.В. Заяць