Справа № 240/42101/21
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2023-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/42101/21

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Чернова Г.В.

Суддя-доповідач - Сторчак В. Ю.

13 червня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Полотнянка Ю.П. Граб Л.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2022 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним рішення Департаменту соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації щодо відмови ОСОБА_1 у безоплатній передачі у власність легкового автомобіля ЗАЗ-110308, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN - код НОМЕР_2 , 2010 року випуску.

Зобов`язано Департамент соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.09.2021 про переоформлення їй у власність автомобіля ЗАЗ-110308, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN - код НОМЕР_2 , 2010 року випуску, яким через органи соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації був забезпечений особа з інвалідністю 1 групи ОСОБА_2 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , з урахуванням висновків, викладених судом у даному рішенні.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням в частині задоволених позовних вимог, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2, особі з інвалідністю внаслідок війни 1 групи, було надано, як особі з інвалідністю 1 групи у користування автомобіля ЗАЗ-110308-44, індивідуальний номер кузова НОМЕР_2 , 2010 року випуску.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач - ОСОБА_1 є внучкою ОСОБА_2 .

Позивач на момент смерті був зареєстрований та проживав за однією адресою з ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою Житомирською міської ради від 21.09.2021 №10-09/1555.

Позивач звернувся 24.09.2021 до Департаменту соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації з заявою щодо переоформлення в її власність автомобіля ЗАЗ-110308-44.

Листом №4962/02 від 28.10.2021позивачу відмовлено у переоформленні автомобіля так як минуло більше ніж 6 місяців після смерті.

Не погоджуючись з такою відмовою, позивач звернувся з позовом до суду.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з обгрунтованості вимог позивача, відтак і наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору та, відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідача.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, згідно з частиною 3 статті 38 Закону України від 21.03.1991 №875-XII "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" після смерті особи з інвалідністю, дитини з інвалідністю автомобіль, виданий безоплатно чи на пільгових умовах, у тому числі визнаний гуманітарною допомогою, за бажанням членів її сім`ї може бути переданий у їх власність безоплатно у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Механізм забезпечення легковими автомобілями, зазначений в абзаці шостому статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» (далі - автомобіль), осіб з інвалідністю, зокрема дітей з інвалідністю, які мають право на їх отримання безоплатно або на пільгових умовах, є громадянами України і місце проживання яких зареєстровано (далі - місце реєстрації) в Україні в установленому законодавством порядку визначає Порядок забезпечення осіб з інвалідністю автомобілями, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №999 від 19.07.2006 (далі - Порядок №999), в редакції на момент виникнення відповідних правовідносин.

Як встановлено судом, автомобіль ЗАЗ-110308-44, індивідуальний номер кузова НОМЕР_2 , 2010 року випуску, є автомобілем, 10-річний строк експлуатації якого закінчився.

Згідно пункту 16 Порядку №999 особі з інвалідністю, законному представнику недієздатної особи з інвалідністю чи дитини з інвалідністю автомобіль, виданий безоплатно чи на пільгових умовах, за її (його) бажанням може бути безоплатно переданий у власність після закінчення 10-річного строку експлуатації. Після смерті особи з інвалідністю, дитини з інвалідністю такий автомобіль може бути безоплатно переданий у власність члену її сім`ї (за бажанням такого члена сім`ї), який на час смерті особи з інвалідністю були зареєстровані за місцем реєстрації особи з інвалідністю, дитини з інвалідністю.

Відповідно до абзацу 9 пункту 3 Порядку №999 до членів сім`ї особи з інвалідністю належать громадяни України, які проживають разом з нею, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, опіки або піклування над неповнолітніми дітьми, а також на інших підставах, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, та місце проживання яких зареєстровано в Україні в установленому законодавством порядку.

Судом встановлено, що факт належності позивача до членів сім`ї померлого ОСОБА_2 та проживання з ним до дати смерті за однією адресою підтверджується довідкою Житомирської міської ради від 21.09.2021 №10-09/1555. За змістом якої на день смерті ОСОБА_2 останній був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , а ОСОБА_1 , з 11.06.2008 до 04.03.2021 зареєстрована за цією ж адресою.

Окрім того, відповідач безпідставно відмовив позивачу у переоформленні автомобіля мотивуючи тим, що минуло більше ніж 6 місяців після смерті ОСОБА_2 , адже в даному випадку автомобіль ЗАЗ-110308-44, 2010 року випуску, є автомобілем, 10-річний строк експлуатації якого закінчився, тому такий автомобіль, відповідно до абзацу першого пункту 16 Порядку №999, після смерті особи з інвалідністю, дитини з інвалідністю такий автомобіль може бути безоплатно переданий у власність члену її сім`ї (за бажанням такого члена сім`ї), який на час смерті особи з інвалідністю були зареєстровані за місцем реєстрації особи з інвалідністю, дитини з інвалідністю. На таким автомобіль не розповсюджується вимога щодо сплати протягом шести місяців з дня смерті особи до державного бюджету вартості автомобіля з урахуванням розрахункової вартості.

Таким чином, оскільки автомобіль ЗАЗ-110308-44, індивідуальний номер кузова НОМЕР_2 , 2010 року випуску, є автомобілем, 10-річний строк експлуатації якого закінчився, позивач має право на його безоплатне переоформлення у власність з особи з інвалідністю 1 групи ОСОБА_2 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , з урахуванням висновків, викладених судом у даному рішенні.

Враховуючи встановлені у справі обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку і, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Щодо інших доводів позивача, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2022 року відповідає.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд вважає, що Житомирський окружний адміністративний суд не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Департаменту соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Полотнянко Ю.П. Граб Л.С.