Справа № 520/2765/23
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2023-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2023 р. № 520/2765/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Спірідонова М.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом Державного підприємства "ХАРКІВСЬКИЙ БРОНЕТАНКОВИЙ ЗАВОД" (вул. Велика Панасівська, буд. 222,м. Харків,61040) до Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (вул. Благовіщенська, буд. 30,м. Харків,61052) про скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач, Державне підприємство "ХАРКІВСЬКИЙ БРОНЕТАНКОВИЙ ЗАВОД", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд:

1. Скасувати податкове повідомлення-рішення №114/35000402 від 02.09.2022 року, складене за результатами акту камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій декларації з податку на прибуток підприємства за 2021 рік (уточнюючий), Державним підприємством «Харківський бронетанковий завод», №72/35-00-04-02-31/08099848 від 29.06.2022 року.

2. Вирішити питання щодо розподілу судових витрат, відповідно до ст. 133 КАС України.

В обґрунтування позову зазначено, що податкове повідомлення-рішення №114/35000402 від 02.09.2022 року, складене за результатами акту камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій декларації з податку на прибуток підприємства за 2021 рік (уточнюючий), Державним підприємством «Харківський бронетанковий завод», №72/35-00-04-02-31/08099848 від 29.06.2022 року є протиправним та таким, що винесено з порушенням норм чинного законодавства України, а тому підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 27.02.2023 року відкрито спрощене провадження по справі та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Представником відповідача 21.03.2023 року надано відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, та зазначає, що оскаржуване позивачем повідомлення-рішення №114/35000402 від 02.09.2022 року є таким, що винесено в межах чинного законодавства України, а тому не підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України зазначено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на вищезазначені приписи Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін в порядку письмового провадження за наявними в матеріалах справи доказами.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вивчивши норми матеріального та процесуального права, якими врегульовані спірні правовідносини вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено, що 29.06.2022 року відповідачем - Північним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків, проведена камеральна перевірка даних, задекларованих у податковій декларації з податку на прибуток підприємства за 2021 рік (уточнююча), вихідний № від 30.05.2022 року ДП «Харківський БТЗ», .

За результатами камеральної перевірки складено акт від 29.06.2022 року № 72/35-00-04-02-31/08099848, яким встановлено, що позивачем - Державним підприємством "ХАРКІВСЬКИЙ БРОНЕТАНКОВИЙ ЗАВОД" порушено вимоги п.50.1 ст. 50 Податкового кодексу України, а саме встановлено не нарахування суми штрафу (3%) на суму недоплати 1257502,00 грн. у податковій декларації з податку на прибуток підприємства за 2021 рік (уточненій) від 30.05.2022 року № .

На підставі висновків викладених в зазначеному акті, контролюючим органом було винесено податкове повідомлення-рішення №114/35000402 від 02.09.2022 яким застосовано до позивача штрафні санкції у сумі 62 875,10 (шістдесят дві тисячі вісімсот сімдесят п`ять грн. 10 коп.) за платежем податок на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності 11020100.

Позивач, не погодившись з зазначеним податковим повідомленням - рішенням №114/35000402 від 02.09.2022, оскаржив його в адміністративному порядку.

Рішенням ДПС України від 22.11.2022 року № 14996/6/99-00-06-03-01-06 податкове повідомлення-рішення №114/35000402 від 02.09.2022 залишено без змін, скаргу позивача без задоволення.

Позивач, вбачаючи в зазначеному порушення своїх прав, звернувся за їх захистом до суду.

Суд, надаючи оцінку спірним правовідносинам, зазначає наступне.

Відповідно до п.п. 16.1.3, п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний: подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

У відповідності до п. 36.1 ст. 36 Податкового Кодексу України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Статтями 48 і 49 Кодексу передбачено порядок складання та подання податкової декларації до контролюючих органів.

Відповідно до п.50.1 ст. 50 Податкового кодексу України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків, який самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє факт заниження податкового зобов`язання минулих податкових періодів, зобов`язаний, за винятком випадків, установлених пунктом 50.2 цієї статті:

а) або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку. Цей штраф не застосовується у разі подання уточнюючого розрахунку до податкової декларації з податку на прибуток підприємств за попередній податковий (звітний) рік з метою здійснення самостійного коригування відповідно до статті 39 цього Кодексу або при визначенні бази оподаткування відповідно до підпункту 141.9 1.3 пункту 141.9 1 статті 141 цього Кодексу у разі здійснення контрольованих операцій, якщо їх умови не відповідають принципу "витягнутої руки", у строк не пізніше 1 жовтня року, наступного за звітним;

б) або відобразити суму недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за податковий період, наступний за періодом, у якому виявлено факт заниження податкового зобов`язання, збільшену на суму штрафу у розмірі п`яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми грошового зобов`язання з цього податку.

Згідно з п. 54.1 ст. 54 Податкового Кодексу України платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового контролю та адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану" від 12.05.2022 №2260-ІХ , пп. 69.1 п. 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI зі змінами та доповненнями:

У разі самостійного виправлення платником податків у податкових періодах до 25 липня 2022 року, з дотриманням порядку, вимог та обмежень, визначених статтею 50 цього Кодексу, помилок, що призвели до заниження податкового зобов`язання у звітних (податкових) періодах, що припадають на період дії воєнного стану, такі платники звільняються від нарахування та сплати штрафних санкцій, передбачених пунктом 50.1 статті 50 цього Кодексу, та пені.

Відповідно п.33.1 ст.33 Податкового Кодексу України податковим періодом визнається встановлений цим Кодексом період часу, з урахуванням якого відбувається обчислення та сплата окремих видів податків та зборів.

З урахуванням вищевикладеного суд зазначає, що таке звільнення від відповідальності не застосовується до платника податків у разі виправлення помилок за звітний період - 2021 рік, що підтверджується роз`ясненням ДПС України, інформаційний лист № 3/2022, розділ II «Податок на прибуток», питання 3.

Суд зазначає, що позивачем - Державним підприємством «Харківський бронетанковий завод» порушено вимоги п.50.1 ст. 50 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2455-VI зі змінами та доповненнями: у податковій декларації з податку на прибуток підприємства за 2021 рік (уточнюючій) від 30.05.2022 року № - позивачем самостійно не нараховано суму штрафу (3% ), у зв`язку з виправленням помилки на суму недоплати 1 257 502 грн.

Таким чином суд зазначає, що невиконання платником податків вимог, передбачених абзацами третім - п`ятим пункту 50.1 статті 50 цього Кодексу, щодо умов самостійного внесення змін до податкової звітності в частині самостійного нарахування та сплати штрафу, передбаченого цим пунктом тягне за собою накладення штрафу в розмірі 5 відсотків від суми самостійно нарахованого заниження податкового зобов`язання (недоплати) та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи відповідно до вимог п. 120.2 ст. 120 Податкового кодексу України.

Суд критично віднестись до позиції позивача стосовно застосування до спірних правовідносин положень абз. 3 п.п. 69.1 п. 69 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень ПК України в частині звільнення від відповідальності за несвоєчасне виконання податкових обов`язків, граничний термін виконання яких припадає на період починаючи з 24.02.2022 року за умови подання податкової звітності до 20.07.2022 року.

Вказана норма містить вичерпний перелік податкових обов`язків, за несвоєчасне виконання яких не застосовуються фінансові санкції:

- Дотримання термінів сплати податків та зборів;

- Дотримання термінів подання звітності;

- Дотримання термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування.

Податковим правопорушенням, яке зафіксовано в акті перевірки є невиконання платником вимог, передбачених п. 50.1 ПК України щодо умов самостійного внесення змін до податкової звітності в частині самостійного нарахування та сплати штрафу, передбаченого цим пунктом. Тобто, в ході перевірки не було встановлено порушення термінів подання звітності. Враховуючи, що законодавець звільняє від відповідальності за конкретні порушення, які не були допущені ДП «Харкіський БТЗ», то абз.3 п.п. 69.1 п. 69 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень ПК України не підлягає застосуванню, оскільки не регулює спірні правовідносини.

В позовній заяві позивач посилається на п. 69.1 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень ПК України, яким продовжено термін подання звітності до 20.07.2022 року, однак суд зазначене не приймає до уваги з огляду на те, що зазначена норма лише звільняє від відповідальності за визначені порушення, за умови їх виконання до певної дати. При цьому до статті 49 ПК України, якою визначені строки подання звітності, зміни не вносились.

Також суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що позивачем подано не «уточнюючу» декларацію, а «нову звітну», оскільки відповідно до п. 48.3 ст. 48 ПК України тип податкової декларації (звітний, уточнюючий, звітний новий) - є обов`язковим реквізитом та самостійно визначається платником. Як вбачається з податкової декларації з податку на прибуток за 2021 рік № від 30.05.2022 року платником зазначено тип документу «Уточнюючий».

Зважаючи на те, що строки подачі декларацій не було змінено, тобто позивач подавав декларацію поза межами визначених Кодексом строків, а також те, що позивачем було подано саме «Уточнюючу декларацію», до спірних правовідносин неможливо застосувати абз. 7 п. 50.1 ст. 50 ПК України.

Стосовно звільнення від фінансової відповідальності на підставі пп. 112.8.9 п. 112.8 ст. 112 ПК України, у зв`язку із настанням форс-мажорних обставин, а саме введення воєнного стану внаслідок військової агресії РФ проти України, які підтверджуються листом Торгово-промислової палати України №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 року, суд зазначає наступне.

Порядок засвідчення ТПП України форс-мажорних обставин визначений Регламентом засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженим рішенням Президії ТПП України №44(5) від 15.07.2014 року.

Як зазначено в п.3.3 розділу 3 Регламенту документом, який засвідчує настання форс-мажорних обставин є сертифікат за визначеною формою, виданий згідно з чинним законодавством, умовами договору та цим Регламентом.

Відповідно до п. 6.2 розділу 6 вказаного Регламенту форс-мажорні обставини засвідчуються за зверненням суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб по кожному окремому договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин.

Згідно п. 6.10 розділу 6 за результатами розгляду заяви і наданих документів та прийняття рішення уповноваженою особою щодо можливості засвідчення форс-мажорних обставин за наявністю підстав, видає Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили). Відповідно до п.6.11.3 Регламенту Сертифікат підлягає обов`язковій реєстрації в Реєстрі сертифікатів відповідно до вимог п. 5.3 цього Регламенту.

Відповідно до абз. 2 ч.6 ст.13 ЗУ «Про валюту і валютні операції» підтвердженням виникнення та закінчення дії форс-мажорних обставин є відповідна довідка уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони зовнішньоекономічного контракту або третьої країни відповідно до умов цього контракту.

Тобто, лист ТПП на який посилається позивач не є належним документом, який відповідно до законодавства засвідчує наявність форс-мажорних обставин та не може бути підставою для зупинення нарахування пені.

Стосовно доводів позивача на неправомірне проведення камеральної перевірки у зв`язку з тим, що на думку платника ще не настав строк для її проведення, суд зазначене не приймає до уваги, оскільки як вбачається з акту перевірки, контролюючим органом здійснювалась перевірка саме уточнюючої декларації з податку на прибуток підприємств за 2021 рік № від 30.05.2022 року, а тому, з дотриманням вимог п. 76.3 ст. 76 ПК України, була проведена протягом 30 днів з моменту подання уточнюючої декларації (29.06.2022 року).

Щодо посилань позивача на необхідність застосування до спірних правовідносин п.521 підрозділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України, оскільки на переконання позивача, у зв`язку з тим, що уточнююча декларація подається ним саме за 2021 рік, коли діяли норми, що звільняли від застосування штрафу платників, за вчинені ним порушення в період дії карантину, то в 2023 році контролюючий орган не мав права накладати штраф, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 11 підрозділу 10 розділу XX Перехідйих положень Податкового кодексу України штрафні санкції за наслідками перевірок, які здійснюються контролюючими органами, застосовуються у розмірах, передбачених законом, чинним на день прийняття рішень щодо застосування таких штрафних санкцій.

Відповідно до абз. 17 п.п. 69.2 п. 69 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України тимчасово, до скасування воєнного стану на території України, вимоги законодавства щодо мораторію застосування штрафних санкцій на період дії воєнного, надзвичайного стану та/або на період дії карантину, не застосовуються.

Отже, наразі вказані норми не застосовуються до завершення дії воєнного стану.

Не підлягають застосуванню і норми п. 69.1 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України відповідно до яких у разі самостійного виправлення платником у податкових періодах до 25 липня 2022 року, з дотриманням порядку, вимог та обмежень, визначених ст. 50 цього Кодексу, помилок, що призвели до заниження податкового зобов`язання у звітних періодах, що припадають на період дії воєнного стану, такі платники звільняються від нарахування та сплати штрафних санкцій, передбачених пунктом 50.1 статті 50 цього Кодексу, та пені.

Враховуючи, що актом перевірки встановлено порушення за звітний період 2021 року, тобто до введення воєнного стану, то суд дійшов висновку, що до позивача не може бути застосовано звільнення від відповідальності за таке порушення, а отже податкове повідомлення - рішення від 02.09.2022 №2 щодо застосування штрафних санкцій у сумі 62875,10 грн. прийнято у відповідності до вимог чинного законодавства, а позовні вимоги є не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову Державного підприємства "ХАРКІВСЬКИЙ БРОНЕТАНКОВИЙ ЗАВОД" (вул. Велика Панасівська, буд. 222,м. Харків,61040) до Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (вул. Благовіщенська, буд. 30,м. Харків,61052) про скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Спірідонов М.О.