Справа № 380/3580/23
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/3580/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2023 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Клименко О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (Позивач) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (Відповідач), в якому просить:

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 квітня 2019 року з розрахунку 77% від розміру грошового забезпечення, визначеному довідкою Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 06 серпня 2021 року № С/2947 без обмеження її 10-ма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність, в розмірі 100% повного розміру пенсії з 01 квітня 2019 року до 31 грудня 2019 року та з доплатою за УБД з 01 квітня 2019 року в порядку, визначеному Законом № 3551, з врахуванням збільшення її розміру у разі зростання прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, та в подальшому виплачувати пенсію згідно з вимогами статті 63 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393», та статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII в частині підвищення пенсії в розмірі 25 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з врахуванням сум раніше фактично виплачених через банківський рахунок;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити розрахунок заборгованості з виплати пенсії на підставі достовірних даних фактично отриманих сум, підтверджених рухом коштів по пенсійному рахунку № НОМЕР_1 , відкритого в АТ «Ощадбанк», та на підставі нового розпорядження на перерахунок пенсії, що відповідає вимогам статті 63 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393», та статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII, з врахуванням сум раніше фактично виплачених через банківський рахунок.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що має статус учасника бойових дій та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області, отримуючи пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262) в розмірі 77% грошового забезпечення.

Рішеннями Львівського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2021 року у справі № 380/16871/21 та від 08 листопада 2021 року у справі № 380/16965/21 поновлено права позивача на отримання пенсії з оновленого грошового забезпечення у розмірі 77% грошового забезпечення та у розмірі 100% суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01 березня 2018 року, за період з 05 березня 2019 року по 03 вересня 2019 року.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2022 року у справі № 80/4804/22 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо проведення виплати пенсії ОСОБА_1 після її перерахунку з 01 квітня 2019 року з обмеженням максимального розміру та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії без обмеження її максимальним розміром (десятьма прожитковими мінімумами) з 01 квітня 2019 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

На виконання вказаного рішення суду Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснило перерахунок пенсії позивача, однак, на його думку, допустило інші порушення статей Закону № 2262 та статті 12 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі Закон № 3551), зокрема щодо виплати щомісячного підвищення до пенсії за статус учасника бойових дій в розмірі 25 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, та виплати пенсії за період з 01 квітня 2019 року по 31 грудня 2019 року не у розмірі 100% суми підвищення, з огляду на таке.

Стосовно виплати щомісячного підвищення до пенсії за статус учасника бойових дій в розмірі 25 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, позивач пояснює, що частиною четвертою статті 12 Закону № 3551 визначено, що учасникам бойових дій пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються в розмірі 25 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Однак Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області обмежило нарахування та виплату щомісячного підвищення до пенсії позивачу за статус учасника бойових дій, зафіксувавши її розмір станом на 01 квітня 2019 року у постійній величині, без подальшого її перегляду та збільшення протягом 2019, 2020, 2021, 2022 років залежно від розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність на підставі Законів України про Державний бюджет України» на відповідні роки. Позивач зауважує, що жодним нормативно-правовим актом України не передбачено права пенсійного органу України самостійно, без урахування вимог закону, регулювати порядок та розміри підвищення за статус учасника бойових дій. Тому поведінка відповідача у цій частині є протиправною.

Стосовно виплати пенсії за період з 01 квітня 2019 року по 31 грудня 2019 року не у розмірі 100% суми підвищення позивач пояснює, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року у справі № 826/3858/18 визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі Постанова № 103). Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 січня 2020 року у справі № 640/19133/19 постанову Кабінету Міністрів України від 14 серпня 2019 року № 804 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» (далі Постанова № 804) визнано протиправною та нечинною повністю. У зв`язку із скасуванням у судовому порядку пунктів 1, 2 Постанови № 103 та Постанови № 804 обмеження щодо часткової виплати суми підвищення пенсії скасовано. Відтак позивач висновує, що має право на виплату підвищення перерахованої пенсії за період з 01 квітня 2019 року по 31 грудня 2019 року у розмірі 100%, а не 75% підвищення пенсії, як це зробив відповідач у спірному випадку. Тому поведінка відповідача у цій частині також є протиправною.

Позивач підсумовує, що має право на перерахунок та виплату пенсії з 01 квітня 2019 року з розрахунку 77% від розміру грошового забезпечення, визначеного у довідці Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 06 серпня 2021 року № С/2947, без обмеження її десятьма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність, в розмірі 100% розміру пенсії з 01 квітня 2019 року по 31 грудня 2019 року та з виплатою підвищення за статус учасника бойових дій в порядку, визначеному Законом № 3551, з врахуванням збільшення його розміру у разі зростання прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а тому адміністративний позов просить задовольнити повністю.

Позиція відповідача викладена у відзиві на позовну заяву. Відповідач вказує, що рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2022 року у справі № 380/4804/22, яке набрало законної сили, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області виконано. Позивач, звертаючись з цим позовом до суду, має намір забезпечити виконання вказаного судового рішення. Таким чином, позивач обрав неправильний спосіб захисту свого порушеного права, оскільки подання нового позову щодо виконання судового рішення у іншій справі, яке набрало законної сили, суперечить нормам Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Відповідач зазначає, що з огляду на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2021 року у справі № 380/16871/21 застосування відсоткового значення розміру пенсії не було предметом судового розгляду у межах вказаної справи, отже зобов`язань щодо здійснення перерахунку та виплати пенсії з врахуванням 100% підвищення на Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області не покладено.

Відповідач відзначає, що абзацом першим пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» установлено, що з 01 березня 2022 року розміри пенсій, призначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей і строк призначення яких до 31 грудня 2021 р. включно, підвищуються на коефіцієнт збільшення (у розмірі 1,14), у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом. Відповідно до статті 43 Закону № 2262 максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. При проведенні перерахунку пенсії позивача на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2022 року у справі № 380/4804/22 зменшення розміру його пенсії не відбулося, а навпаки призвело до значного її збільшення, отже не є звуженням обсягу набутих позивачем прав.

Також відповідач зауважує, що пенсія, яка виплачується позивачу згідно із судовим рішенням, є значно вищою за діючі розміри пенсій, визначені відповідно до норм чинного законодавства, у зв`язку з чим перегляд встановлених надбавок та підвищень через зміну розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, не застосовується для обрахунку пенсії позивача.

Відповідач підсумовує, що пенсія позивачу призначена, перерахована та виплачується відповідно до вимог законодавства, а тому в задоволенні заявленого позову просить відмовити у повному обсязі.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 246 КАС України суд зазначає, що ухвалою судді від 28 лютого 2023 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення (виклику) сторін.

Суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини:

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону № 2262.

Позивач є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 , виданим 09 вересня 2004 року Управлінням кадрів Західного оперативного командування, та згідно з частиною 4 статті 12 Закону № 3551 має право на отримання підвищення у розмірі 25% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, до основного розміру пенсії.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 29 липня 2020 року у справі № 380/4932/20 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо зменшення ОСОБА_1 відсоткового значення розміру пенсії з 77% на 70% сум грошового забезпечення. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 01 січня 2018 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у порядку і розмірах визначених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 77% сум грошового забезпечення та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2021 року у справі № 380/16871/21 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку з 01 квітня 2019 року пенсії за оновленою довідкою про розмір грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року, з додатковими видами грошового забезпечення та поданої заяви про перерахунок пенсії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 01 квітня 2019 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 , відповідно до наданої довідки Львівським обласним центром комплектування та соціальної підтримки від 06 серпня 2021 року № С/2947 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, з урахуванням окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років та додаткових видів грошового забезпечення відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та виходячи з відсоткового розміру пенсії 77% грошового забезпечення, з урахуванням виплачених сум.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2021 року у справі № 380/16965/21 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 за рахунок виплати з 05 березня 2019 року по 03 вересня 2019 року (включно) 75% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 05 березня 2019 року по 03 вересня 2019 року (включно) у розмірі 100% суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01 березня 2018 року, з урахуванням проведених виплат.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2022 року у справі № 380/4804/22 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо проведення виплати пенсії ОСОБА_1 після її перерахунку з 01 квітня 2019 року з обмеженням максимального розміру. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії без обмеження її максимальним розміром (десятьма прожитковими мінімумами) з 01 квітня 2019 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

Згідно з Перерахунком пенсії за вислугу років ОСОБА_1 (пенсійна справа № -Міноборони) на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2022 року у справі № 380/4804/22 Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснило перерахунок пенсії позивача із таких сум грошового забезпечення:

- посадовий оклад 9730,00 грн;

- оклад за військовим (спеціальним) званням 1480,00 грн;

- надбавка за вислугу років (50%) 5605,00 грн;

- надбавка за особливості проходження служби (75%) 12611,25 грн;

- надбавка за службу в умовах режимних обмежень (15%) 1459,00 грн;

- премія (35%) 3405,00 грн.

Всього: 34291,25 грн.

В тому числі сума грошового забезпечення для обчислення пенсії 34291,25 грн.

Основний розмір пенсії: 77% грошового забезпечення (вислуга років 29) у розмірі 26404,26 грн.

Вид підвищення або надбавки до пенсії:

- щомісячне підвищення до пенсії за статус учасника бойових дій в розмірі 25 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність 523,25 грн;

- цільова допомога учасникам бойових дій 40,00 грн;

Підсумок пенсії (з надбавками): 26967,51 грн;

З урахуванням максимального розміру пенсії: 26818,51 грн.

Відповідно до Розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою № розмір пенсії позивача за період з 01 квітня 2019 року по 31 грудня 2019 року (включно) становить 21966,98 грн щомісячно, а за період з 01 січня 2020 року по 30 листопада 2022 року включно 26818,51 грн щомісячно.

Листом від 10 січня 2023 року № 566-19872/Б-52/8-1300/23 Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повідомило позивача на його заяву від 12 грудня 2022 року щодо перерахунку пенсії, зокрема про те, що відповідно до статті 43 Закону № 2262 (зі змінами) максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Розмір пенсії позивача на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2022 року у справі № 380/4804/22, який визначено на дату перерахунку, а саме на квітень 2019 року, перевищує максимальний розмір пенсії, визначений статтею 43 Закону № 2262. Зобов`язання щодо проведення подальших перерахунків пенсії позивача рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2022 року у справі № 380/4804/22 на органи Пенсійного фонду України не покладено. Складові пенсійної виплати після виконання зазначеного рішення суду не переглядалися у зв`язку із змінами у пенсійному законодавстві, проте станом на 01 грудня 2022 року розмір пенсії, визначений з врахуванням рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2022 року у справі № 380/4804/22, не змінюється та становить 26818,51 грн.

Позивач, уважаючи протиправною поведінку відповідача щодо обмеження нарахування та виплати щомісячного підвищення до пенсії за статус учасника бойових дій (частина 4 статті 12 Закону № 3551) шляхом фіксування його розміру станом на 01 квітня 2019 року у постійній величині, без подальшого перегляду та збільшення протягом 2019, 2020, 2021, 2022 років залежно від розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, на підставі Законів України про Державний бюджет України на відповідні роки, а також виплати перерахованої пенсії за період з 01 квітня 2019 року по 31 грудня 2019 року не у розмірі 100% суми підвищення звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Тобто, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до частини п`ятої статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема на військовій службі, визначає Закон України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Згідно з преамбулою Закону № 2262 цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Разом з тим відносини з приводу соціального захисту ветеранів війни, як особливої окремої категорії громадян врегульовані, насамперед, приписами Закону № 3551.

За змістом статті 5 Закону № 3551 учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.

Частиною 1 статті 6 Закону № 3551 встановило вичерпний перелік осіб, які визнаються учасниками бойових дій.

Приписами статті 12 Закону № 3551 передбачено пільги учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, зокрема, відповідно до частини 4 статті 12 вказаного Закону учасникам бойових дій пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються в розмірі 25 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Позивач є учасником бойових дій та має право на підвищення пенсії в розмірі 25 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, згідно з частиною четвертою статті 12 Закону № 3551.

Крім того, абзацом 3 статті 1 Закону України від 16 березня 2004 року № 1603-IV «Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та осіб з інвалідністю внаслідок війни» (далі Закон № 1603) передбачено щомісячну виплату цільової грошової допомоги на прожиття учасникам бойових дій у розмірі 40 гривень, незалежно від розміру пенсій та надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги та пенсії за особливі заслуги перед Україною.

Закон України від 15 липня 1999 року № 966-XIV «Про прожитковий мінімум» (далі Закон № 966) відповідно до статті 46 Конституції України дає визначення прожитковому мінімуму, закладає правову основу для його встановлення, затвердження та врахування при реалізації державою конституційної гарантії громадян на достатній життєвий рівень.

Статтею 1 Закону № 966 визначено, що прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18 років; працездатних осіб; осіб, які втратили працездатність.

Згідно зі статтею 2 Закону № 966 прожитковий мінімум застосовується для: загальної оцінки рівня життя в Україні, що є основою для реалізації соціальної політики та розроблення окремих державних соціальних програм; встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком, визначення розмірів соціальної допомоги, допомоги сім`ям з дітьми, допомоги по безробіттю, а також стипендій та інших соціальних виплат виходячи з вимог Конституції України та законів України; визначення права на призначення соціальної допомоги; визначення державних соціальних гарантій і стандартів обслуговування та забезпечення в галузях охорони здоров`я, освіти, соціального обслуговування та інших; встановлення величини неоподатковуваного мінімуму доходів громадян; формування Державного бюджету України та місцевих бюджетів.

Відповідно до частини третьої статті 4 Закону № 966 прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік.

Таким чином, у законах України про Державний бюджет України на 2019, 2020, 2021 та 2022 роки визначались прожиткові мінімуми для основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема для осіб, які втратили працездатність.

Так, відповідно до статті 7 Закону України від 23 листопада 2018 року № 2629-VIII «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено у 2019 році прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2019 року - 1497 гривень, з 1 липня - 1564 гривні, з 1 грудня - 1638 гривень.

Відповідно до статті 7 Закону України від 04 листопада 2019 року № 294-IX «Про Державний бюджет України на 2020 рік» установлено у 2020 році прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2020 року - 1638 гривень, з 1 липня - 1712 гривень, з 1 грудня - 1769 гривень.

Відповідно до статті 7 Закону України від 05 грудня 2020 року № 1082-IX «Про Державний бюджет України на 2021 рік» установлено у 2021 році прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня - 1769 гривень, з 1 липня - 1854 гривні, з 1 грудня - 1934 гривні.

Відповідно до статті 7 Закону України від 02 грудня 2021 року № 1928-IX «Про Державний бюджет України на 2022 рік» установлено у 2022 році прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня - 1934 гривні, з 1 липня - 2027 гривень, з 1 грудня - 2093 гривні.

Отже, оскільки передбачене частиною четвертою статті 12 Закону № 3551 щомісячне підвищення до пенсії за статус учасника бойових дій становить 25 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, який змінювався протягом 2019-2022 років згідно зі статтями 7 Законів України про Державний бюджет України на 2019-2022 роки, то відповідно змінним і був розмір такого підвищення за ці роки.

У аспекті викладеного суд зазначає, що пенсія позивача складається із постійної та змінної складових.

Постійна складова являє собою суму основного розміру пенсії позивача (26404,26 грн) та цільової допомоги учасникам бойових дій (40,00 грн). Розмір постійної складової складає 26444,26 грн (26404,26 грн + 40,00 грн).

Змінна складова це передбачене частиною четвертою статті 12 Закону № 3551 щомісячне підвищення до пенсії за статус учасника бойових дій, яке складає 25% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Змінність названої складової пенсії визначається тим, що вона збільшується разом із збільшенням розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

З огляду на норми статті 7 Законів України про Державний бюджет України на 2019-2022 роки, відповідно до яких розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, змінювався з 01 липня та з 01 грудня 2019-2020 років, суд зазначає, що передбачене частиною четвертою статті 12 Закону № 3551 щомісячне підвищення до пенсії позивачу за статус учасника бойових дій у 2019-2022 роках (змінна складова пенсії) повинне було становити:

- з 01 квітня 2019 року 374,25 грн (1497,00 грн х 25%);

- з 01 липня 2019 року 391,00 грн (1564,00 грн х 25%);

- з 01 грудня 2019 року 409,50 грн (1638,00 грн х 25%);

- з 01 липня 2020 року 428,00 грн (1712,00 грн х 25%);

- з 01 грудня 2020 року 442,25 грн (1769,00 грн х 25%);

- з 01 липня 2021 року 463,50 грн (1854,00 грн х 25%);

- з 01 грудня 2021 року 483,50 грн (1934,00 х 25%);

- з 01 липня 2022 року 506,75 грн (2027,00 грн х 25%);

- з 01 грудня 2022 року 523,25 грн (2093,00 грн х 25%).

Зважаючи на розмір постійної складової пенсії позивача (26444,26 грн) та ураховуючи розміри змінної її складової за відповідні періоди, пенсія позивача повинна була становити:

- з 01 квітня 2019 року 26818,51 грн (26444,26 грн + 374,25 грн);

- з 01 липня 2019 року 26835,26 грн (26444,26 грн + 391,00 грн);

- з 01 грудня 2019 року 26853,76 грн (26444,26 грн + 409,50 грн);

- з 01 липня 2020 року 26872,26 грн (26444,26 грн + 428,00 грн);

- з 01 грудня 2020 року 26886,51 грн (26444,26 грн + 442,25 грн);

- з 01 липня 2021 року 26907,76 грн (26444,26 грн + 463,50 грн);

- з 01 грудня 2021 року 26927,76 грн (26444,26 грн + 483,50 грн);

- з 01 липня 2022 року 26951,01 грн (26444,26 грн + 506,75 грн);

- з 01 грудня 2022 року 26967,21 грн (26444,26 грн + 523,25 грн).

З наявного у матеріалах справи Розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою № суд встановив, що розмір пенсії позивача за період з 01 квітня 2019 року по 31 грудня 2019 року (включно) становить 21966,98 грн щомісячно, а за період з 01 січня 2020 року по 30 листопада 2022 року включно 26818,51 грн щомісячно.

З наведеного суд висновує, що при перерахунку пенсії позивача з 01 квітня 2019 року відповідач здійснив її підвищення відповідно до вимог частини 4 статті 12 Закону № 3551, встановивши таке підвищення у розмірі 374,25 грн, тобто виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установленого статтею 7 Закону України від 23 листопада 2018 року № 2629-VIII «Про Державний бюджет України на 2019 рік», на період з 01 січня 2019 року по 01 липня 2019 року. Однак, починаючи з 01 липня 2019 року відповідач не збільшував розмір підвищення до пенсії позивача в міру того, як збільшувався розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, внаслідок чого розмір пенсії позивача залишався незмінним (сталим), а саме: за період з 01 квітня 2019 року по 31 грудня 2019 року (включно) 21966,98 грн щомісячно (сума 21966,98 грн, а не 26818,51 грн, бо відповідач застосував обмеження 75% суми підвищення пенсії), а за період з 01 січня 2020 року по 30 листопада 2022 року включно 26818,51 грн щомісячно (26444,26 грн + 374,25 грн).

Суд звертає увагу на те, що відповідачем не наведено жодної норми закону чи іншого нормативно-правового акта, якими б передбачалося право пенсійного органу визначати сталий розмір пенсії та не враховувати при цьому зміни розміру складових пенсії.

Довід відповідача про те, що пенсія, яка виплачується позивачу згідно із судовим рішенням, є значно вищою за діючі розміри пенсій, визначені відповідно до норм чинного законодавства, у зв`язку з чим перегляд встановлених надбавок та підвищень через зміну розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, не застосовується для обрахунку пенсії позивача суд оцінює критично, оскільки вказаний довід не підтверджений посиланням на норми чинного законодавства та не може бути підставою для обмеження розміру пенсії позивача.

Ураховуючи викладене, суд уважає, що відповідачем вчинені протиправні дії щодо повторного обмеження розміру пенсії позивача шляхом фіксації її розміру з 01 квітня 2019 року у сумі 21966,98 грн, а з 01 січня 2020 року у сумі 26818,51 грн, а тому для ефективного захисту порушеного права позивача слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 квітня 2019 року, ураховуючи складові пенсії: основний розмір 77% грошового забезпечення згідно з довідкою Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 06 серпня 2021 року № С/2947, щомісячне підвищення до пенсії за статус учасника бойових дій, передбачене частиною четвертою статті 12 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», з врахуванням зростання розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, протягом 2019-2022 років, передбаченого Законами України про Державний бюджет України на 2019-2022 роки, без обмеження пенсії максимальним розміром та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

Водночас суд зазначає, що в порядку адміністративного судочинства здійснюється захист уже порушених прав особи (при цьому між сторонами уже виникли правовідносини, з яких у свою чергу виник публічно-правовий спір), а не захист від можливих порушень прав у майбутньому.

Таким чином, вимога позивача у частині зобов`язання відповідача в подальшому виплачувати пенсію згідно з вимогами статті 63 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393», та статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII в частині підвищення пенсії в розмірі 25 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з врахуванням сум раніше фактично виплачених через банківський рахунок, фактично заявлена на майбутнє та не підлягає задоволенню саме у цій частині, оскільки суд у рішенні не може прогнозувати можливі порушення прав позивача з боку відповідача у майбутньому та не може зобов`язати відповідача вчиняти дії на майбутнє.

Стосовно позовних вимог у частині, що стосуються виплати пенсії за період з 01 квітня 2019 року по 31 грудня 2019 року не у розмірі 100% суми підвищення, суд зазначає таке.

Відповідно до частин першої, другої четвертої статті 63 Закону № 2262 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Частина вісімнадцята статті 43 Закону № 2262 встановлює, що у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.

Згідно із частиною третьою статті 51 Закону № 2262 перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 (далі Порядок № 45).

Відповідно до пункту 1 Порядку № 45 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон) пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом (далі - особи), або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

30 серпня 2017 року Кабінет Міністрів України видав постанову № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі Постанова № 704), якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років. Установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Постанова Кабінету Міністрів України № 704 набрала чинності з 01 березня 2018 року.

21 лютого 2018 року Кабінет Міністрів України видав постанову № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», відповідно до пункту 1 якої (чинного на час здійснення перерахунку пенсії) постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон) до 1 березня 2018 р. (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Пунктом 2 цієї ж постанови передбачено виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 1 січня 2018 р. у таких розмірах:

з 1 січня 2018 р. - 50 відсотків;

з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р. - 75 відсотків;

з 1 січня 2020 р. - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року у справі № 826/3858/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

14 серпня 2019 року Кабінет Міністрів України видав постанову № 804 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», яка набрала чинності 04 вересня 2019 року.

Зазначеною постановою установлено, що виплата пенсій, призначених згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до 01.03.2018 (крім пенсій, призначених згідно із зазначеним Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським) та перерахованих з 01.01.2018 з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, заклади вищої освіти), що визначені станом на 01.03.2018 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», здійснюється у 2019 році в розмірі 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01.03.2018.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 січня 2020 року у справі № 640/19133/19, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 31 березня 2020 року, визнано постанову Кабінету Міністрів України від 14 серпня 2019 року № 804 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» протиправною та нечинною повністю.

За змістом частини другої статті 265 КАС України нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Відповідно до частини першої статті 325 КАС України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Таким чином, в силу приписів частини другої статті 265 КАС України пункти 1, 2 Постанови № 103, зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45 та Постанова № 804 втратили чинність з 05 березня 2019 року та з 31 березня 2020 року відповідно.

За змістом статті 7 КАС України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України. У разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Верховний Суд неодноразово наголошував, що суди не повинні застосовувати положення нормативно-правових актів, які не відповідають Конституції та законам України, незалежно від того, чи оскаржувались такі акти в судовому порядку та чи є вони чинними на момент розгляду справи, тобто, згідно з правовою позицією Верховного Суду такі правові акти (як закони, так і підзаконні акти) не можуть застосовуватися навіть у випадках, коли вони є чинними (постанови від 12 березня 2019 року у справі № 913/204/18, від 10 березня 2020 у справі № 160/1088/19).

Отже, з огляду на визначені в частині третій статті 7 КАС України загальні засади пріоритетності законів над підзаконними актами пункти 1, 2 Постанови № 103, зміни до пункту 5 і додатка 2 Порядку № 45 та Постанова № 804 є протиправними й такими, що не відповідають правовим актам вищої юридичної сили.

Така ж правова позиція була неодноразово викладена й у постановах Верховного Суду України, зокрема у постанові від 10 лютого 2016 року у справі № 537/5837/14-а, в яких суд зазначив, що, керуючись принципом законності та виходячи із визначених у частині четвертій статті 9 КАС (у редакції, чинній на час прийняття судових рішень) загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, для визначення розміру разової грошової допомоги учасникам бойових дій у 2014 році слід застосовувати не постанову Кабінету Міністрів України, а закон.

Отже, з урахуванням вимог статті 7 КАС, а також того, що Верховний Суд постановою від 12 листопада 2019 року у справі № 826/3858/18 встановив, що пункти 1, 2 Постанови № 103 та зміни до пункту 5 і додатка 2 Порядку № 45 є протиправними й такими, що не відповідають правовим актам вищої юридичної сили, суди у період чинності цих норм постанови Кабінету Міністрів України повинні застосовувати Закон № 2262 (безвідносно до того, чи скасовані ці норми судом), хоч ці норми й не були скасовані на момент спірних правовідносин.

Така правова позиція була в черговий раз підтримана Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 09 червня 2022 року у справі № 520/2098/19 (провадження 11-325апп21).

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 30 січня 2019 року у справі № 755/10947/17 зазначала, що незалежно від того чи перераховані усі постанови, у яких викладена правова позиція, від якої відступила Велика Палата Верховного Суду, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду.

Отже, з огляду на сталу практику Верховного Суду у цій категорії спорів та беручи до уваги правову позицію, викладену Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 30 січня 2019 року у справі № 755/10947/17, суд у цій справі враховує правову позицію, яка є останньою у цій категорії спорів.

Суд встановив, що на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2022 року у справі № 380/4804/22, відповідач за період з 01 квітня 2019 року по 31 грудня 2019 року застосував обмеження щодо виплати позивачу 75% суми підвищення пенсії. Указана обставина відповідачем не заперечується.

Беручи до уваги наведені вище висновки Верховного Суду, суд констатує, що такі дії відповідача у межах спірних правовідносин не відповідають критеріям, які визначені частиною другою статті 2 КАС України, а тому є протиправними.

Тому суд дійшов висновку про необхідність задоволення заявлених позовних вимог у цій частині у такий спосіб: зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 із 01 квітня 2019 року по 31 грудня 2019 року включно з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, виплату здійснити із урахуванням раніше виплачених сум.

Доводи відповідача про те, що позивач обрав неправильний спосіб захисту свого порушеного права, оскільки подання нового позову щодо виконання судового рішення у справі № 380/4804/22, яке набрало законної сили, суперечить нормам Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює критично, оскільки спір у цій справі стосується правомірності дій пенсійного органу щодо обмеження нарахування та виплати позивачу щомісячного підвищення до пенсії за статус учасника бойових дій (частина 4 статті 12 Закону № 3551), а також виплати перерахованої пенсії за період з 01 квітня 2019 року по 31 грудня 2019 року не у розмірі 100% суми підвищення, що не було предметом дослідження у справі № 380/4804/22. Таким чином, після виконання рішення суду у справі № 380/4804/22 між сторонами виник новий спір, в межах якого суд і надає оцінку поведінці відповідача з урахуванням предмета та підстав заявленого позивачем позову.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача здійснити розрахунок заборгованості з виплати пенсії на підставі достовірних даних фактично отриманих сум, підтверджених рухом коштів по пенсійному рахунку № НОМЕР_1 , відкритого в АТ «Ощадбанк», та на підставі нового розпорядження на перерахунок пенсії, що відповідає вимогам статті 63 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393», та статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII, з врахуванням сум раніше фактично виплачених через банківський рахунок суд зазначає, що зазначена вимога задоволенню не підлягає, оскільки, зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату пенсії з 01 квітня 2019 року вже є достатнім та належним для захисту та відновлення порушеного права позивача та свідчить, про те, що Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повинно вчинити дії направлені на здійснення розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії.

За змістом частини першої статті 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про задоволення позову частково.

Відповідно до пункту п`ятого частини першої статті 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно із частиною першою статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною другою цієї ж статті передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» та при зверненні до суду з цим адміністративним позовом його не сплачував, а тому розподіл судового збору на підставі статті 139 КАС України не здійснюється.

Докази понесення сторонами витрат, пов`язаних з розглядом справи, у матеріалах справи відсутні.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень, п. 3 Розділу VI Прикінцевих положень КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, 79016) про зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 квітня 2019 року, ураховуючи складові пенсії: основний розмір 77% грошового забезпечення згідно з довідкою Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 06 серпня 2021 року № С/2947, щомісячне підвищення до пенсії за статус учасника бойових дій, передбачене частиною четвертою статті 12 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», з врахуванням зростання розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність протягом 2019-2022 років, передбаченого Законами України про Державний бюджет України на 2019-2022 роки, без обмеження пенсії максимальним розміром та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 із 01 квітня 2019 року по 31 грудня 2019 року включно з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, виплату здійснити із урахуванням раніше виплачених сум.

В решті позовних вимог відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» та п. 3 Розділу VI «Прикінцеві положення» цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 09 червня 2023 року.

Суддя Клименко О.М.