Справа № 420/6849/23
Суддя: Скупінська О.В.
Дата ухвалення: 2023-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6849/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скупінської О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Журавель Миколи Володимировича до Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: державне підприємство «Національні інформаційні системи» Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу

В С Т А Н О В И В :

До Одеського окружного адміністративного суду 03 квітня 2023 року надійшла позовна заява приватного Одеського міського нотаріального округу Журавель Миколи Володимировича до Міністерства юстиції України, в якій позивач просить суд визнати протиправним та скасувати пункти 3 та 4 Наказу Міністерства юстиції України №1189/5 від 31.03.2023, яким задоволено скаргу АТ «МЕГАБАНК».

Позовні вимоги приватний нотаріус Журавель М.В. обґрунтовує тим, що 16.03.2023 ним було посвідчено два договори купівлі-продажу між компаніями ТОВ «Роял Пей Юроп» (зареєстрована за законодавством Латвійської Республіки), компанією зареєстровано за законодавством Кіпру та громадянкою України ОСОБА_1 щодо відчуження нерухомого майна у місті Харкові. Вказані договори купівлі-продажу були укладені в порядку звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до ст. 38 Закону України «Про іпотеку». Одночасно та на підставі вказаних нотаріальних дій щодо посвідчення правочинів, нотаріус прийняв рішення про державну реєстрацію права власності на вказані об`єкти за набувачем за договором та вчинив відповідні реєстраційні дії. Іпотекодавець АТ «МЕГАБАНК» не погодився із вказаними реєстраційними діями та звернувся зі скаргою на рішення приватного нотаріуса як державного реєстратора до Міністерства юстиції України. Наказом Міністерства Юстиції України № 1189/5 від 31.03.2023 на підставі частини 3 статті 26, пунктів 1, 4, 6 частини 7 статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» задоволено скаргу АТ «МЕГАБАНК» від 17.02.2023 № 2729:

2. Скасовано рішення від 16.02.2023 №№ 66442846, 66443432, 66444027, 444501, 66444770, 66444915, 66445003, прийняті приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Журавлем Миколою Володимировичем;

3. Скасовано рішення від 01.03.2023 №№ 66613006. 66613632. 66613189, 66607142. 66613350, 66607445. 66613485. 66607679, 66608246, 66608460, 66608763, 66609055, 66609337, 66609582. 66609947. 66610070, 66614936. 66615020, 66615061, 66615108, 66615172, 66615228, 66615261, 66615298, прийняті приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фроловою Русланою Валеріївною;

4. Анульовано доступ приватному нотаріусу Одеського міського нотаріального округу Журавлю Миколі Володимировичу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

5. Направлено до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_2 ;

6. Виконання пунктів 2. 3 наказу покладено на Офіс протидії рейдерству;

7. Виконання пункту 4 наказу покладено на Державне підприємство «Національні інформаційні системи»;

8. Виконання пункту 5 наказу покладено на Департамент нотаріату.

Позивач оскаржує пункти 3 та 4 вказаного наказу та вважає оскаржуваний Наказ протиправним та таким, що підлягає скасуванню у відповідній частині. Позивач вважає, що Мін`юст не мав права розглядати вказану скаргу, оскільки повноваження Мін`юсту щодо задоволення скарг про скасування рішень державного реєстратора суперечать Конституції України, натомість Мін`юст повинен був на підставі п.5,6 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації відмовити у задоволенні такої скарги протягом 10 днів з моменту її реєстрації у зв`язку з відсутністю компетенції їх розглядати. Крім того, рішення державного реєстратора, які були предметом перегляду за наслідком розгляду скарги, були прийняті Нотаріусом одночасно на підставі та в результаті вчинення нотаріальних дій, а саме посвідчення договорів купівлі-продажу. Мін`юст не має компетенції оцінювати законність нотаріальної дії, вирішувати питання про дійсність договору, вирішувати питання про витребування майна, або позбавлення добросовісного набувача права власності на майно. Оскаржуваний наказ, визначаючи необхідність анулювання свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю, разом з тим не містить в собі посилання на конкретну правову підставу, визначену статтею 12 Закону України «Про нотаріат», на підставі якої може бути прийнято рішення про анулювання ліцензії на право заняття нотаріальною діяльністю. Крім того, в оскаржуваному наказі відсутнє посилання на судове рішення, яким встановлено порушення Нотаріусом вимог законодавства при вчиненні ним нотаріальної дії. Ухвалення рішення про анулювання доступу до державного реєстру речових прав поза правових підстав зупинення або припинення нотаріальної діяльності, визначених Законом України «Про нотаріат» не відповідає меті, з якою таке повноваження надане відповідачу.

04 квітня 2023 року до суду (вх.№10475/23) від представника приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Журавель Миколи Володимировича надійшло клопотання про вжиття заходів забезпечення позову.

05.04.2023 до суду (вх.№10617/23) від представника позивача надійшла уточнена позовна заява у якій заявник просить суд визнати протиправними та скасувати пункти 4 та 5 спірного наказу.

Ухвалою від 06.04.2023 частково задоволено заяву приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Журавель Миколи Володимировича про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_2 до Міністерства юстиції України, третя особа Державне підприємство «Національні інформаційні системи» Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу; зупинено дію пункту 4 наказу Міністерства юстиції України №1189/5 від 31.03.2023 «Про задоволення скарги» - до набрання законної сили рішенням суду у даній справі; зобов`язано Державне підприємство «Національні інформаційні системи» відновити доступ приватному нотаріусу Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_2 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; зупинено дію пункту 5 наказу Міністерства юстиції України №1189/5 від 31.03.2023 «Про задоволення скарги» - до набрання законної сили рішенням суду у даній справі; заборонено Департаменту нотаріату Міністерства юстиції України направляти до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Журавля Миколи Володимировича - до набрання законної сили рішенням суду у даній справі; заборонено Вищій кваліфікаційній комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України вчиняти дії щодо розгляду подання на підставі пункту 5 наказу Міністерства юстиції України №1189/5 від 31.03.2023 «Про задоволення скарги» та приймати рішення за результатами цього розгляду - до набрання законної сили рішенням суду у даній справі; відмовлено у задоволенні решти вимог заяви.

Ухвалою судді від 07.04.2023 позовну заяву приватного нотаріусу Одеського міського нотаріального округу Журавель Миколи Володимировича залишено без руху та надано строк на усунення недоліків.

10.04.2023 до суду надійшла заява (вх..№11221/23) представника позивача адвоката Брагарчук О.Р., про усунення недоліків позовної заяви з додатком адміністративного позову в трьох екземплярах для інших учасників оформленого з урахуванням вимог ухвали від 07.04.2023.

Ухвалою судді від 13.04.2023 прийнято до розгляду позовну заяву приватного нотаріусу Одеського міського нотаріального округу Журавель Миколи Володимировича, відкрито провадження у адміністративній справі та вирішено здійснити її розгляд в порядку статті 262 КАС України.

03 травня 2023 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від представника Міністерства юстиції України Коробки В.Д. (вх..№14093/23) разом із додатками (т.1 а.с.14-354), в якому вказано, що відповідач не визнає позовні вимоги у зв`язку із їх безпідставністю та необґрунтованістю.

Щодо тверджень позивача про те, що відповідач не мав права приймати та розглядати вказану скаргу по суті, з оглядну на встановлення Конституційним Судом України неконституційності повноваження відповідача задовольняти скарги з державного реєстратора, то у відзиві з покликанням на п.1, пп.83-10 п.4, п.10 Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.07.2014 № 228, ст.37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження», п.8 ч.1 ст.7, ст.91 Закону України «Про Конституційний Суд України», рішення №9-р(ІІ)/2022, ст.152 Конституції України, зазначено, що пунктом 2 резолютивної частини вказаного рішення Конституційного Суду України визначено, що положення підпункту 16.11.2022 року №9-р(11)/2022 визначено, що окремий припис пункту 1 частини сьомої статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року № 1952-IV в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення механізму протидії рейдерству» від 12 травня 2022 року № 2255-IX, визнаний неконституційним, втрачає чинність через шість місяців з дня ухвалення цього Рішення, то дія цього підпункту втратить чинність 16.05.2023. Однак спірні у даній справі правовідносини між сторонами виникли раніше до зазначеної дати. Відповідач наголошує, що рішення Конституційного Суду України від 16.11.2022 року №9-р(ІІ)/2022 у справі №3-270/2019(6302/19) на спірні правовідносини не може вплинути, оскільки правовідносини у цій справі виникли до прийняття такого рішення, а останнє не містить положень, які б поширювали його дію на правовідносини, що виникли до набрання ним чинності.

Отже, як стверджує відповідач, під час прийняття наказу Міністерства юстиції України від 31.03.2023 № 1189/5 «Про задоволення скарги» чинним та той час законодавством Міністерство було наділено компетенцією щодо розгляду скарг у сфері державної реєстрації прав та видання наказів зі скасування рішень державних реєстраторів з цих питань. Відтак, на думку відповідача, безпідставним є твердження позивача про те, що повноваження Мін`юсту щодо задоволення скарг про скасування рішень державного реєстратора суперечать Конституції України, натомість Мін`юст повинен був на підставі п. 5,6 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації відмовити у задоволенні такої скарги протягом 10 днів з моменту її реєстрації у зв`язку з відсутністю компетенції їх розглядати.

Крім того, відповідач зауважує, що Рішення Конституційного Суду України, на яке посилається позивач, не стосується визнання неконституційними положень щодо компетенції Мін`юсту розглядати скарги у сфері державної реєстрації.

Щодо тверджень позивача про те, що оскаржуваний наказ є очевидно протиправним та невмотивованим в частині, яка містить в собі владно-управлінській рішення стосовно позивача, а саме пункти 4 та 5 оскаржуваного Наказу, то у відзиві з покликанням на п.2, п.9 Порядку №1128, зазначено, що за результатом розгляду скарги АТ «Мегабанк» колегією у висновку від 16.03.2023 було встановлено, зокрема, що на підставі рішення від 16.02.2023 №№ 66442846, 66443432, 66444027, 66444245 (далі - оскаржуваних рішень) та 66444501, 66444770, 66444915, 66445003 (далі - оскаржуваних рішень 2) приватним нотаріусом Журавлем М.В. проведено державну реєстрацію переходу права власності на об`єкти нерухомого майна від скаржника до ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, укладеного в порядку статті 38 Закону України «Про іпотеку» між ТОВ «РОЙЯЛ ПЕЙ ЮРОП» (продавець) та ОСОБА_1 (покупець), посвідченого ним 16.02.2023 зареєстрованого в реєстрі за № 64 (далі - договір купівлі-продажу), та на підставі договору купівлі-продажу, укладеного в порядку статті 38 Закону України «Про іпотеку» між Компанією «СТАРТЛІНГ ЛІМІТЕД» (продавець) та ОСОБА_1 (покупець), посвідченого ним 16.02.2023 зареєстрованого в реєстрі за № 63 (далі договір купівлі-продажу 2). Оскаржувані рішення та оскаржувані рішення 3 не відповідають законодавству у сфері державної реєстрації прав, оскільки приватним нотаріусом Журавлем М.В. не було належним чином перевірено договір купівлі- продажу та договір купівлі-продажу 2 на наявність підстав для відмови у державній реєстрації, оскільки вони не відповідали вимогам, встановленим Законом № 1952-IV, іншим нормативно-правовим актам та не давали змоги встановити набуття права власності на об`єкти нерухомого майна.

З покликанням на ч.7 ст.37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відповідач вказує, що встановлення факту прийняття приватним нотаріусом ОСОБА_2 неправомірних рішень та характеру допущених ним порушень вимог законодавства, у тому числі імперативних заборон, встановлених Законом України «Про санкції» з метою забезпечення захисту національних інтересів, з урахуванням їх характеру, що полягають у недотриманні положень, які покликані встановити правовий бар`єр на шляху рішень, ухвалених всупереч кардинальним принципам, на яких тримається публічний порядок, та наслідків щодо порушення прав скаржника, так і можливих наслідків для національних інтересів, національної безпеки, суверенітету і територіальної цілісності України, протидії терористичній діяльності, а також запобігання порушенню, відновлення порушених прав, свобод та законних інтересів громадян України, суспільства та держави, для захисту яких застосовуються спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (санкції), є підставою для застосування відповідного заходу реагування у вигляді анулювання приватному нотаріусу ОСОБА_2 доступу до Державного реєстру прав, а також направлення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання йому свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю.

Таким чином, як стверджує відповідач, наказ Міністерства юстиції України від 31.03.2023 № 1189/5 «Про задоволення скарги» є реалізацією Мін`юстом своїх дискреційних повноважень, оскільки розглянувши скаргу Акціонерного товариства «МЕГАБАНК» від 17.02.2023 №2729, зареєстровану в Міністерстві юстиції України 17.02.2023 за № СК-502-23, 20.02.2023 за № СК-512-23, Мін`юстом, зокрема, виявлено ряд порушень вчинених приватним нотаріусом Журавлем М.В. при здійсненні реєстраційних дій. За результатами розгляду скарги прийнято рішення у формі наказу

Щодо доводів позивача про те, що оскаржуваний Наказ, визначаючи необхідність анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, разом з тим не містить в собі посилання на конкретну правову підставу, визначену статтею 12 Закону України «Про нотаріат», на підставі якої може бути прийнято рішення про анулювання ліцензії на право заняття нотаріальною діяльністю, то у відзиві вказано, що оскаржуваний наказ в частині пункту 5 яким вирішено направити до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю приватного нотаріуса Журавля Миколи Володимировича прийнято у відповідності до п. 6 ч. 7 ст. 37 Закону № 1952-IV. Наказом Міністерства юстиції України від 31.03.2023 № 1189/5 «Про задоволення скарги» не було анульовано приватному нотаріусу ОСОБА_2 свідоцтво про зайняття нотаріальною діяльністю. Цим наказом було вирішено направити до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання йому свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, що не дорівнюється анулюванню такого свідоцтва, а є лише підставою для розгляду відповідного питання Вищою кваліфікаційною комісією нотаріату при Міністерстві юстиції України.

Таким чином, вказано у відзиві, лише за результатами розгляду питання про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю Вища кваліфікаційна комісія нотаріату може ухвалити рішення про, зокрема, анулювання або відмову в анулюванні свідоцтва про право зайняття нотаріальною на діяльністю (підпункт 5 пункту 22 Положення про Вищу кваліфікаційну комісію нотаріату затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.08.2011 № 923).

З огляду на вищевикладене, зазначено відповідачем, доводи позивача про те, що оскаржуваний Наказ, визначаючи необхідність анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, разом з тим не містить в собі посилання на конкретну правову підставу, визначену статтею 12 Закону України «Про нотаріат», на підставі якої може бути прийнято рішення про анулювання ліцензії на право заняття нотаріальною діяльністю ґрунтуються на неправильному тлумаченні статті 12 Закону України «Про нотаріат».

Також у відзиві, з покликанням на фактичні обставини справи, зазначено, що оскаржувані реєстраційні дії приватним нотаріусом Журавлем М.В. прийнято з порушенням вимог законодавства, та не спростовуються доводами Позивача про те, що рішення державного реєстратора, які були предметом перегляду за наслідком розгляду скарги, були прийняті Нотаріусом одночасно на підставі та в результаті вчинення нотаріальних дій, а саме посвідчення договорів купівлі-продажу. Мін`юст не має компетенції оцінювати законність нотаріальної дії, вирішувати питання про дійсність договору, вирішувати питання про витребування майна, або позбавлення добросовісного набувача права власності на майно.

Зважаючи на вищевикладене, Міністерство юстиції України просить суд відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 .

03 травня 2023 року до суду надійшло клопотання (вх..№14096/23) представника Міністерства юстиції України Коробки В.Д., про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Міністерство юстиції України вважає, що дана справа не належить до справ незначної складності та не підглядає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, так як під час її розгляду підлягають дослідженню велика кількість обставин та фактів, що мають значення для справи, обов`язковим є заслуховування сторін у справі та їх представників, які зможуть підтвердити доводи викладені в позові та повідомити всі обставини щодо спору і як наслідок долучення додаткових доказів, оскільки позивачем заявлено ряд позовних вимог для належного дослідження яких є доцільним розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 08.05.2023 відмовлено у задоволенні клопотання (вх..№14096/23) представника Міністерства юстиції України Коробки В.Д., про розгляд справи в порядку загального позовного провадження Міністерство юстиції України просить суд відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 .

01.06.2023 (вх.№17910/23) від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив разом із додатками (т.2 а.с.14-33).

Станом на дату вирішення даної справи інших заяв по суті справи на адресу суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, відзиву на позов, відповіді на відзив і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 КАС України, судом встановлено такі факти та обставини.

Судом встановлено, що 01.02.2022 між АТ «МЕГАБАНК» (Іпотекодавець) та ТОВ «РОЯЛ ПЕЙ ЮРОП» було укладено іпотечний договір, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Легкобитом С.О. за реєстровим № 72 (т.1 а.с.181-190, 236-зворотній бік, 237-241) відповідно до умов якого договір забезпечує виконання Іпотекодавцем всіх у повному обсязі зобов`язань, які визначені у Договорі про відступлення та набуття прав від 01.02.2022 та/або будь-яких додаткових угод до нього, укладеному між Іпотекодавцем, Іпотекодержателем та ТОВ «ОПЦІОН-ТРЕЙД», із сумою відступних прав 10 500 000,00 EUR, строком оплати відступлених прав 01.02.2027.

Відповідно до умов вказаного іпотечного договору предметом іпотеки виступає нерухоме майно, яке належить на праві власності АТ «МЕГАБАНК», а саме:

- нежитлові приміщення 2-го поверху №66, 66а, 67-74, 74, 75-79, 81-93, І-VІІІ в літ. «А- 5», що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (предмет іпотеки -1). Загальна площа 915,6 кв.м. (далі - об`єкт 1);

- нежитлові приміщення (опис: 1-го поверху № 47, 48, 50, 51, 65,65а, 656, 11, в літ. «А-5»), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 предмет іпотеки -2). Загальна площа 201,5 кв.м. (далі - об`єкт 2);

- нежитлові приміщення підвалу №1, 1а, 1б, ІІ, ІІа, ІІІ, ІІІа, VIII, IX, X, XI, XII, XIII, XIV, XV, XVI, XVIа, XVIб, XVII, цокольного поверху №1, 16, 17, 21, 22, 23; 1-го поверху №а, б, ІХ в літ «А-5», що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (предмет іпотеки -3). Загальна площа 653,6 кв.м. (далі об`єкт 3);

- нежитлове приміщення 1-го поверху № в літ. «А-5», що знаходиться за адресою: Харківська область, місто Харків, вулиця Сумська, будинок 39. Загальна площа 57,9 кв.м. (далі - об`єкт 4).

Судом встановлено, що щодо вказаного у предметі іпотечного договору майна приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу було накладено заборони №№78, 79, 80, 81 до виконання/припинення/розірвання договору іпотеки.

01.02.2022 між АТ «МЕГАБАНК» (Іпотекодавець) та СТАРТЛІНГ ЛІМІТЕД (STARTLING LIMITED) укладено Іпотечний договір, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Легкобитом С.О. за реєстровим № 77 (далі - Іпотечний договір) (т.1 а.с.171-180, 231-зворотній бік, 232-236), що забезпечує виконання Іпотекодавцем всіх у повному обсязі зобов`язань, які визначені у Договорі про відступлення та набуття прав від 01.02.2022 та/або будь-яких додаткових угод до нього, укладеному між Іпотекодавцем, Іпотекодержателем та ТОВ «ОПЦІОН-ТРЕЙД», із сумою відступних прав 1 500 000,00 EUR, строком оплати відступлених прав - 01.02.2027.

Відповідно до умов вказаного іпотечного договору предметом іпотеки виступає нерухоме майно, яке належить на праві власності АТ «МЕГАБАНК», а саме:

- нежитлові приміщення підвалу № 28-32, 41 загальною площею 158,1 кв.м, 1-го поверху № 8, 9, 2-14, 18, 60, 61 загальний площею 159,8 кв.м, 2-го поверху № 9-12, 15, 17-20, 38, 39 загальною площею 212,8 кв.м, 3-го поверху № 33, 35-40, 42, 57, 58 загальною площею 211,5 кв.м, 4-го поверху № 23-27, 42 загальною площею 235,9 кв.м. в нежитловій будівлі літ. «А-6», що знаходяться за адресою: Харківська область, місто Харків, вулиця Донця-Захаржевського, будинок 6/8 (надалі Предмет іпотеки-1). Загальна площа 978,1 кв.м.;

- нежитлові приміщення підвалу № 1, 2, 2а, 3-:-5, 5а, 5б, 6, 7-:-18, 1-го поверху №1-:-6, 6а, 66, 6в, 9-:-22 у нежитловій будівлі літ. «К-3», що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 (надалі Предмет іпотеки-2). Загальна площа 1049,6 кв.м.;

- нежитлові приміщення 1-го поверху № 7, 8, 8а у нежитловій будівлі літ. «К-3», що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 (надалі Предмет іпотеки-3). Загальна площа 38,9 кв.м.;

- нежитлові приміщення 2-го поверху № 1-:-7, 7а, 8, 8а, 86, 9, 11-:-18, 18а, 186, 3-го поверху № 1--11 у нежитловій будівлі літ. «К-3», що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 (надалі Предмет іпотеки-4). Загальна площа 1098,7 кв.м.

Судом встановлено, що щодо вказаного у предметі іпотечного договору майна приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу було накладено заборони №№78, 79, 80, 81 до виконання/припинення/розірвання договору іпотеки.

Як вказано у позові та не спростовано учасниками справи, 16 березня 2023 року приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Журавель М.В. посвідчив два договори купівлі-продажу, а саме:

1) Договір № 64, укладений між ТОВ «Ройял Пей Юроп» (компанія зареєстрована за законодавством Латвійської Республіки) в якості продавця та громадянкою України ОСОБА_1 в якості покупця, предметом якого с ряд об`єктів нерухомого майна, а саме

- нежитлові приміщення другого поверху №66, 66а, 67-74, 74а, 75-79, 81-93. I-VIII в літ. "А-5", загальною площею 915,6 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01);

- нежитлові приміщення 1-го поверху № 47, 48, 50, 51, 65, 65а, 656, 11, в літ. "А-5"). загальною площею 201.5 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01):

- нежитлові приміщення підвалу №1, 1а, 16. 11. Па, Н. Ша, VIII, IX, X, XI, XII, XII, XIV. XV, XVI, XVIa. XVI6. XVII, цокольного поверху №1, 16, 17, 21, 22, 23; 1-го поверху Va, V6. IX в літ "А-5". загальною площею 653.6 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101):

- нежитлове приміщення 1-го поверху V в літ. "А-5", загальною площею 57,9кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101)

2) договір № 63, укладений між Кмопанією зареєстрованою за законодавством Кіпру в якості продавця та ОСОБА_1 в якості продавця.

- нежитлові приміщення загальною площею 978,1 кв.м., а саме: підвалу № 28-32 41 загальною площею 158,1 кв.м, 1-го поверху № 8, 9, 12-14, 18, 60, 61 загальний площею 159,8 кв.м. 2-го поверху № 9-12, 15, 17-20, 38, 39 загальною площею 212,8 кв.м. 3-го поверху № 33, 35-40, 42, 57, 58 загальною площею 211,5 кв.м. 4-го поверху № 23-27,42 загальною площею 235,9 кв.м. в нежитловій будівлі літ. «А-6», що знаходяться за адресою: АДРЕСА_3 . (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101):

- нежитлові приміщення підвалу №1.2.2а. 3--5, 5а, 56,6, 7--18, 1-го поверху №1-2- 6, 64, 66, 68, 9-1-22 у нежитловій будівлі літ. «К-3», що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 . Загальна площа 1049,6 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101):

- нежитлові приміщення 1-го поверху № 7, 8, 8а у нежитловій будівлі літ. «К-3». що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 . Загальна площа 38,9 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101):

- нежитлові приміщення 2-го поверху № 1--7, 7а, 8, 8а, 86, 9, 11-:-18, 18а, 186, 3-го поверху № 1--11 у нежитловій будівлі літ. «К-3», що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 . Загальна площа 1098,7 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (т.1 а.с.191-219, 241-зворотній бік, 242-257), на підставі вищевказаних договорів 16.02.2023 прийнято рішення про реєстрацію права власності за ОСОБА_1 , а саме: від 16.02.2023 №№ 66442846, 66443432, 66444027, 66444245, 66444501, 66444770, 66444915, 66445003.

17.02.2023 уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Мегабанк» подано, зокрема до Міністерства юстиції скаргу №2729 (т.1 а.с.158-164, 226-229) з проханням:

1) Скасувати рішення державного реєстратора - Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Журавль Миколи Володимировича про реєстрацію права власності:

№ 49267346 (нежитлові приміщення 2-го поверху №66, 66, 67-74, 74, 75-79, 81- 93, 1-ІІІ в літ. «А-5», що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . Загальна площа 915,6 кв.м);

№ 49267964 (нежитлові приміщення (опис: 1-го поверху № 47, 48, 50, 51, 65,65а. 656, 11, в літ. «А-5»), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . Загальна площа 201,5 кв.м);

№ 49268328 (нежитлові приміщення підвалу №1, 1а, 16, II, II, III, II, VIII, IX, X. XI, XII, XIII, XIV, XV, XVI, XVI, XVIб, XVII, цокольного поверху №1, 16, 17, 21, 22, 23; 1-го поверху №а, б, ІХ в літ «А-5», що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . Загальна площа 653,6 кв.м);

№ 49268491 (нежитлове приміщення 1-го поверху № в літ. «А-5», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Загальна площа 57,9 кв.м.);

№ 49268725 (нежитлові приміщення підвалу № 28-32, 41 загальною площею 158,1 кв.м, 1-го поверху № 8, 9, 2-14, 18, 60, 61 загальний площею 159,8 кв.м, 2-го поверху № 9-12, 15, 17-20, 38, 39 загальною площею 212,8 кв.м, 3-го поверху № 33, 35-40, 42, 57, 58 загальною площею 211,5 кв.м, 4-го поверху № 23-27, 42 загальною площею 235,9 кв.м. в нежитловій будівлі літ. «А-6», що знаходяться за адресою: Харківська область, місто Харків, вулиця Донця-Захаржевського, будинок 6/8.);

№ 49268914 (нежитлові приміщення підвалу № 1, 2, 2а, 3-:-5, 5а, 5б, 6, 7-:-18, 1-го поверху №1-:-6, 6а, 6б, 6в, 9-:-22 у нежитловій будівлі літ. «К-3», що знаходяться за адресою: Харківська область, місто Харків, вулиця Павлова Академіка, будинок 160. Загальна площа 1049,6 кв.м.);

№ 49269007 (нежитлові приміщення 1-го поверху № 7, 8, 8а у нежитловій будівлі літ. «К-3», що знаходяться за адресою: Харківська область, місто Харків, вулиця Павлова Академіка, будинок 160. Загальна площа 38,9 кв.м.);

№ 49269066 (нежитлові приміщення 2-го поверху № 1-3-7, 7а, 8, 8а, 86, 9, 11--18, 18а, 186, 3-го поверху № 1-:-11 у нежитловій будівлі літ. «К-3», що знаходяться за адресою: Харківська область, місто Харків, вулиця Павлова Академіка, будинок 160. Загальна площа 1098,7 кв.м.);

2. Тимчасово блокувати доступ державного реєстратора Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Журавель Миколи Володимировича до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

3. Направити до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Журавель Миколою Володимировичем

Так, у скарзі було зазначено, що 01.02.2022 між АТ «МЕГАБАНК» (Іпотекодавець) та ТОВ «РОЯЛ ПЕЙ ЮРОП» було укладено іпотечний договір, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Легкобитом С.О. за реєстровим № 72 (далі - Іпотечний договір; копія додається). Відповідно до умов Іпотечного договору, договір забезпечує виконання Іпотекодавцем всіх у повному обсязі зобов`язань, які визначені у Договорі про відступлення та/або будь-яких додаткових угод до нього, укладеному між Іпотекодавцем, Іпотекодержателем та ТОВ «ОПЦІОН-ТРЕЙД», із сумою відступних прав 10 500 000,00 EUR, строком оплати відступлених прав 01.02.2027. Відповідно до умов іпотечного договору предметом іпотеки виступає нерухоме майно, що належить на праві власності Банку, а саме: - нежитлові приміщення 2-го поверху №66, 66а, 67-74, 74, 75-79, 81-93, І-VІІІ в літ. «А- 5», що знаходяться за адресою: Харківська область, місто Харків, вулиця Сумська, будинок 39. Загальна площа 915,6 кв.м. (далі - об`єкт 1); нежитлові приміщення (опис: 1-го поверху № 47, 48, 50, 51, 65,65а, 656, 11, в літ. «А-5»), що знаходяться за адресою: Харківська область, місто Харків, вулиця Сумська, будинок 39. Загальна площа 201,5 кв.м. (далі - об`єкт 2); нежитлові приміщення підвалу №1, 1а, 1б, ІІ, ІІа, ІІІ, ІІІа, VIII, IX, X, XI, XII, XIII, XIV, XV, XVI, XVIа, XVIб, XVII, цокольного поверху №1, 16, 17, 21, 22, 23; 1-го поверху №а, б, ІХ в літ «А-5», що знаходяться за адресою: Харківська область, місто Харків, вулиця Сумська, будинок 39. Загальна площа 653,6 кв.м. (далі об`єкт 3); нежитлове приміщення 1-го поверху № в літ. «А-5», що знаходиться за адресою: Харківська область, місто Харків, вулиця Сумська, будинок 39. Загальна площа 57,9 кв.м. (далі - об`єкт 4). Загальна вартість предметів іпотеки за іпотечним договором за реєстровим № 72 домовленістю сторін склала 124277141,44 грн.

Також, у скарзі вказано, що 01.02.2022 між АТ «МЕГАБАНК» (Іпотекодавець) та СТАРТЛІНГ ЛІМІТЕД (STARTLING LIMITED) укладено Іпотечний договір, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Легкобитом С.О. за реєстровим № 77 (далі - Іпотечний договір), що забезпечує виконання Іпотекодавцем всіх у повному обсязі зобов`язань, які визначені у Договорі про відступлення та/або будь-яких додаткових угод до нього. укладеному між Іпотекодавцем, Іпотекодержателем та ТОВ «ОПЦІОН-ТРЕЙД», із сумою відступних прав 1 500 000,00 EUR, строком оплати відступлених прав - 01.02.2027. Відповідно до умов іпотечного договору предметом іпотеки виступає нерухоме майно, що належить на праві власності Банку, а саме:- нежитлові приміщення підвалу № 28-32, 41 загальною площею 158,1 кв.м, 1-го поверху № 8, 9, 2-14, 18, 60, 61 загальний площею 159,8 кв.м, 2-го поверху № 9-12, 15, 17-20, 38, 39 загальною площею 212,8 кв.м, 3-го поверху № 33, 35-40, 42, 57, 58 загальною площею 211,5 кв.м, 4-го поверху № 23-27, 42 загальною площею 235,9 кв.м. в нежитловій будівлі літ. «А-6», що знаходяться за адресою: Харківська область, місто Харків, вулиця Донця-Захаржевського, будинок 6/8. Загальна площа 973,1 кв.м. (далі - об`єкт 5); нежитлові приміщення підвалу № 1, 2, 2а, 3-:-5, 5а, 5б, 6, 7-:-18, 1-го поверху №1-:-6, 6а, 66, 6в, 9-:-22 у нежитловій будівлі літ. «К-3», що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 . Загальна площа 1049,6 кв.м. (далі - об`єкт 6); нежитлові приміщення 1-го поверху № 7, 8, 8а у нежитловій будівлі літ. «К-3», що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 . Загальна площа 38,9 кв.м. (далі - об`єкт 7); нежитлові приміщення 2-го поверху № 1-:-7, 7а, 8, 8а, 86, 9, 11-:-18, 18а, 186, 3-го поверху № 1--11 у нежитловій будівлі літ. «К-3», що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 . Загальна площа 1098,7 кв.м. (далі - об`єкт 8). Загальна вартість предметів іпотеки за іпотечним договором за реєстровим № 77 домовленістю сторін склала 207 640897,87 грн.

У скарзі повідомлено, що 17.02.2023 Уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «МЕГАБАНК» стало відомо, що вказані вище об`єкти нерухомого майна, що є власністю Банку, в супереч діючого законодавство були перереєстровані за новим власником. Так, відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна 16.02.2023 право власності на: Об`єкти 1-4 (м. Харків вул. Сумська, 39) зареєстровано за ОСОБА_1 . Підстава: Договір купівлі-продажу, серія та номер: 64, виданий 16.02.2023, видавник: Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Журавель М.В. Об`єкти 5-8 (м. Харків, вул. Донця -Захаржевського, 6/8 та м. Харків, вул. Академіка Павлова, 160) зареєстровано за ОСОБА_1 . Підстава: Договір купівлі- продажу, серія та номер: 63, виданий 16.02.2023, видавник: Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Журавель М.В.

На думку скаржника, зазначений факт перереєстрації приміщень, що є власністю АТ «МЕГАБАНК» та за рахунок якого відповідно до спеціального закону мають бути задоволені вимоги кредиторів, вчинено з порушенням норм діючого законодавства України.

Крім того, у скарзі вказано, що з 02.06.2022 в АТ «МЕГАБАНК» запроваджено тимчасову адміністрацію, а з 21.07.2022 розпочалася процедура ліквідації Банку, в період з 03.06.2022 по дату написання Скарги Банк не отримував від Іпотекодержателя повідомлення про продаж. Відсутність такого повідомлення унеможливлює проведення угоди продажу за ст. 38 Закону України «Про іпотеку».

Як вказано у скарзі, в зв`язку з порушенням діючого законодавства України при укладенні АТ «МЕГАБАНК» договорів з СТАРТЛІНГ ЛІМІТЕД (STARTLING LIMITED) та ТОВ «РОЯЛ ПЕЙ ЮРОГІ», Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «МЕГАБАНК» звернулася до господарського суду Харківської області з позовними заявами про визнання правочинів недійсними та зобов`язання вчинити дії, зокрема і стосовно іпотечного договору за реєстраційним номером 72 від 01.02.2020 та іпотечним договором за реєстраційним номером 77 від 01.02.2022. Судом порушені провадження та слухаються справи № 922/2183/22 та № 922/2172/22. Наразі рішення по вказаним справам не прийняті, а отже на дату проведення реєстраційних дій існує спір щодо дійсності іпотечних догорів та майна, право власності на яке перереєстровано, що також свідчить про незаконність проведеної реєстрації.

Також, у скарзі було зазначено про те, що Указом Президента України № 14/2023 від 12.01.2023 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 12 січня 2023 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)». Відповідно до додатку до рішення Ради національної безпеки і оборони України від 12 січня 2023 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» до ТОВ «РОЯЛ ПЕЙ ЮРОП» застосовуються персональні спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи.

Як вказано у скарзі, реєстратором, всупереч наявного Указу Президента України, вчинено реєстраційні дії направлені на виведення санаційним підприємством значних грошових коштів, отриманих від продажу майна Банку, за межі території України для можливого фінансування військових дій російської федерації проти України.

Окрім того, зазначено у скарзі, враховуючи значну вартість приміщень та покупця фізичну особу виникають питання щодо проведення розрахунків по договорам купівлі-продажу, оплаті пенсійного збору та з огляду на санкційність продавця і якості проведеного чи не проведеного фінансового моніторингу сторін договору купівлі-продажу.

Вказане, на думку скаржника, є безумовною підставою для скасування записів про реєстрацію права власності

03.03.2023 уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Мегабанк» подано, зокрема до Міністерства юстиції доповнення до скарги у сфері реєстрації №3431 (т.1 а.с.270-275), в якій повідомлено про прийняття Господарським судом Харківської області ухвал про забезпечення позову по справам №922/2183/22 та №922/2172/22, зазначено, що незважаючи на наявність ухвал про забезпечення позову, 01.03.2023 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фроловою Р.В. посвідчено Іпотечний договір зареєстрований у реєстрі за №763 за яким всі вищевказані об`єкти нерухомості передані ОСОБА_1 (іпотекодавець) в іпотеку фізичній особі ОСОБА_3 (іпотекодержатель). Строк виконання основного зобов`язання: 20.02.2024, розмір основного зобов`язання: 5796000,00 грн, правочин, в якому встановлено основне зобов`язання: договір позики, серія та номер: б/н, виданий 20.02.2023, видавник: ОСОБА_4 , нотаріус у місті Лімасол, Республіка Кіпр.

07.03.2023 позивачем було подано до Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції пояснення щодо скарги АТ «Мегабанк» (т.1 а.с.312-314).

16.03.2023 Центральна Колегія Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції (далі також Колегія), розглянувши скаргу Акціонерного товариства «МЕГАБАНК» від 17.02.2023 №2729, зареєстровану в Міністерстві юстиції України 17.02.2023 за №СК-502-23, 20.02.2023 за №СК-512-23, склала висновок (т.1 а.с.18-28, 187-195), в якому рекомендувала:

1. Скаргу Акціонерного товариства «МЕГАБАНК» від 17.02.2023 №2729 задовольнити.

2. Скасувати рішення від 16.02.2023 №№ 66442846, 66443432, 66444027, 66444245, 66444501, 66444770, 66444915, 66445003, прийняті приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Журавлем Миколою Володимировичем.

3. Скасувати рішення від 01.03.2023 №№ 66613006, 66613632, 607142, 66613350, 66607445, 66613485, 66607679, 66608246, 66608460, 66608763, 66609055, 66615172, 66615228, 66615261, 66615298, прийняті приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фроловою Русланою Валеріївною.

4. Анулювати доступ приватному нотаріусу Одеського міського нотаріального округу Журавлю Миколі Володимировичу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

5. Направити до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Журавля Миколи Володимировича.

Так, мотивами прийняття вказаного рішення у висновку зазначено таке:

1) Скаржник зазначає, що він був власником об`єктів нерухомого майна. Проте внаслідок оскаржуваних рішень від 16.02.2023 №№ 66442846. 66443432, 66444027, 66444245, 66444501, 66444770, 66444915, 66445003 право власності на це майно незаконно зареєстровано за ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ).

2) Колегією встановлено, що оскаржувані рішення від 16.02.2023 №№ 66442846. 66443432, 66444027, 66444245, 66444501, 66444770, 66444915, 66445003 є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки приватним нотаріусом Журавлем М.В. було проведено реєстрацію з порушенням вимог законодавства.

3) Колегією також встановлено, що надалі приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фроловою Русланою Валеріївною (далі приватний нотаріус Фролова Р.В.) було припинено іпотеки та заборони відчуження, де іпотекодавцем є скаржник, а іпотекодержателем Товариство з обмеженою відповідальністю «РОЙЯЛ ПЕЙ ЮРОП» (далі - ТОВ «РОЙЯЛ ПЕЙ ЮРОП»), Компанія «СТАРТЛІНГ ЛІМІТЕД». а також зареєстровано іпотеку, де іпотекодавцем с ОСОБА_1 , а іпотекодержателем ДЕМОУРТСІДІЄ ІЛІЯС.

4) Таким чином, рішення, прийняті приватним нотаріусом Фроловою Р.В щодо припинення іпотек та заборон відчуження, а також рішення щодо реєстрації іпотеки, підлягають скасуванню. Як наслідок скасування прийняття неправомірних оскаржуваних рішень від 16.02.2023 №№ 66442846. 66443432, 66444027, 66444245, 66444501, 66444770, 66444915, 66445003.

5. Зважаючи на грубі порушення вимог законодавства у сфері державної реєстрації прав допущені приватним нотаріусом Журавлем М.В., Колегією вбачаються достатні підстави для анулювання йому доступу до Державного реєстру прав, а також направлення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання йому свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю.

6. З урахуванням зазначеного, скарга підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що відповідно до частини третьої статті 26, пунктів 1, 4, 6 частини сьомої статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, Міністерством юстиції України прийнято наказ № 1189/5 від 31.03.2023 «Про задоволення скарги» (т.1 а.с.17, 352), яким вирішено:

1. Скаргу Акціонерного товариства «МЕГАБАНК» від 17.02.2023 року №2729 задовольнити.

2. Скасувати рішення від 16.02.2023 № № 66442846, 66443432, 66444027. 66444245, 66444501, 66444770, 66444915, 66445003, прийняті приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Журавлем Миколою Володимировичем.

3. Скасувати рішення від 01.03.2023 № № 66613006, 66613632, 66613189, 66607142, 66613350, 66607445, 66613485, 66607679, 66608246, 66608460, 66608763, 66609055, 66615172, 66615228, 66615261, 66615298, прийняті приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фроловою Русланою Валеріївною.

4. Анулювати доступ приватному нотаріусу Одеського міського нотаріального округу Журавлю Миколі Володимировичу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

5. Направити до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Журавля Миколи Володимировича.

6. Виконання пунктів 2, 3 наказу покласти на Офіс протидії рейдерству.

7. Виконання пункту 4 наказу покласти на Державне підприємство «Національні інформаційні системи».

8. Виконання пункту 5 наказу покласти на Департамент нотаріату».

Вважаючи протиправними та такими, що підлягають скасуванню пункти 3 та 4 Наказу Міністерства юстиції України №1189/5 від 31.03.2023, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи дану адміністративну справу, суд виходить з такого.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 55 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав врегульовані Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року № 1952-IV.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено загальні засади державної реєстрації прав, якими є: 1) гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження; 2) обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав; 2-1) одночасність вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва, майбутнім об`єктом нерухомості та державної реєстрації прав; 3) публічність державної реєстрації прав; 4) внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом; 5) відкритість та доступність відомостей Державного реєстру прав.

У статті 6 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено систему органів та суб`єктів, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав.

Так, відповідно до ч.1 вказаної статті організаційну систему державної реєстрації прав становлять:

1) Міністерство юстиції України та його територіальні органи;

2) суб`єкти державної реєстрації прав:

виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації;

3) державні реєстратори прав на нерухоме майно (далі - державні реєстратори).

Частиною 2 вказаної статті визначено, що виконавчі органи сільських, селищних та міських рад (крім міст обласного та/або республіканського Автономної Республіки Крим значення) набувають повноважень у сфері державної реєстрації прав відповідно до цього Закону у разі прийняття відповідною радою такого рішення.

Згідно з статтею 7 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Міністерство юстиції України:

1) забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері державної реєстрації прав;

2) здійснює нормативно-правове регулювання у сфері державної реєстрації прав;

3) забезпечує створення та функціонування Державного реєстру прав, є його держателем;

4) організовує роботу, пов`язану із забезпеченням діяльності з державної реєстрації прав;

5) здійснює контроль за діяльністю у сфері державної реєстрації прав, у тому числі шляхом проведення моніторингу реєстраційних дій відповідно до цього Закону та приймає обов`язкові до виконання рішення, передбачені цим Законом;

6) забезпечує доступ до Державного реєстру прав державних реєстраторів, суб`єктів державної реєстрації прав, визначених цим Законом, інших суб`єктів, право доступу яких визначено цим Законом, та приймає рішення про тимчасове блокування або анулювання такого доступу у випадках, передбачених цим Законом;

7) розглядає скарги на рішення, дії або бездіяльність державних реєстраторів, суб`єктів державної реєстрації прав, територіальних органів Міністерства юстиції України та приймає обов`язкові до виконання рішення, передбачені цим Законом;

8) складає протоколи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення;

9) організовує роботу з підготовки та підвищення кваліфікації державних реєстраторів;

9-1) надає узагальнені роз`яснення щодо застосування законодавства з питань державної реєстрації прав;

10) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор здійснює зокрема такі повноваження:

1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; виконання вимог, визначених статтею 27-2 цього Закону, - у разі державної реєстрації спеціального майнового права на об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості (крім випадків автоматичної реєстрації такого права згідно із законом);

2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення;

4) під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, а також відомості інших реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем, держателем (розпорядником, володільцем, адміністратором) яких є державні органи, шляхом безпосереднього доступу до них чи у порядку інформаційної взаємодії з Державним реєстром прав, у тому числі відомості, що містять персональні дані особи. Отримані відомості долучаються до відповідної заяви, зареєстрованої у Державному реєстрі прав. Перелік державних електронних інформаційних ресурсів, які використовуються для проведення реєстраційних дій, визначається Кабінетом Міністрів України в Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень;

10) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Порядок проведення державної реєстрації прав визначено статтею 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», зокрема пункт 4 цієї статті передбачає перевірку документів та/або відомостей Державного реєстру прав, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень.

Згідно з ч.1 статті 22 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Електронні документи, подані для проведення державної реєстрації прав, оформляються згідно з вимогами, встановленими цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Не розглядаються документи з підчищеннями або дописками, закресленими словами та іншими не обумовленими в них виправленнями, заповнені олівцем, з пошкодженнями, що не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст, а також оформлені з порушенням вимог законодавства.

Згідно з ч.1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», підстави для відмови в державній реєстрації прав:

1) заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону;

2) заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою;

3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом;

4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження;

5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями;

6) наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, крім випадків, визначених цим Законом;

7) заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем;

8) після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав;

9) документи подано до неналежного суб`єкта державної реєстрації прав, нотаріуса;

10) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі;

11) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав;

12) заявник звернувся із заявою про державну реєстрацію права власності щодо майна, що відповідно до поданих для такої реєстрації документів відчужено особою, яка на момент проведення такої реєстрації внесена до Єдиного реєстру боржників, у тому числі за виконавчими провадженнями про стягнення аліментів за наявності заборгованості з відповідних платежів понад три місяці;

13) відсутність згоди заставодержателя (іпотекодержателя) на дострокове припинення дії договору емфітевзису, суперфіцію, оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення щодо державної реєстрації припинення таких прав, що перебувають у заставі (іпотеці);

14) у Державному реєстрі прав відсутня державна реєстрація спеціального майнового права на подільний об`єкт незавершеного будівництва, крім випадків, визначених законом, - у разі державної реєстрації спеціального майнового права на майбутні об`єкти нерухомості;

15) у Державному реєстрі прав відсутня державна реєстрація спеціального майнового права на об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості - у разі державної реєстрації переходу спеціального майнового права, іншого речового права, обтяження на об`єкт незавершеного будівництва (крім об`єктів незавершеного будівництва, на які зареєстровано право власності), майбутній об`єкт нерухомості;

16) заява про первинну державну реєстрацію спеціального майнового права на майбутні об`єкти нерухомості містить відомості не про всі майбутні об`єкти нерухомості у складі подільного об`єкта незавершеного будівництва;

17) не визначено чи визначено не в повному обсязі майбутні об`єкти нерухомості, включені до гарантійної частки, - у разі первинної державної реєстрації спеціального майнового права на майбутні об`єкти нерухомості, які є частинами подільного об`єкта незавершеного будівництва;

18) наявні зареєстровані спеціальні майнові права на майбутні об`єкти нерухомості, що є складовою частиною подільного об`єкта незавершеного будівництва, - у разі державної реєстрації речового права або обтяження на подільний об`єкт незавершеного будівництва, крім зміни замовника будівництва відповідно до закону, обтяження майна іпотекою відповідно до Закону України "Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю";

19) у Державному реєстрі прав відсутні відомості про право власності/право користування земельною ділянкою замовника будівництва (крім випадків, якщо відповідно до закону виконання будівельних робіт може здійснюватися за відсутності документа, що засвідчує право власності чи право користування земельною ділянкою) у разі:

державної реєстрації спеціального майнового права на неподільний/подільний об`єкт незавершеного будівництва;

первинної державної реєстрації спеціального майнового права на майбутні об`єкти нерухомості;

державної реєстрації спеціального майнового права на майбутній об`єкт нерухомості у зв`язку з його першим відчуженням;

20) не дотримано вимоги, визначені статтею 27-2 цього Закону.

При цьому, в силу пункту 7 частини 4 цієї статті відмова в державній реєстрації прав з підстави, зазначеної у пункті 6 частини першої цієї статті, не застосовується у разі державної реєстрації права власності на нерухоме майно іпотекодержателем - фінансовою установою в порядку, передбаченому статтями 33-38 Закону України «Про іпотеку», за умови що інші обтяження на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровано після державної реєстрації іпотеки.

Відповідно до абз.1 ч.1 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав, а також дії, пов`язані з автоматичною державною реєстрацією прав, можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Згідно з ч.2 ст.37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Міністерство юстиції України розглядає:

1) скарги на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав;

2) скарги на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України;

3) повідомлення державного реєстратора про виявлений ним факт використання його ідентифікаторів доступу до Державного реєстру прав іншими особами.

Процедуру здійснення Мін`юстом та його територіальними органами розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту визначає порядок розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1128 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 24 грудня 2019 року № 1150) (далі - Порядок № 1128).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 1128, розгляд скарг у сфері державної реєстрації здійснюється Мін`юстом та його територіальними органами у межах компетенції, визначеної законом.

Розгляд скарг у сфері державної реєстрації на предмет наявності (відсутності) порушень закону у рішеннях, діях або бездіяльності державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту здійснюється колегіально, крім випадку, передбаченого цим Порядком.

Для забезпечення колегіального розгляду скарг у сфері державної реєстрації Мін`юстом чи його територіальними органами утворюються постійно діючі колегії з розгляду скарг у сфері державної реєстрації (далі - колегії), положення про які затверджуються Мін`юстом. Склад колегій затверджується Мін`юстом чи відповідним територіальним органом.

Наказом Міністерства юстиції України від 09 січня 2020 року № 71/5 затверджено Положення про Колегії з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції (далі - Положення № 71/5).

У пункті 2 розділу І Положення № 71/5 визначено, що колегії є постійно діючими консультативно-дорадчими органами при Мін`юсті та його територіальних органах, що в межах повноважень, визначених Порядком розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1128, здійснюють колегіальний розгляд скарг у сферах державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень і державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Колегії створюються Мін`юстом чи відповідним територіальним органом шляхом затвердження їх складу відповідно до цього Положення. Мін`юстом створюються центральна Колегія та регіональні Колегії. Центральна Колегія Мін`юсту розглядає усі скарги, розгляд яких належить до компетенції Мін`юсту, крім тих, що за дорученням Міністра юстиції України або заступника Міністра юстиції України з питань державної реєстрації передано на розгляд регіональної Колегії Мін`юсту.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Положення № 71/5, Колегії складаються зі співголів (не менше двох), секретарів та інших її членів, чисельність яких визначається Мін`юстом чи відповідним територіальним органом.

Згідно з розділом ІІІ Положення № 71/5, формою роботи Колегій є засідання. Дата, час і місце проведення засідання Колегії, перелік членів Колегії, які беруть у ньому участь, визначаються Мін`юстом чи відповідним територіальним органом (пункт 1). Колегія уповноважена розглядати скарги у разі участі у відповідному засіданні не менш як п`яти членів Колегії, у тому числі співголови та секретаря Колегії (осіб, які виконують їх обов`язки) (пункт 2).

Згідно з пунктом 3 Порядку № 1128, скарга у сфері державної реєстрації реєструється у день її надходження до Мін`юсту чи відповідного територіального органу відповідно до вимог законодавства з організації діловодства у державних органах.

Пунктом 4 Порядку № 1128 визначено, що розгляд скарги у сфері державної реєстрації здійснюється у строки, встановлені Законом України «Про звернення громадян».

Відповідно до пункт 5 Порядку № 1128, Мін`юст чи відповідний територіальний орган розглядає скаргу у сфері державної реєстрації не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації на предмет пересилання її за належністю відповідному територіальному органу чи Мін`юсту, а також встановлення підстав для відмови в її задоволенні, а саме:

оформлення скарги без дотримання вимог, визначених законом;

наявність інформації про судове рішення про відмову позивача від позову з такого самого предмета спору, про визнання відповідачем позову або затвердження мирової угоди сторін;

наявність інформації про судове провадження у зв`язку із спором між тими самими сторонами, з такого самого предмета і тієї самої підстави;

наявність рішення Мін`юсту чи його територіального органу з такого самого питання;

здійснення Мін`юстом чи його територіальним органом розгляду скарги з такого самого питання від того самого скаржника;

подання скарги особою, яка не має на це повноважень;

закінчення встановленого законом строку подачі скарги;

розгляд питань, порушених у скарзі, не належить до компетенції Мін`юсту чи його територіального органу.

Згідно з пунктом 8 Порядку № 1128, у разі коли під час розгляду скарги у сфері державної реєстрації відповідно до пункту 5 цього Порядку не виявлено підстав для відмови в її задоволенні чи підстав для пересилання її за належністю, Мін`юст чи відповідний територіальний орган здійснює колегіальний розгляд такої скарги на предмет наявності (відсутності) порушень закону в рішеннях, діях або бездіяльності державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту, що оскаржуються.

Якщо під час розгляду Мін`юстом скарги у сфері державної реєстрації відповідно до пункту 5 цього Порядку не виявлено підстав для відмови в її задоволенні чи підстав для пересилання її за належністю, проте встановлено наявність очевидних порушень закону в рішеннях, діях або бездіяльності державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту, розгляд такої скарги здійснюється Мін`юстом на підставі службової записки посадових осіб Мін`юсту, погодженої заступником Міністра, невідкладно без розгляду її колегіально.

Відповідно до пункту 9 Порядку № 1128, під час розгляду скарги у сфері державної реєстрації Мін`юст чи відповідний територіальний орган встановлює наявність обставин, якими обґрунтовано скаргу, та інших обставин, які мають значення для її об`єктивного розгляду, зокрема шляхом перевірки відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чи Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - реєстри), у разі необхідності витребовує документи (інформацію) і вирішує:

1) чи мало місце рішення, дія або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Мін`юсту;

2) чи було оскаржуване рішення, дія або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Мін`юсту прийнято, вчинено на законних підставах;

3) чи належить задовольнити скаргу у сфері державної реєстрації або відмовити в її задоволенні;

4) чи можливо поновити порушені права або законні інтереси скаржника іншим способом, ніж визначено ним у скарзі у сфері державної реєстрації;

5) які рішення підлягають скасуванню або які дії, що випливають з факту скасування рішення або з факту визнання оскаржуваних дій або бездіяльності протиправними, підлягають вчиненню.

Згідно з пунктом 13 Порядку № 1128, за результатом розгляду скарги у сфері державної реєстрації колегіально колегія формує висновок про те, чи:

1) встановлено наявність порушень закону у рішеннях, діях або бездіяльності державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту;

2) підлягає скарга у сфері державної реєстрації задоволенню (в повному обсязі чи частково (з обов`язковим зазначенням в якій частині) шляхом прийняття Мін`юстом чи відповідним територіальним органом рішень, передбачених законом.

Відповідно до пункту 14 Порядку № 1128, за результатами а результатами розгляду скарги у сфері державної реєстрації, у тому числі колегіально, Мін`юст чи відповідний територіальний орган приймає рішення про задоволення скарги у сфері державної реєстрації або про відмову в її задоволенні з підстав, передбачених законом.

Рішення про задоволення скарги у сфері державної реєстрації або про відмову в її задоволенні, висновок колегії (у разі розгляду скарг у сфері державної реєстрації колегіально) або їх засвідчені копії розміщуються на офіційному веб-сайті Мін`юсту чи відповідного територіального органу не пізніше ніж протягом наступного робочого дня після прийняття рішення Мін`юстом чи відповідним територіальним органом.

Відповідно до пункту 17 Порядку № 1128, рішення, дії або бездіяльність Мін`юсту можуть бути оскаржені до суду.

Розгляд скарги Колегією здійснюється в такій послідовності (пункт 4 Положення № 71/5): 1) доповідь посадової особи Мін`юсту чи відповідного територіального органу по суті скарги, відповіді на питання членів Колегії; 2) надання усних пояснень по суті скарги скаржником, державним реєстратором, іншими особами, запрошеними на засідання Колегії, а також представниками неурядових організацій, що представляють та захищають інтереси бізнесу в Україні, у тому числі представниками Ради бізнес-омбудсмена, відповіді на питання членів Колегії; 3) обговорення Колегією скарги; 4) винесення членом Колегії на голосування проєкту рішення за результатом розгляду скарги; 5) голосування Колегією за результатом розгляду скарги.

Особи, запрошені на засідання Колегії, а також представники неурядових організацій, що представляють та захищають інтереси бізнесу в Україні, мають право бути присутніми на засіданні Колегії виключно під час надання усних пояснень по суті такої скарги.

Якщо інше не встановлено головуючим на засіданні Колегії, посадовій особі Мін`юсту чи відповідного територіального органу, що є доповідачем по суті скарги, для доповіді надається до 5 хвилин, для надання усних пояснень особами, запрошеними на засідання Колегії, та представниками неурядових організацій, що представляють та захищають інтереси бізнесу в Україні, - до 3 хвилин (пункт 5 Положення № 71/5).

Пунктом 9 Положення 71/5 визначено, що за результатом розгляду скарги Колегія шляхом голосування приймає рішення, що оформлюється відповідним висновком.

Рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало більше половини від кількості членів Колегії, присутніх на відповідному засіданні. Якщо половина від кількості членів Колегії, присутніх на відповідному засіданні, проголосувала за рішення, а решта проголосувала проти або утрималася, рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосував головуючий на засіданні.

Висновок Колегії має містити:

дату та місце проведення засідання Колегії;

перелік членів Колегії, які брали участь у засіданні, на якому прийнято рішення за результатом розгляду скарги;

реквізити та суть скарги;

рекомендації щодо задоволення (відмови у задоволенні) скарги;

мотиви рішення Колегії у стислому викладенні;

мотиви рішення Колегії у розгорнутому викладенні, зокрема відомості про наявність (відсутність) обставин, які мають значення для розгляду скарги, та відомості про наявність (відсутність) порушень закону у рішеннях, діях або бездіяльності державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту, що оскаржуються;

результати голосування («за», «проти», «утримався») членів Колегії.

Висновок Колегії підписують усі члени Колегії, які брали участь у засіданні, на якому прийнято рішення за результатом розгляду скарги. Якщо внаслідок звільнення члена Колегії, який брав участь у відповідному засіданні Колегії, його тимчасової непрацездатності або з інших причин, пов`язаних з відповідним членом Колегії, висновок Колегії не може бути ним підписаний, у висновку зазначається причина такого непідписання. Якщо через відповідні причини кількість членів Колегії, які підписали висновок, є меншою ніж кількість, необхідна відповідно до абзацу другого цього пункту для прийняття Колегією рішення, Мін`юст, відповідний територіальний орган забезпечує новий розгляд скарги Колегією в іншому складі.

За результатом розгляду скарги Колегія шляхом голосування приймає рішення, що оформлюється відповідним висновком. Рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало більше половини від кількості членів Колегії, присутніх на відповідному засіданні. Якщо половина від кількості членів Колегії, присутніх на відповідному засіданні, проголосувала за рішення, а решта проголосувала проти або утрималася, рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосував головуючий на засіданні.

Висновок Колегії має містити: дату та місце проведення засідання Колегії; перелік членів Колегії, які брали участь у засіданні, на якому прийнято рішення за результатом розгляду скарги; реквізити та суть скарги; рекомендації щодо задоволення (відмови у задоволенні) скарги; мотиви рішення Колегії у стислому викладенні; мотиви рішення Колегії у розгорнутому викладенні, зокрема відомості про наявність (відсутність) обставин, які мають значення для розгляду скарги, та відомості про наявність (відсутність) порушень закону у рішеннях, діях або бездіяльності державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту, що оскаржуються; результати голосування ("за", "проти", "утримався") членів Колегії.

Частиною 6 статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність у сфері державної реєстрації прав Міністерство юстиції України, його територіальні органи приймають одне з таких мотивованих рішень, яке не пізніше наступного робочого дня з дня його прийняття розміщується на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України чи відповідного територіального органу:

про задоволення скарги (якщо оскаржувані рішення, дії або бездіяльність не відповідають законодавству у сфері державної реєстрації прав);

про відмову в задоволенні скарги (якщо оскаржувані рішення, дії або бездіяльність відповідають законодавству у сфері державної реєстрації прав);

про залишення скарги без розгляду по суті.

Частиною 7 статті 37 України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що у разі задоволення скарги на рішення, дії або бездіяльність у сфері державної реєстрації прав або підтвердження факту використання ідентифікаторів доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав іншими особами Міністерство юстиції України, його територіальні органи приймають рішення про:

1) скасування рішення державного реєстратора, скасування рішення територіального органу Міністерства юстиції України;

2) виправлення технічної помилки, допущеної державним реєстратором, або про зобов`язання державного реєстратора виправити допущену ним технічну помилку;

3) зобов`язання державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав усунути допущені ними порушення з визначенням строків виконання такого зобов`язання;

4) тимчасове блокування або про анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав.

У разі прийняття рішення про тимчасове блокування або про анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав Міністерством юстиції України або його територіальним органом, яким прийнято відповідне рішення, протягом п`яти робочих днів вирішується питання про передачу на розгляд іншого державного реєстратора документів, що подані для проведення реєстраційних дій та перебувають на розгляді у відповідного державного реєстратора. У разі якщо інші державні реєстратори, які перебувають у трудових відносинах з відповідним суб`єктом державної реєстрації прав, відсутні або державним реєстратором є нотаріус, такі документи передаються до територіально найближчого суб`єкта державної реєстрації прав, що має не менше трьох державних реєстраторів, які мають доступ до Державного реєстру прав, або іншому нотаріусу (нотаріусам) за попереднім погодженням із ним (ними). У разі прийняття рішення про тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав стосовно нотаріуса такому нотаріусу забезпечується доступ до Державного реєстру прав у режимі отримання інформації для здійснення нотаріальної діяльності відповідно до закону;

5) притягнення до дисциплінарної відповідальності посадової особи територіального органу Міністерства юстиції України;

6) направлення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю.

Рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, про анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав, про притягнення до дисциплінарної відповідальності посадової особи територіального органу Міністерства юстиції України за результатами розгляду відповідної скарги приймаються виключно Міністерством юстиції України.

У разі якщо за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність у сфері державної реєстрації прав виявлено порушення законодавства, що має наслідком порушення прав та законних інтересів фізичних чи юридичних осіб, Міністерство юстиції України, його територіальні органи вживають заходів для повідомлення про це правоохоронних органів.

З урахуванням приписів ч. 7 ст. 37 України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», суд зазначає, що оскаржувані п.4 та 5 наказу Міністерства юстиції України №1189/5 від 31.03.2023, прийняті відповідачем у межах компетенції, тобто відповідач міг прийняти рішення про анулювання доступу приватному нотаріусу Одеського міського нотаріального округу Журавлю Миколі Володимировичу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та про направлення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Журавля Миколи Володимировича.

В той же час, формальна наявність у відповідача компетенції приймати рішення відповідного змісту не є свідченням того, то такі є обґрунтованими.

При розгляді даної адміністративної справи суд надає оцінку висновкам відповідача та обставинам, що ним встановлені, які слугували підставою для прийняття оскаржуваних пунктів 4 та 5 Наказу Міністерства юстиції України №1189/5 від 31.03.2023.

Як вже вказано судом, відповідно до частини шостої статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», за результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення про відмову у задоволенні скарги або про задоволення (повне чи часткове) скарги.

Згідно з пунктом 9 розділу ІІІ Положення № 71/5, висновок Колегії має містити зокрема: мотиви рішення Колегії у стислому викладенні; мотиви рішення Колегії у розгорнутому викладенні, зокрема відомості про наявність (відсутність) обставин, які мають значення для розгляду скарги, та відомості про наявність (відсутність) порушень закону у рішеннях, діях або бездіяльності державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту, що оскаржуються.

З аналізу висновку Колегії від 16.03.2023 судом встановлено, що такий містить усі визначені пунктом 9 розділу ІІІ Положення № 71/5 відомості, у тому числі щодо мотивів прийняття рішення.

В той же час, щодо висновків відповідача про те, що договори купівлі-продажу №63 та №64 не відповідають вимогам Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», та як наслідок про протиправність рішень позивача від 16.02.2023 року №№ 66442846. 66443432, 66444027, 66444245, 66444501, 66444770, 66444915, 66445003, суд зазначає таке.

Так, пунктами 3.3.8 іпотечних договорів за реєстровим № 72 та за реєстровим № 77 визначено, що іпотекодержателі мають право звернути стягнення на Предмет іпотеки у порядку, передбаченому чинним законодавством України та Договором, у разі прийняття рішення та/або ініціювання порушення справи про банкрутство Іпотекодавця або ліквідацію чи реорганізацію Іпотекодавця (злиття, приєднання, поділ, перетворення, виділ тощо).

Пунктам 5.6 іпотечних договорів за реєстровим № 72 та за реєстровим № 77 визначено, що Іпотекодержатель має право негайно задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги одразу з моменту настання однієї з цих подій щодо Іпотекодавця:

- відкликання Національним банком України банківської ліцензії Іпотекодавця,

- запровадження тимчасової адміністрації щодо Іпотекодавця,

- визнання Іпотекодавця проблемним банком та віднесення до категорії неплатеспроможних. Така вимога має бути задоволеною Іпотекодавцем в першочерговому порядку.

Так, відповідно до ч.1 статті 37 Закону України «Про іпотеку», іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності (спеціального майнового права) на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності (спеціального майнового права) іпотекодержателя на нерухоме майно (об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості), яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності (спеціального майнового права) на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя чи іпотечний договір, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, є документами, що підтверджують перехід права власності (спеціального майнового права) на предмет іпотеки до іпотекодержателя та є підставою для внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Право власності (спеціальне майнове право) іпотекодержателя на предмет іпотеки виникає з моменту державної реєстрації права власності (спеціального майнового права) іпотекодержателя на предмет іпотеки на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя чи відповідного застереження в іпотечному договорі.

Рішення про реєстрацію права власності (спеціального майнового права) іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді.

Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність або спеціальне майнове право на нього за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності (спеціального майнового права) на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя.

Суд зазначає, що умови, підстави та процедуру проведення, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав, а також умови, підстави та процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна визначено Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 (далі - Порядок № 1127).

Згідно з пунктом 40 Порядку № 1127, державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», іншими законами України та цим Порядком, крім випадку, передбаченого абзацом другим цього пункту.

Державна реєстрація права власності на майно забороненої судом політичної партії, її обласних, міських, районних організацій, первинних осередків та інших структурних утворень, що переходить у власність держави, проводиться виключно на підставі рішення суду про заборону політичної партії, у резолютивній частині якого зазначено про передачу майна політичної партії у власність держави, та заяви визначеного законодавством державного органу, що містить відомості про майно, що переходить у власність держави.

Відповідно до пункту 61 Порядку № 1127, для державної реєстрації прав на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, набуття права оренди земельної ділянки, права користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) чи права користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), також подаються:

1) засвідчена іпотекодержателем копія письмової вимоги про усунення порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцю та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця;

2) засвідчена іпотекодержателем копія повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення або поштового відправлення з оголошеною цінністю, яким надіслано вимогу, зазначену у підпункті 1 цього пункту, з відміткою про вручення адресату, або

засвідчена іпотекодержателем копія рекомендованого поштового відправлення або поштового відправлення з оголошеною цінністю, яким надіслано вимогу, зазначену у підпункті 1 цього пункту, з позначкою про відмову адресата від одержання такого відправлення, або

засвідчені іпотекодержателем копії рекомендованих поштових відправлень або поштових відправлень з оголошеною цінністю (поштових конвертів), якими не менше ніж двічі з періодичністю не менше ніж один місяць надсилалася вимога, зазначена у підпункті 1 цього пункту, та які повернулися відправнику у зв`язку із відсутністю адресата або закінченням встановленого строку зберігання поштового відправлення, або

засвідчені іпотекодержателем паперові копії електронного листа, яким за допомогою засобів інформаційної, телекомунікаційної або інформаційно-телекомунікаційної системи, що забезпечує обмін електронними документами, надіслано вимогу, зазначену у підпункті 1 цього пункту, та електронного службового повідомлення відповідної системи, яким підтверджується доставка відповідного електронного листа за адресою електронної пошти адресата (у разі коли договором з іпотекодавцем або боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, передбачено можливість обміну електронними документами);

3) довідка іпотекодержателя, що містить відомості про суму боргу за основним зобов`язанням станом на дату не раніше трьох днів до дня подання документів для проведення відповідної державної реєстрації та відомості про вартість предмета іпотеки, визначену суб`єктом оціночної діяльності, станом на дату не раніше 90 днів до дня подання документів для проведення відповідної державної реєстрації;

4) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

У разі подання документа, зазначеного в абзаці першому або четвертому підпункту 2 цього пункту, державна реєстрація проводиться після спливу тридцятиденного строку з моменту отримання адресатом вимоги, зазначеної у підпункті 1 цього пункту, якщо у такій вимозі не зазначений більш тривалий строк.

Протягом дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яким є нерухоме житлове майно загальною площею в межах, визначених зазначеним Законом, що виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, також подається заява, що підтверджує згоду іпотекодавця - громадянина України на набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки, справжність підпису на якій засвідчується відповідно до Закону України «Про нотаріат», крім випадків встановлення державним реєстратором наявності зареєстрованого права власності іпотекодавця на інше нерухоме житлове майно (його частину) у Державному реєстрі прав чи в його невід`ємній архівній складовій частині або надання державному реєстратору документів, якими підтверджується, що відповідне нерухоме житлове майно не є місцем постійного проживання іпотекодавця.

Наявність зареєстрованої заборони відчуження майна, накладеної нотаріусом під час посвідчення договору іпотеки, на підставі якого набувається право власності на предмет іпотеки іпотекодержателем, а також зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки інших речових прав, обтяжень речових прав на передане в іпотеку майно, у тому числі внесення після державної реєстрації іпотеки іпотекодавця до Єдиного реєстру боржників, не є підставою для відмови у державній реєстрації права власності за іпотекодержателем.

Таким чином, відповідно до умов іпотечних договорів за реєстровим № 72 та за реєстровим № 77 іпотекодержателі мали право звернути стягнення на предмет іпотеки у зв`язку із прийняттям рішення про ліквідацію Іпотекодавця, в тому числі, у зв`язку із відкликанням Національним банком України банківської ліцензії Іпотекодавця.

Суд зазначає, що як станом на дату укладення відповідачем договорів на підставі яких прийнято рішення від 16.02.2023 №№ 66442846. 66443432, 66444027, 66444245, 66444501, 66444770, 66444915, 66445003, так як і станом на дату вирішення даної справи вищевказані іпотечні договори за реєстровим № 72 та за реєстровим № 77 чинні.

21.07.2022 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 506 «Про початок процедури ліквідації АТ «Мегебенк» та делегування повноважень банку» (а.с.169-170), яким, зокрема, вирішено:

1. Припинити тимчасову адміністрацію АКЦІОНЕРНОМУ B ТОВАРИСТВІ «МЕГАБАНК»;

3. Розпочати процедуру ліквідації у АТ «МЕГАБАНК» строком на три роки з 22.07.2022 по 21.07.2025 включно.

4. Призначити уповноваженою особою Фонду та делегувати всі повноваження ліквідатора АТ «МЕГАБАНК», визначені Законом, зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 52, 53 Закону, в тому числі з підписання всіх договорів, пов`язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку, та звернення з вимогами та позовами про відшкодування шкоди (збитків), зазначеними у частинах п`ятій та десятій статті 52 Закону, провідному професіоналу з управління активами та ліквідації відділу організації процедур ліквідації банків департаменту ліквідації банків Білій Ірині Володимирівні (РНОКПП НОМЕР_1 ) строком на три роки з 22.07.2022 по 21.07.2025 включно.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків визначаються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»

Так, відповідно до ч.3 ст.52 вказаного Закону майно банку, що є предметом застави, включається до складу ліквідаційної маси, але використовується виключно для позачергового задоволення вимог заставодержателя. Заставодержатель має право звернути стягнення на заставлене майно у порядку, встановленому законодавством або договором застави, та отримати задоволення своїх вимог за рахунок заставленого майна за ціною, визначеною суб`єктом оціночної діяльності з переліку, який визначений Фондом у порядку, передбаченому нормативно-правовими актами Фонду. Ціна майна, на яке звертається стягнення як на предмет забезпечення, переданий сторонами угоди щодо ліквідаційного неттінгу на виконання їхніх зобов`язань за такою угодою, під час виконання нетто-зобов`язання, визначеного відповідно до статті 54-1 цього Закону, а також порядок звернення стягнення на такий предмет забезпечення визначаються угодою щодо ліквідаційного неттінгу, відповідно до якої здійснюється такий ліквідаційний неттінг.

При цьому відповідно до ч.1 ст.575 Цивільного кодексу України визначено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи, а також застава об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості. Подільний об`єкт незавершеного будівництва може бути переданий в іпотеку лише у випадках, визначених законом.

Таким чином, як Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», так і Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено право іпотекодержателя звернути стягнення на заставлене майно у порядку, встановленому законодавством або договором застави.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що доводи відповідача про те, що договори купівлі-продажу №63 та №64 не відповідають вимогам Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та як наслідок про протиправність рішень позивача від 16.02.2023 №№ 66442846. 66443432, 66444027, 66444245, 66444501, 66444770, 66444915, 66445003 є необґрунтованими, а отже не могли бути підставою для прийняття оскаржуваних п.п.4.5 наказу №1189/5 від 31.03.2023.

Щодо тверджень відповідача про порушення приватним нотаріусом Журавлем М.В. пункту 7 Глави 3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595, суд зазначає таке.

Так, Указом Президента України від 12.01.2023 № 14/2023 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 12.01.2023, яким щодо товариства з обмеженою відповідальністю 1 "РОЯЛ ПЕЙ ЮРОП" (SIA "ROYAL PAY EUROPE") строком на 5 років застосовано, зокрема, такі санкції, як: блокування активів тимчасове позбавлення права користуватися та розпоряджатися активами, що належать фізичній або юридичній особі, а також активами, щодо яких така особа може прямо чи опосередковано (через інших фізичних або юридичних осіб) вчиняти дії, тотожні за змістом здійсненню права розпорядження ними; зупинення виконання економічних та фінансових зобов`язань; запобігання виведенню капіталів за межі України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про санкції», видами санкцій згідно з цим Законом є, зокрема, блокування активів - тимчасове позбавлення права користуватися та розпоряджатися активами, що належать фізичній або юридичній особі, а також активами, щодо яких така особа може прямо чи опосередковано (через інших фізичних або юридичних осіб) вчиняти дії, тотожні за змістом здійсненню права розпорядження ними.

Пунктом 7 Глави 3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595 визначено, що при вчиненні нотаріальної дії нотаріус перевіряє факт застосовування санкцій відповідних видів, передбачених статтею 4 Закону України «Про санкції», рішення про застосування яких прийняте Радою національної безпеки і оборони України та введено в дію указом Президента України, до фізичних або юридичних осіб, що звернулися за вчиненням нотаріальної дії.

У разі звернення фізичної або юридичної особи за вчиненням нотаріальної дії щодо розпорядження активами нотаріус перевіряє також факт застосування санкції у виді блокування активів до юридичних та/або фізичних осіб, що можуть прямо чи опосередковано впливати на фізичну або юридичну особу, яка звернулася за вчиненням такої нотаріальної дії.

У разі звернення за вчиненням нотаріальної дії представника фізичної або юридичної особи перевірка факту застосування санкцій відповідних видів, передбачених статтею 4 Закону України «Про санкції», здійснюється щодо фізичної або юридичної особи, в інтересах якої діє такий представник.

Перевірка факту застосування санкцій відповідних видів здійснюється за відомостями, що містяться у рішеннях Ради національної безпеки і оборони України, введених в дію Указами Президента України.

У разі встановлення факту застосування санкцій, передбачених статтею 4 Закону України «Про санкції», до фізичних або юридичних осіб, які звернулися за вчиненням нотаріальної дії (юридичних та/або фізичних осіб, що можуть прямо чи опосередковано впливати на фізичну або юридичну особу, яка звернулася за вчиненням відповідної нотаріальної дії), нотаріус відмовляє у вчиненні такої нотаріальної дії відповідно до статті 49 Закону України «Про нотаріат», якщо вчинення нотаріальної дії призведе до порушення обмежень (заборон), установлених санкцією відповідного виду.

Нотаріус зобов`язаний не пізніше наступного робочого дня після звернення до нього відповідної особи повідомити територіальний орган Міністерства юстиції України про фізичну або юридичну особу, до якої застосовано санкції, якій було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, із зазначенням відомостей про: нотаріальну дію, вид санкції, а у разі застосування санкції у виді блокування активів - про актив, щодо якого звернулася така особа.

Термін «активи» вживаються в цьому Порядку у значенні, наведеному у Законі України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення».

Відповідно до п.2 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», активи - кошти, у тому числі електронні гроші, інше майно, майнові та немайнові права.

Отже, як правильно зазначено відповідачем, при вчиненні нотаріальних дій нотаріус перевіряє факт застосовування санкцій відповідних видів, передбачених статтею 4 Закону України «Про санкції».

У позові позивач покликається на те, що Мін`юст не має компетенції оцінювати законність нотаріальної дії, вирішувати питання про дійсність договору, вирішувати питання про витребування майна, або позбавлення добросовісного набувача права власності на майно.

Щодо вказаних доводів, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до статті 34 Закону України «Про нотаріат», нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії:

1) посвідчують правочини (договори, заповіти, довіреності, вимоги про нотаріальне посвідчення правочину тощо);

2) вживають заходів щодо охорони спадкового майна;

3) видають свідоцтва про право на спадщину;

4) видають свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя (колишнього подружжя) на підставі спільної заяви або в разі смерті одного з подружжя;

5) видають свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів);

6) видають свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися;

7) провадять опис майна фізичної особи, яка визнана безвісно відсутньою або місце перебування якої невідоме;

8) видають дублікати нотаріальних документів, що зберігаються у справах нотаріуса;

9) накладають та знімають заборону щодо відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно), об`єктів незавершеного будівництва та майбутніх об`єктів нерухомості, що підлягають державній реєстрації;

9-1) накладають заборону щодо відчуження грошових сум, що будуть зараховані заявником вимоги, визначеним відповідно до частини четвертої статті 65-2 Закону України "Про акціонерні товариства", на рахунок умовного зберігання (ескроу), відкритий відповідно до зазначеного закону;

10) засвідчують вірність копій (фотокопій) документів і виписок з них;

11) засвідчують справжність підпису на документах;

12) засвідчують вірність перекладу документів з однієї мови на іншу;

13) посвідчують факт, що фізична чи юридична особа є виконавцем заповіту;

14) посвідчують факт, що фізична особа є живою;

15) посвідчують факт перебування фізичної особи в певному місці;

16) посвідчують час пред`явлення документів;

17) передають заяви фізичних та юридичних осіб іншим фізичним та юридичним особам;

18) приймають у депозит грошові суми та цінні папери;

19) вчиняють виконавчі написи;

20) вчиняють протести векселів;

21) вчиняють морські протести;

22) приймають на зберігання документи.

На нотаріусів може бути покладено вчинення інших нотаріальних дій згідно із законом.

Тексти договорів, заповітів, довіреностей, свідоцтв, вимог про нотаріальне посвідчення правочину, вимог про нотаріальне засвідчення справжності підписів учасника під час прийняття ним рішення з питань діяльності відповідної юридичної особи, правочинів про скасування таких вимог, актів про морські протести та протести векселів, перекладів у разі засвідчення нотаріусом вірності перекладу документа з однієї мови на іншу (крім тих примірників, що залишаються у справах нотаріуса), а також заяв, на яких нотаріусом засвідчується справжність підпису, дублікатів нотаріальних документів, рішень про створення юридичних осіб, рішень органів управління юридичних осіб, актів приймання-передачі частки (частини частки) у статутному капіталі, актів про передавання нерухомого майна до та із статутних капіталів юридичних осіб, передавальних актів, розподільчих балансів, а також інших документів, визначених законом, викладаються на спеціальних бланках нотаріальних документів. Зразок, опис, порядок використання, зберігання, обігу та звітності спеціальних бланків нотаріальних документів встановлюються Кабінетом Міністрів України.

В свою чергу, відповідно до п.2 ч.1 ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», який регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав, нотаріус також є державним реєстратором.

Пунктом 9 частини 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що реєстраційна дія - державна реєстрація прав, взяття на облік безхазяйного нерухомого майна, а також інші дії, що здійснюються державним реєстратором у Державному реєстрі прав, крім надання інформації з цього реєстру.

Пунктом 1 частини 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Як вже встановлено судом Мін`юстом та його територіальними органами у межах компетенції скарги саме у сфері державної реєстрації.

При цьому, як вже вказано судом, відповідно до пункту 2 Порядку № 1128 розгляд скарг у сфері державної реєстрації здійснюється Мін`юстом та його територіальними органами у межах компетенції, визначеної законом.

Відповідно до пункту 9 Порядку № 1128, під час розгляду скарги у сфері державної реєстрації Мін`юст чи відповідний територіальний орган встановлює наявність обставин, якими обґрунтовано скаргу, та інших обставин, які мають значення для її об`єктивного розгляду, зокрема шляхом перевірки відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чи Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - реєстри), у разі необхідності витребовує документи (інформацію) і вирішує:

1) чи мало місце рішення, дія або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Мін`юсту;

2) чи було оскаржуване рішення, дія або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Мін`юсту прийнято, вчинено на законних підставах;

3) чи належить задовольнити скаргу у сфері державної реєстрації або відмовити в її задоволенні;

4) чи можливо поновити порушені права або законні інтереси скаржника іншим способом, ніж визначено ним у скарзі у сфері державної реєстрації;

Так, діяльність із вчинення нотаріальних дій і державна реєстрація за своїм правовим значенням є різними видами юридичної діяльності. Дії нотаріуса щодо реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» і не є нотаріальними діями.

Відповідачем не зазначено в порушення яких саме приписів ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» позивач, як державний реєстратор, не прийняв рішення про відмову у державній реєстрації.

В той же час, підставами для прийняття оскаржуваний п.4 та п.5 Наказу Міністерства юстиції України №1189/5 від 31.03.2023 є доводи відповідача про ймовірні порушення відповідачем вимог чинного законодавства при вчиненні позивачем саме нотаріальних дій.

При цьому згідно з ч.1 ст.50 Закону України «Про нотаріат», нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду.

Верховний Суд у постанові від 30.06.2021 у справі № 761/40184/16-ц зазначає, що законодавець передбачає можливість оскарження нотаріальних дій або відмови в їх вчиненні, нотаріальних актів до суду (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»). У такому разі позовні вимоги можуть бути пред`явлені безпосередньо до нотаріуса.

Таким чином, суд вважає, що при розгляді скарги уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Мегабанк» за результатами розгляду якої відповідачем прийнято Наказ Міністерства юстиції України №1189/5 від 31.03.2023, відповідачем не був наділений компетенцією здійснювати перевірку законності вчиненні позивачем нотаріальних дій.

В той же час ні наказ №1189/5 від 31.03.2023, ні висновок Центральної Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 16.03.2023 року, ні відзив на позовну заяву не містить обґрунтованих доводів про порушення позивачем вимог чинного законодавства при вчиненні саме реєстраційних дій.

З урахуванням зазначеного, суд вважає, що наказ, в частині, що є предметом розгляду у даній справі не відповідає принципу обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень.

Загальними вимогами, яким повинен відповідати акт індивідуальної дії, як акт правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість. В разі незазначення в індивідуальному акті підстав його прийняття (фактичних і юридичних), чітких та зрозумілих мотивів його прийняття такий акт не може вважатися правомірним.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про протиправність пунктів 4 та 5 Наказу Міністерства юстиції України №1189/5 від 31.03.2023, а отже про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_2 .

В той же час, щодо покликань позивача на Рішенням Конституційного Суду України від 16.11.2022 №9-р(ІІ)/2022 у справі №3-270/2019(6302/19), суд зазначає таке.

Так, Рішенням Конституційного Суду України від 16.11.2022 №9-р(ІІ)/2022 у справі №3-270/2019(6302/19) за конституційною скаргою приватного акціонерного товариства „Одестеплокомуненерго щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремого припису статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (щодо непорушності права власності), визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), припис пункту 1 частини сьомої статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року № 1952-IV, в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення механізму протидії рейдерству» від 12 травня 2022 року № 2255-ІХ, а саме: «скасування рішення державного реєстратора».

Тобто, Конституційний Суд України дійшов висновку про неконституційність повноважень Мінюсту на скасування рішення державного реєстратора у разі задоволення скарги на рішення, дії або бездіяльність у сфері державної реєстрації прав.

У пункті 2 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 16.11.2022 року №9-р(ІІ)/2022 визначено, що окремий припис пункту 1 частини сьомої статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року № 1952-IV в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення механізму протидії рейдерству» від 12 травня 2022 року № 2255-ІХ, визнаний неконституційним, втрачає чинність через шість місяців з дня ухвалення цього Рішення.

Приписами ст.152 Конституції України передбачено, що Конституційний Суд України може самостійно визначати строк втрати чинності актом (його окремими положеннями).

Відповідно до частини першої статті 97 Закону України «Про Конституційний Суд України» від 13.07.2017 № 2136-VIII Конституційний Суд у рішенні (висновку) може встановити порядок і строки їх виконання, а також зобов`язати відповідні державні органи забезпечити контроль за виконанням рішення, додержанням висновку.

У рішенні Конституційного Суду України від 16.11.2022 року №9-р(ІІ)/2022, хоча воно ухвалено за конституційним поданням ПАТ «Одестеплокомуненерго», не сформульовано юридичної позиції стосовно правових наслідків визнання неконституційним положення пункту 1 частини сьомої статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року № 1952-IV, зокрема для позивача.

Водночас за позицією Конституційного Суду, додаткове визначення у рішеннях, висновках Конституційного Суду України порядку їх виконання не скасовує і не підміняє загальної обов`язковості їх виконання. Незалежно від того, наявні чи відсутні в рішеннях, висновках Конституційного Суду України приписи щодо порядку їх виконання, відповідні закони, інші правові акти або їх окремі положення, визнані за цими рішеннями неконституційними, не підлягають застосуванню як такі, що втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність (абзац шостий пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 14.12.2000 № 15-рп/2000).

Враховуючи викладене, суд зазначає, що рішення Конституційного Суду України від 16.11.2022 №9-р(ІІ)/2022 не має ретроактивної дії та змінює законодавче регулювання лише для правовідносин, що матимуть місце з дати ухвалення рішення.

Приймаючи до уваги, що пунктом 2 резолютивної частини вказаного рішення Конституційного Суду України визначено, що положення підпункту 16.11.2022 №9-р(ІІ)/2022 визначено, що окремий припис пункту 1 частини сьомої статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року № 1952-IV в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення механізму протидії рейдерству» від 12 травня 2022 року № 2255-ІХ, визнаний неконституційним, втрачає чинність через шість місяців з дня ухвалення цього Рішення, то дія цього підпункту втратить чинність 16.05.2023. Однак спірні у даній справі правовідносини між сторонами виникли раніше до зазначеної дати.

Таким чином, рішення Конституційного Суду України від 16.11.2022 №9-р(ІІ)/2022 у справі №3-270/2019(6302/19) на спірні правовідносини не може вплинути, оскільки правовідносини у цій справі виникли до прийняття такого рішення, а останнє не містить положень, які б поширювали його дію на правовідносини, що виникли до набрання ним чинності.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові по справі 822/55/17 від 20 лютого 2023 року.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Необхідно зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем за подання даного адміністративного позову сплачений судовий збір в розмірі 1073,60 грн, що підтверджується квитанцією від 04.04.2023 року (т.1 а.с.49).

Враховуючи, що адміністративний позов підлягає задоволенню, з Міністерства юстиції України за рахунок бюджетних асигнувань на користь приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Журавель Миколи Володимировича необхідно стягнути 1073,60 грн.

Керуючись ст.ст.2, 6, 7, 8, 9, 10, 77, 90, 139, 205, 242-246, 250, 251, 255, 262, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Журавель Миколи Володимировича до Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: державне підприємство «Національні інформаційні системи» Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати пункти 4 та 5 Наказу Міністерства юстиції України №1189/5 від 31.03.2023.

Стягнути на користь приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Журавель Миколи Володимировича з Міністерства юстиції України за рахунок бюджетних асигнувань судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1073,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його підписання.

Учасники справи:

Позивач Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Журавель Микола Володимирович ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 );

Відповідач Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Городецького, 13, ).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Державне підприємство «Національні інформаційні системи» Міністерства юстиції України (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 4, )

Суддя Олена СКУПІНСЬКА