Справа № 160/19694/21
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2023-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

13 червня 2023 року м. Дніпросправа № 160/19694/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Суховарова А.В., Ясенової Т.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 березня 2023 року (суддя Парненко В.С.) в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 у жовтні 2021 року звернулася до суду з позовом, в якому просила:

- визнати протиправними рішення, дії та бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, які викладені, зазначені та випливають з листа № 28933-21660/Б-01/8-0400/21 від 25.08.2021 за підписом заступника начальника відділу розгляду звернень ОСОБА_2 про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання згідно з рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.01.2021 по справі № 160/15298/20 в розмірі 54% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді з врахуванням стажу роботи на посаді судді 22 роки 5 місяців 01 день, згідно з довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації в Дніпропетровській області № Б-с-1531 від 13.10.2020 з врахуванням виплачених сум, у відповідь на звернення ОСОБА_1 від 15 липня 2021 року про відновлення її прав на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з 24 років 09 місяців 28 днів стажу роботи на посаді судді, який надає право на щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 88% суддівської винагороди судді, який працює па відповідній посаді, здійснивши перерахунок на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації в Дніпропетровській області № Б-с-1531 від 13.10.2020 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 19 лютого 2020 року з урахуванням вже фактично виплачених сум;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 96 від 22.04.2021 про перерахунок ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в частині призначення з 19 лютого 2020 року щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 54% суддівської винагороди, виходячи з тривалості стажу роботи на посаді судді у 22 роки 05 місяців 01 день;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та виплатити ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, виходячи з 24 років 09 місяців 28 днів стажу роботи на посаді судді, який надає право на щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 88% суддівської винагороди судді, який працює па відповідній посаді, здійснивши перерахунок на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації в Дніпропетровській області № Б-с-1531 від 13.10.2020 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 19 лютого 2020 року з урахуванням вже фактично виплачених сум.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2021 року позовну заяву задоволено частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в частині зменшення стажу судді ОСОБА_1 , що дає позивачу право на призначення (перерахунок) щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 96 від 22.04.2021 про перерахунок ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в частині призначення з 19 лютого 2020 року щомісячного довічного грошового утримання, виходячи з тривалості стажу роботи на посаді судді у 22 роки 05 місяців 01 день. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести перерахунок щомісячного грошового утримання ОСОБА_1 , як судді у відставці, з урахуванням правової позиції, викладеної судом у цьому рішенні, на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації в Дніпропетровській області № Б-с-1531 від 13.10.2020 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 19 лютого 2020 року з урахуванням вже фактично виплачених сум. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. В порядку розподілу судових витрат стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області судові витрати з оплати судового збору у сумі 454 грн. 00 коп.

Вказане рішення набрало законної сили 03 жовтня 2022 року.

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду першої інстанції з заявою про встановлення судового контролю за рішенням суду по справі № 160/19694/21.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 березня 2023 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю в адміністративній справі № 160/19694/21 відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким заяву задовольнити.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, а не його обов`язком. Судом оглянуто надані документи до заяви про встановлення судового контролю та не встановлено, що позивач звертався до органів Державної виконавчої служби із заявою та виконавчим листом про примусове виконання судового рішення. На думку суду, встановлення судового контролю за виконанням рішення суду є можливим та доцільним щодо того боржника, який є стороною виконавчого провадження, та після того, як вжиті органом Державної виконавчої служби заходи не призвели до виконання судового рішення. Судом не встановлено, що загальний порядок виконання судового рішення, в тому числі і в примусовому порядку, не дав очікуваного результату, або що відповідач створює перешкоди для виконання рішення в примусовому порядку. Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення вимоги про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення по справі та зобов`язання відповідача подати суду звіт про виконання судового рішення у встановлений судом строк у цій справі, оскільки позивачем не використано всі передбачені законодавством можливості для належного та повного виконання рішення суду.

Надаючи оцінку висновкам суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до положень частини 1 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно з частиною 2 тієї ж статті за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що Кодексом адміністративного судочинства України визначено право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду. Для застосування наведеного процесуального заходу мають бути наявні відповідні правові умови.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно з судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Колегією суддів апеляційної інстанції встановлено, що приймаючи оскаржуване рішення, судом першої інстанції не було розглянуто по суті заяву ОСОБА_1 та не встановлено на якій стадії виконання знаходиться рішення по справі № 160/19694/21.

Висновки суду першої інстанції щодо доцільності застосування заходів судового контролю щодо сторони, яка є стороною виконавчого провадження, не ґрунтуються на нормах законодавства, адже Кодексом адміністративного судочинства України таких умов не встановлено.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню із направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду по суті заявлених вимог.

Керуючись ст.ст. 243, 320, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 березня 2023 року в адміністративній справі № 160/19694/21 скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду по суті порушених ОСОБА_1 вимог в заяві від 24 березня 2023 року.

Постанова набирає законної сили з 13 червня 2023 року та оскарженню не підлягає відповідно до приписів статті 328 КАС України.

Повна постанова складена 13 червня 2023 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя А.В. Суховаров

суддя Т.І. Ясенова