Справа № 454/872/23
Суддя: Веремчук О. А.
Дата ухвалення: 2023-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 454/872/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2023 року Сокальський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Веремчук О. А.

за участю секретаря: Баран О.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Сокаля адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ГУНП у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезппечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі-,

в с т а н о в и в:

в суд надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ГУНП у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезппечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі з наступних підстав : Постановою серії ЕАС №6596781 по справі про адміністративне правопорушення від 25.02.2023 року винесеною інспектором Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області молодшим лейтенантом поліції Куценяк Юрієм В`ячеславовичем на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП.

Згідно постанови, ОСОБА_1 , 25.02.2023 року о 15.45 год. в м.Червоноград на вул. Святого Володимира 8а, під час руху транспортним засобом користувався засобом зв`язку, чим порушив п.2.9.д. ПДР користування під час руху ТЗ засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемовини без допомоги рук.

Вважає, що постанова серії ЕАС №6596781 від 25.02.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є незаконною і необґрунтованою та підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

25.02.2023 року о 15.45 год. ОСОБА_1 дійсно проїжджав на автомобілі «VOLKSWAGEN GOLF д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Святого Володимира в м. Червоноград, де його безпідставно зупинили працівники поліції. Щоб приховати безпідставність зупинки автомобіля, працівник поліції звинуватив ОСОБА_1 у розмові по телефону під час руху. ОСОБА_1 заперечив вказаний факт і пояснив, що по телефону не розмовляв, однак молодший лейтенант поліції Куценяк Ю.Я., без фактичного проведення розгляду справи та без доказів вини, всупереч вимог закону, виніс відносно ОСОБА_1 оскаржувану постанову.

Вважає, що вказану постанову винесено з порушенням вимог чинного законодавства, яка є незаконною та підлягає скасуванню. Оскільки, відомості, викладені у постанові не відповідають дійсності та не підтверджені доказами, при винесенні цієї постанови про накладення адміністративного стягнення, ОСОБА_1 не роз`яснено права, передбачені ст. 268 КУпАП України, не забезпечено право на захист, а складення оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення проводилось без фактичного розгляду справи в один і той же день та однією особою, тому носить формальний характер розгляду справи, адже поліцейським не досліджено докази по справі, не встановлено та не опитано свідків. Не долучено матеріалів фото чи відеозапису, тощо.

Згідно статті 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи;

2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду;

4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали;

5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до статті 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Однак, в порушення статті 277-2 КУпАП, позивач не отримував жодного повідомлення про дату та час розгляду адміністративної справи, у зв`язку з чим був позбавлений можливості участі у справі надати особисті пояснення, докази на захист своєї позиції.

Згідно статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, речовими доказами та ін.»

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Згідно зі статтею 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно роз`яснень п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно положень ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Фактичні дані, які містяться в постанові про адміністративне правопорушення не дають можливості встановити наявність порушення ОСОБА_1 вимог Правил дорожнього руху і, відповідно, наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП.

За вищевикладених обставин, позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, а тому слід прийти до висновку, що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки сам по собі опис адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26.04.2018 року по справі № 338/1/17 та від 29.04.2020 року по справі № 161/5372/17.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

При цьому необхідно врахувати і практику Європейського суду з прав людини, зокрема позицію суду у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013, заява №36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin V. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «...суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)».

Обов`язок доказування правомірності складання постанови про адміністративне правопорушення, наявності в діях особи складу правопорушення покладено законом на відповідача.

Таким чином, при винесенні оскаржуваної постанови інспектором Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області молодшим лейтенантом поліції Куценяк Юрієм В`ячеславовичем, порушено права ОСОБА_1 , як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, наслідком чого стало прийняття надуманої та незаконної постанови серії ЕАС №6596781 від 25.02.2023 року.

Верховний суд в постанові від 08.07.2020 року по справі № 463/1352/16 зазначив, що в силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим.

У наведених положення Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовими особами) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо особі буде надано достатній проміжок часу для підготовки до розгляду справи, пошуку адвоката, ознайомлення з матеріалами справи, тощо.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними статтею 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також статтею 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зібрані інспектором Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області молодшим лейтенантом поліції Куценяк Юрієм В`ячеславовичем матеріали не містять об`єктивних та фактичних даних, які б підтверджували, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

На підставі викладеного та виходячи з положень статті 62 Конституції України про тлумачення усіх сумнівів щодо доведеності вини особи на її користь, провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

У відповідності із статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах та в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вище наведене слід прийти до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП не знайшла свого підтвердження належними та достатніми доказами, тому вважаю за необхідне постанову у справі про адміністративне правопорушення скасувати, а провадження у справі закрити.

Згідно пункту 6 статті 160 КАС України повідомляю, що заходи досудового врегулювання спору не проводились.

Відповідно до пункту 7 статті 160 КАС України повідомляю, що відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви не проводились.

Відповідно до пункту 8 статті 160 КАС України повідомляю, що подані разом із позовною заявою копії документів знаходяться в мене та в Управління державного агентства меліорації та рибного господарства у Львівській області.

На виконання пункту 11 статті 160 КАС України повідомляю, що мною не подано іншого позову до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Крім того, як мною зазначалося вище, жодного правопорушення мною вчинено не було, відомості викладені в постанові є надуманими та не підтверджені належними та достатніми доказами.

Позивач та представник позивача Спічак М. в судове засідання не прибули , однак подали заяву про слухання справи у їх відсутності, позов підтримують та просять задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не прибув , хоча був належним чином попереджений про час та місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав:

Відповідно до ст..69 КАС України вбачається, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані , на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч.4 ст. 70 КАС України обставини , які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків , коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність дій чи бездіяльності суб"єкта владних повноважень обов"язок щодо доказування правомірності свого рішення , дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що оскаржувану постанову винесено з порушенням вимог чинного законодавства, яка є незаконною та підлягає скасуванню. Оскільки, при винесенні відносно позивача постанови про накладення адміністративного стягнення йому не роз`яснено права, передбачені ст. 268 КУпАП України, а складення протоколу та оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення в один і той же день та однією особою носить формальний характер розгляду справи, адже інспектором не досліджено докази по справі, не встановлено та не опитано свідків, натомість в протоколі в графі свідки вписано посадових осіб «Львівського природоохоронного патруля», які є заінтересованими особами, Не вилучено вудок, які могли б бути речовими доказами, не долучено матеріалів фото чи відеозапису, не проведено технічні виміри, тощо.

На підставі вищенаведеного суд приходить до висновку, що слід скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серії ЕАС №6596781, винесену інспектором Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області молодшим лейтенантом поліції Куценяк Юрієм В`ячеславовичем 25.02.2023 року відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, а провадження по справі про адміністративне правопорушення по відношенні до ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП закрити.

Керуючись ст.ст. 12, 241-246, 268-272, 286, 293 КАС України, суд -

в и р і ш и в:

позов задоволити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серії ЕАС №6596781, винесену інспектором Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області молодшим лейтенантом поліції Куценяк Юрієм В`ячеславовичем 25.02.2023 року відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, а провадження по справі про адміністративне правопорушення по відношенні до ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП - закрити.

Стягнути з ГУНП у Львівській області на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 536,80 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий: О. А. Веремчук