Справа № 947/11097/23
Суддя: Коваленко О. Б.
Дата ухвалення: 2023-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-а/947/83/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.06.2023 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді - Коваленко О.Б.,

За участю секретаря Остапчук О.Є, Маценко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін (м. Одеса), про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Одеси з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін ( АДРЕСА_1 ),в якому просить суд скасувати постанову ПдРУ № 035190 від 28.03.2023 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 202 КУпАП. Закрити щодо ОСОБА_1 провадження по справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП через відсутність в діях складу правопорушення, передбаченого ст. 202 КУпАП.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що постановою ПдРУ №035190 від 28.03.2023 р. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 202 КУпАП.

28 березня 2023 року о 13 годині 10 хвилин прикордонним нарядом НОМЕР_2 прикордонного загону, в районі причалу №47 Одеської філії ДП «Адміністрація морських портів України», було виявлено громадянина України ОСОБА_1 , який знаходився на території пункту пропуску «Одеський морський торговельний порт» без перепустки на право перебування в пункті пропуску, чим останнім було допущено порушення п. 3.5 Наказу Одеського прикордонного загону №98 Про затвердження порядку перебування і пересування всіх осіб і транспортних засобів в ППр через ДК України для міжнародного морського сполучення «ОМТП».

Позивач зазначив, що 28.03.2023 він знаходився на своєму робочому місці на території Одеської філії АМПУ. Близько 12 год. 00 хв. цього ж дня, в районі причалу № 44 до нього під`їхав легковий автомобіль «Рено Кенго» сріблястого кольору з якого вийшло два військовослужбовці у форменому одязі Державної прикордонної служби та проти його волі помістили до зазначеного авто та доставали до адміністративної будівлі Одеської філії АМПУ. По прибуттю, на першому поверсі адміністративної будівлі його очікувало 5 службових осіб Головного оперативно- розшукового відділу НОМЕР_2 прикордонного загону ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ). Після цього, без жодних пояснень та законних підстав, провели особистий обшук позивача під час якого останніми було у вилучено його особистий мобільний телефон, посвідчення державного службовця № 0226, посвідчення інспектора контролю державою порту, перепустки на територію Одеського морського торговельного порту «15478-Т», 50880-Ф» та листи, якими пролонговано дію перепусток.

По закінченню незаконного особистого обшуку службовими особами Головного оперативно-розшукового відділу НОМЕР_2 прикордонного загону без дозволу позивача оглянуто мобільний телефон та вилучені документи. Після цього повернули речі. Однак, зазначеними вище службовими особами все ж таки без будь-яких підтверджуючих документів були вилучені перепустки на територію Одеського морського торговельного порту «15478-Т», «50880-Ф» та посвідчення державного службовця № 0226, а на прохання позивача повернути зазначені документи було відмовлено.

Викладені дії посадових осіб Головного оперативно-розшукового відділу НОМЕР_2 прикордонного загону на теперішній час є предметом кримінального провадження №0000164 від 31.03.2023, в рамках якого Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві здійснюється досудове розслідування за фактом можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України.

Зокрема, згідно Витягу з ЄРДР в рамках наведеного кримінального провадження встановлено, що до Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального правління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві надійшла заява головного державного інспектора в Одеському порту Департаменту контролю суден Адміністрації судноплавства Пічкура В.В. про те, що 28.03.2023 військовослужбовці НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України перевищили свої службові повноваження, безпідставно провели його особистий обшук та вилучили власні речі, у тому числі перепустки на територію Одеського морського торговельного порту «15478-Т», «50880-Ф» та посвідчення державного службовця №0226, чим перешкоджають останньому виконувати свої функціональна обов`язки у сфері контролю безпеки суден».

Згідно оскаржуваної постанови, своїми діями громадянин ОСОБА_1 порушив режим в ППр, тобто вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 202 КУпАП.

Позивач з вищевказаною постановою в повній мірі не погоджуюся та вважаю її незаконною та необгрунтованою.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Коваленко О.Б.

Позивач у судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просив справу слухати у його відсутність, позов просив задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні просив позовну заяву залишити без задоволення.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Постановою ПдРУ №035190 від 28.03.2023 р. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 202 КУпАП.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим (ч. 1 ст. 287 КУпАП).

Постанова іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом (п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП).

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови (ст. 289 КУпАП).

Підставою для притягнення будь-якої особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення, який в свою чергу складається з чотирьох обов`язкових елементів: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона.

Згідно диспозиції ст. 202 КУпАП, об`єктивна сторона складу такого адміністративного правопорушення полягає у: «порушенні прикордонного режиму, режиму в пунктах пропуску через державний кордон України або режимних правил у контрольних пунктах в`їзду - виїзду -».

За фактичними обставини даної справи про адміністративне правопорушення, позивачу інкриміновано перебування на території пункту пропуску «Одеський морський торговельний порт» без перепустки на право перебування в пункті пропуску.

Разом з тим, вказані доводи не відповідають дійсності та спростовуються:

1.Листом начальника управління (служби) капітана Одеського морського порту - капітана порту Департаменту з питань роботи служб капітанів морських портів від 01.12.2022, погодженим начальником НОМЕР_2 прикордонного загону від 13.12.2022, згідно якого мені надано дозвіл на оформлення перепустки для відвідування іноземних суден, пришвартованих біля причалів адміністрації Одеського морського порту на 2023 рік на безоплатній основі;

2.Погодженим листом начальника управління (служби) капітана Одеського морського порту - капітана порту Департаменту з питань роботи служб капітанів морських портів від 01.12.2022, згідно якого позивачу продовжено термін дії постійних перепусток з правом проїзду на територію адміністрації Одеського морського порту, через КПП №10 та на територію стоянки Морвокзалу (пасажирський термінал) на безоплатній основі на 2023 рік;

3.Погодженим листом начальника управління (служби) капітана Одеського морського порту - капітана порту Департаменту з питань роботи служб капітанів морських портів від 01.12.2022, згідно якого позивачу продовжено термін дії постійних перепусток з правом проходу на територію адміністрації Одеського морського порту та проходу через КПП «Нафтогавань» на 2023 рік.

Крім того, в розрізі відсутності в діях об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 202 КУпАП, слід зазначити, що згідно ст. 1 Положення про Державну службу морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 212 від 06.03.2022 Державна служба морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України (Адміністрація судноплавства) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем`єр-міністра з відновлення України - Міністра розвитку громад, територій та інфраструктури і який реалізує державну політику у сферах морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства.

Відповідно до ст. 163 Закону України «Про транспорт», центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері морського транспорту:

здійснює державний нагляд за додержанням вимог законодавства і міжнародних договорів України у сфері морського транспорту, торговельного мореплавства у морських портах і терміналах, територіальному морі, внутрішніх морських водах, на українських суднах і в судноплавних компаніях - судновласниках;

здійснює державний нагляд за виконанням на українських суднах і в судноплавних компаніях незалежно від форми власності вимог законодавства та міжнародних договорів України з безпеки судноплавства та запобігання забрудненню навколишнього природного середовища (контроль держави прапора):

здійснює державний нагляд за відповідністю іноземних суден незалежно від прапора, що заходять у морські порти України, вимогам з безпеки судноплавства та запобігання забрудненню навколишнього природного середовища із суден, що встановлені міжнародними договорами України (контроль держави порту):

здійснює перевірки суден незалежно від прапора, перевірку суднових документів і кваліфікаційних документів членів екіпажу, дотримання на суднах вимог, встановлених законодавством і міжнародними договорами України.

З метою виконання вищевказаних функцій згідно ч.1 абзацу 5 ст. 161 Закону України «Про транспорт»: Посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері безпеки на наземному транспорті, і центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері безпеки на морському та внутрішньому водному транспорті, мають право: безперешкодного доступу до всіх транспортних засобів і об`єктів суб`єктів господарювання, юридичних і фізичних осіб (на автомобільному транспорті - також фізичних осіб - суб`єктів господарювання) з метою перевірки додержання вимог законодавства та міжнародних договорів України з питань безпеки на транспорті.

Позивача ОСОБА_1 відповідно до наказу голови Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України призначено на посаду головного спеціаліста головного державного інспектора в Одеському порту Департаменту контролю суден Адміністрації судноплавства. Відповідно до посадових обов`язків, місцем здійснення посадових обов`язків визначено територію Одеської філії АМПУ.

Наведені обставини у своїй сукупності підтверджують, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 202 КУпАП, що свідчить про незаконність, необґрунтованість та безпідставність оскаржуваної постанови.

Обов`язковим елементом складу адміністративного правопорушення є суб`єктивна сторона, яка з огляду на диспозицію ст. 202 КУпАП і водиться до умисних дій щодо порушення прикордонного режиму, режиму в пунктах пропуску через державний кордон України або режимних правил у контрольних пунктах В ЇЗДУ - ВИЇЗДУ -.

За фактичними обставинами даної адміністративної справи, було документально підтверджено обставини того, що позивач мав дозвіл перебувати на території пункту пропуску «Одеський морський торговельний порт» не лише з огляду на відповідні законодавчі положення (ст. 163, ч.1 абзацу 5 ст. 16-1 ЗУ «Про транспорт»), але й з огляду на отримання позивачем відповідних перепусток «15478-Т», «50880-Ф», дія яких була пролонгована.

Згідно ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачена Конституцією та законами України.

У справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 КУпАП Конституційний суд України в своєму рішенні від 26 травня 2015 року №5-рп/2015 значив, що провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачає низку визначених у законі послідовних дій відповідного органу (посадової особи). За загальним правилом фіксація адміністративного правопорушення починається зі складення - повноваженою посадовою особою протоколу про його вчинення. Крім того, суд зазначив у наведеному Рішенні, що КУпАП визначає систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності (п. 2.2 Рішення).

Також Суд у наведеному Рішенні аналізує можливість притягнення особи до відповідальності у скороченому провадженні. При цьому Суд вказує, що скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення передбачає, зокрема фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного адміністративно на порушника безпосередньо на місці його вчинення. Тобто, позиція Суду полягає у тому, що навіть у випадку, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, стадія фіксації адміністративного правопорушення та формування матеріалів справи є обов`язковою і має передувати такому розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення надається протокол уповноваженими на те посадовою особою.

Згідно ч. 1 ст. 258 КУпАП, протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених у частині третій статті 238), частиною третьою статті 109, статтею 110, частинами першою, другою і третьою статті 114, статтею 115, частинами першою, другою статті 116-1, частинами першою, другою і третьою статті 1163, статтями 119, 134, 135, частинами першою, другою, третьою і п`ятою статті 185 ,статтею 197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), статтею 198 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), а також статтями 202-2031,2042,2044 (у випадках виявлення цих правопорушень у пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України чи контрольних пунктах в`їзду-виїзду) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

Відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 1853 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, та правопорушень, передбачених статтею 1322 цього Кодексу, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

В оскаржуваній постанові зазначено, що свою провину позивач визнає, допущене адміністративне правопорушення не оспорює, йому доведено до відома зміст постанови. Позивач стверджує, що дізнався про постанову у відповідь на свій запит, підпис, який проставлений у оскаржуваній постанові, він не здійснювався, а відтак здійснений невідомою особою.

З урахуванням наведених обставин у своїй сукупності, посадовою особою, яка виносила оскаржувану постанову, не було дотримано встановленої КУпАП процедури відносно першочергового складання протоколу про адміністративне правопорушення, а також без збирання доказів, якими б підтверджувалася вина у інкримінованих позивачу діях.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Так, з вищевказаних норм вбачається обов`язок суб`єкта владних повноважень надати докази правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, якщо він заперечує проти адміністративного позову належними доказами, зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1.ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З представленого до суду доказів відповідача не вбачається факт скоєння позивачем правопорушення, передбаченого 202 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 72, 77, 242, 244, 245, 250, 293, 295 КАС України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін ( АДРЕСА_1 ), про скасування постанови про адміністративне правопорушення, - задовольнити.

Скасувати постанову ПдРУ № 035190 від 28.03.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 202 КУпАП.

Закрити щодо ОСОБА_1 провадження по справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП через відсутність в діях складу правопорушення, передбаченого ст. 202 КУпАП.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дати складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення суду буде виготовлений у строк до 17.06.2023 року включно.

Суддя Коваленко О. Б.