Справа № 160/12358/22
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2023-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 червня 2023 року м.Дніпросправа № 160/12358/22

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Баранник Н.П.,

суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 січня 2023 року у справі №160/12358/22 (суддя Букіна Л.Є., справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження, в письмовому провадженні) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 » про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії, визнання протиправними розпоряджень, наказів, скасування наказів, стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 Регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (далі відповідач), в якому просила:

1) визнати неправомірною бездіяльністю - створення у в/ч НОМЕР_1 не видання наказу про надання ст.сол. ОСОБА_1 відпустки на час лікування наслідків травм, отриманої 13.05.2022 року при виконанні обов`язків військової служби, не проведення службового розслідування по факту отримання травми зі складанням довідки про обставини її отримання;

2) зобов`язати в/ч НОМЕР_1 скласти і видати ст.сол. ОСОБА_1 довідку про обставини отримання 13.05.2022 року травми при виконанні обов`язків військової служби;

3) визнати протиправними діями в/ч НОМЕР_1 виготовлення Бойового розпорядження №128 від 27.04.2022 шляхом його друкування, проставлення відбитку гербової печатки військової частини, підпису ОСОБА_2 на написі командир в/ч НОМЕР_1 , та вручення начальником ФЕС в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_3 ст.сол. ОСОБА_1 як законного розпорядження командира в/ч НОМЕР_1 з метою її переміщення в зону проведення бойових дій в район смт. Просяне Дніпропетровської області;

4) встановити відсутність у майора ОСОБА_4 повноважень командира в/ч НОМЕР_1 на винесення Бойового розпорядження № 128 від 27.04.2022, його підпис, проставлення гербової печатки та передачу начальнику ФЕС в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_3 для вручення ст.сол. ОСОБА_1 з метою її переміщення в зону проведення бойових дій;

5) визнати протиправним Бойове розпорядження № 128 від 27.04.2022 з відбитком гербової печатки в/ч НОМЕР_1 , підписом ІНФОРМАЦІЯ_2 на написі командир в/ч НОМЕР_1 ;

6) визнати протиправними діями переміщення бухгалтера ФЕС ст.сол. ОСОБА_1 в розташування бойових позицій без штатної зброї та військової форми, і утримання її в цьому місці до 02.05.2022 року на підставі завідомо неправдивого документа Бойове розпорядження №128 від 27.04.2022;

7) визнати відсутність у начальника ФЕС в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_3 повноважень на винесення наказів від 20.05.2022 року, 27.06.2022 року, від 28.06.2022 року, 30.06.2022 року, 01.07.2022 року, 06.07.2022 року про переміщення ст.сол. ОСОБА_1 в зону ведення бойових дій в с. Шевченко;

8) визнати протиправними накази від 20.05.2022 року, 27.06.2022 року, від 28.06.2022 року, 30.06.2022 року, 01.07.2022 року, 06.07.2022 року начальника ФЕС в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_3 про переміщення ст.сол. ОСОБА_1 в зону ведення бойових дій в с. Шевченко;

9) визнати протиправним розпорядження від 16.06.2022 року та від 16.07.2022 року без відбитку гербової печатки в/ч НОМЕР_1 з підписом ІНФОРМАЦІЯ_2 на написі командир в/ч НОМЕР_1 про переміщення ст.сол. ОСОБА_1 в зону ведення бойових дій в с. Шевченко;

10) визнати протиправним та скасувати наказ №212/1 від 30.05.2022 року командира в/ч НОМЕР_1 про накладення на ст.сол. ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення за невиконання наказу від 20.05.22 року начальника ФЕС в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_3 ;

11) визнати протиправними та скасувати накази командира в/ч НОМЕР_1 про накладення на ст.сол. ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення за невиконання наказів від 27.06.2022 року, від 28.06.2022 року, 30.06.2022 року, 01.07.2022 року, 06.07.2022 року за підписом начальника ФЕС в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_3 та розпорядження від 16.06.2022 року та від 16.07.2022 року за підписом командира в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_4 ;

12) визнати протиправними та скасувати накази командира в/ч НОМЕР_1 про невиплату ст.сол. ОСОБА_1 визначених сум грошового забезпечення та додаткової грошової винагороди 30 тисяч грн. за травень, червень, липень 2022 року;

13) зобов`язати в/ч НОМЕР_1 виплатити ст.сол. ОСОБА_1 визначені суми грошового забезпечення та додаткової грошової винагороди 30 тисяч грн. за травень, червень, липень 2022 року;

14) визнати незаконними діями відповідача винесення 03.08.2022 року заборони доступу до служби ст.сол. ОСОБА_1 у місці автоматизованої обробки інформації ФЕС у м. Дніпрі на підставі рапорту начальника ФЕС в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_3 про самовільне залишення нею військової частини;

15) поновити ст.сол. ОСОБА_1 на посаді бухгалтера ФЕС в/ч НОМЕР_1 із проходженням служби у місці автоматизованої обробки інформації ФЕС у м. Дніпрі;

16) зобов`язати в/ч НОМЕР_1 виплатити ст.сол. ОСОБА_1 суми грошового забезпечення та додаткової грошової винагороди 30 тис грн. за час вимушеного прогулу;

17) стягнути з в/ч НОМЕР_1 за рахунок бюджетних призначень на утримання на користь старшого солдата ОСОБА_5 70 тисяч грн. відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 січня 2023 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 було відмовлено у повному обсязі.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подала апеляційну скаргу. В скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неналежну оцінку судом доказів у справі, неповне з`ясування обставин справи, скаржник просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення адміністративного позову у повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд безпідставно не врахував та відхилив доводи позивача щодо відсутності у провідного інженера групи контролю якості НОМЕР_2 військового представництва Міністерства оборони України майора ОСОБА_4 повноважень командира військової частини НОМЕР_1 з 17.04.22 по 04.06.22. Наполягає, що витяг з наказу№27 від 17.04.2022року про призначення майора ОСОБА_4 на посаду тимчасово виконуючого обов`язки військової частини НОМЕР_1 командира, який врахував суд як належний доказ у справі, був створений не 17.04.2022року, крім того, не був зареєстрований в Книзі обліку наказів та директив військової частини.

Незаконність всіх оскаржених дій, рішень, бездіяльності, бойових розпоряджень позивачем пов`язуються саме з відсутністю у майора ОСОБА_4 офіційних повноважень командира в/ч НОМЕР_1 .

Також у скарзі позивач зазначає, що судом першої інстанції не вірно застосовані норми Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України 27.10.2021р №332. Сам відповідач не заперечував, що нещасний випадок з позивачем стався під час виконання нею обов`язків військової служби.

Не погоджується позивач і з висновками суду першої інстанції щодо дотримання відповідачем процедури призначення та проведення службового розслідування та правомірності застосування до неї спірними наказами дисциплінарних стягнень. Зазначає, що під час таких розслідувань у неї навіть не відбиралися письмові пояснення.

Наведені позивачем незаконні дії та рішення командування військової частини НОМЕР_1 призвели до значних страждань та негативних емоцій, що визначено нею як підстава для відшкодування відповідачем на її користь моральної шкоди. Вважає, що суд безпідставно не задовольнив її вимоги.

На адресу суду надійшов письмовий відзив відповідача на апеляційну скаргу позивача. У відзиві відповідач стверджує про безпідставність доводів апеляційної скарги, спотворення позивачем обставин, що передували виникненню спірних відносин. Наполягає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв законне рішення, і підстави для його скасування відсутні. Просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги позивача, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

28.04.2023р на адресу суду надійшло клопотання позивача про зупинення провадження у справі №160/12358/22 до остаточного вирішення справи №160/18134/22. У клопотанні позивач зазначає, що спір у справі №160/18134/22 стосується визнання неправомірним наказу №27 від 17.04.2022р «Про призначення майора ОСОБА_4 тимчасово виконуючим обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 » та визнання протиправними дій по виготовленню витягу з даного наказу. Вважає неможливим об`єктивний розгляд даної справи до вирішення спору по суті у справі №160/18134/22.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 236 КАС України, суд зупиняє провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

З урахуванням предмету позову у даній справі, колегія суддів не вбачає підстав для зупинення провадження за п.3 ч.1 ст. 236 КАС України, зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду у даній справі. Клопотання позивача про зупинення провадження у справі задоволенню не підлягає.

07.06.2023р. позивач подав суду клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів (витяги з наказів та книги обліку наказів і директив, пояснення у іншій адміністративній справі №160/18134/22) та залучення до участі у справі в якості третіх осіб на стороні відповідача: Військову частину НОМЕР_3 та військове представництво №227 Міністерства оборони України.

Колегія суддів ухвалила частково задовольнити клопотання позивача, долучити до справи надані позивачем докази, оцінка яких буде надаватися судом при вирішенні справи. В частині клопотання про залучення до участі у справі в якості третіх осіб на стороні відповідача: Військову частину НОМЕР_3 та військове представництво Міністерства оборони України №227, колегія суддів відмовляє, оскільки позивач не обґрунтував належним чином у клопотанні, як рішення, що оскаржується позивачем, може вплинути на права, інтереси або обов`язки осіб, зазначених у клопотанні, до того ж таке клопотання перед судом першої інстанції позивач не заявляв.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст.311 КАС України.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що військова частина НОМЕР_1 , яка визначена відповідачем у справі, є 232 Окремим батальйоном територіальної оборони, підпорядкованим 128 Окремій бригаді територіальної оборони Регіонального управління Сил територіальної оборони " ІНФОРМАЦІЯ_1 " військової частині НОМЕР_3 .

Відповідно до наказу командира в/ч НОМЕР_3 від 17.04.2022 року № 27 майора ОСОБА_4 призначено тимчасово виконуючим обов`язки командира в/ч НОМЕР_1 (а.с. 62).

Тим же наказом старшого лейтенанта ОСОБА_6 повернуто до виконання обов`язків заступника командира в/ч НОМЕР_1 .

Відповідно до наказу Командира в/ч НОМЕР_3 від 04.06.2022 року №30, майора ОСОБА_4 , призначеного наказом Головнокомандувача Збройних Сил України від 29.05.2022 року № 666 на посаду командира в/ч НОМЕР_1 вважати таким, що з 04.06.2022 року справи і посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків (а.с.75).

Наказом ТВО командира в/ч НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_6 від 06.04.2022 року № 64 зараховано в списки частини та призначено до НОМЕР_4 Окремого батальйону територіальної оборони НОМЕР_5 Окремої бригади територіальної оборони Регіонального управління Сил територіальної оборони " ІНФОРМАЦІЯ_1 " старшого солдата ОСОБА_1 зараховано на посаду бухгалтера фінансово-економічної служби НОМЕР_4 Окремого батальйону територіальної оборони НОМЕР_5 Окремої бригади територіальної оборони Регіонального управління Сил територіальної оборони " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (а.с.34).

Не є спірним, що під час виконання покладених на позивачку обов`язків бухгалтера фінансово-економічної служби остання безпосередньо підпорядковувалась помічнику командира в/ч НОМЕР_1 з фінансово-економічної роботи начальнику служби старшому лейтенанту ОСОБА_3 .

З 12.04.2022 року позивачка була відряджена до Дніпропетровського обласного військового комісаріату на строк до 11.05.2022 року.

Бойовим розпорядженням командира в/ч НОМЕР_1 № 128 від 27.04.2022 за підписом командира в/ч НОМЕР_1 майора ОСОБА_7 наказано направити до в/ч НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 району ст.сол. ОСОБА_1 (а.с.35).

Бойовим розпорядженням командира в/ч НОМЕР_1 № 213 від 02.05.2022 за підписом ТВО командира в/ч НОМЕР_1 капітана ОСОБА_8 , з метою виконання покладених обов`язків позивачку направлено 02.05.2022 року до м. Дніпро (а.с.36).

Відповідно до довідки лікаря 8 міської клінічної лікарні Літнякової І.І., довідки лікаря Центрального військового шпиталю Денисюка М.С. ОСОБА_1 у період 13.05.2022р та 14.05.2022р. рекомендовано звільнення від обов`язків військової служби на 5 календарних днів у зв`язку із травматичним ушкодженням звязкового апарату правого гомілковостопного суглоба (а.с.37,39).

Доказів оформлення ОСОБА_1 лікарняного листа по тимчасовій втраті працездатності суду надано не було. При цьому, матеріали справи містять копію рапорту, адресованого позивачем командиру в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_4 13.05.2022року про надання короткочасної відпустки за станом здоров`я на лікування (а.с.38).

Відповідно до наказу помічника командира батальйону з фінансово-економічної роботи начальника служби л-нта І. Баришок позивачка мала прибути 20.05.2022 року о 07-00 годині ранку за адресою: АДРЕСА_2 з особистими речами (а.с.45).

Згідно бойового розпорядження від 05.06.2022 року в/ч НОМЕР_1 передислоковано в с.Шевченко Донецької області.

Бойовим розпорядженням командира в/ч НОМЕР_1 від 16.06.2022 за підписом командира в/ч НОМЕР_1 майора ОСОБА_7 позивачці наказано до 23.00 19.06.2022 року прибути у штаб в/ч НОМЕР_1 в АДРЕСА_3 (а.с.46).

Наказами помічника командира в/ч НОМЕР_1 з фінансово-економічної роботи начальника служби с. л-нта І.Баришок від 27.06.2022 року, від 28.06.2022 року, 30.06.2022 року, 01.07.2022 року, 06.07.2022 року позивачці наказано прибути з метою виконання службових обов`язків до розташування частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_3 ( а.с.49-51).

Бойовим розпорядженням командира в/ч НОМЕР_1 від 16.07.2022 року № 362 за підписом командира в/ч НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_7 у зв`язку зі службовою необхідністю позивачці наказано до 23.00 18.07.2022 року прибути до розташування частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_3 (а.с.52).

Наказом ТВО командира військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_6 від 22.05.2022 № 143-1 Про призначення службового розслідування, відповідно до рапорту помічника командира в/ч НОМЕР_1 з фінансово-економічної роботи лейтенанта ОСОБА_3 від 21.05.2022 року призначено службове розслідування за фактом самовільного залишення місця дислокації підрозділа бухгалтером ст. сол. ОСОБА_1 (а.с.88).

За результатами службового розслідування комісією підготовлено і надано командиру військової частини НОМЕР_1 акт службового розслідування, в описовій частині якого зазначено про відмову ст. сол. ОСОБА_1 від виконання законних вимог командира (начальника) з приводу прибуття з речами до розташування штабу військової частини НОМЕР_1 (а.с.88зв.ст. -90).

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_9 від 30.05.2022 № 212/1 Про результати службового розслідування, позивачці оголошено сувору догану, а начальнику фінансово-економічної роботи наказано не виплачувати їй грошову винагороду та премію за травень 2022 року (а.с. 93).

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_9 від 27.06.2022 № 209/1 Про призначення службового розслідування, відповідно до рапорту помічника командира в/ч НОМЕР_1 з фінансово-економічної роботи лейтенанта ОСОБА_3 від 27.06.2022 року призначено службове розслідування з метою уточнення причин і умов, що сприяли невиконанню наказу безпосереднього начальника бухгалтером ФЕС ст. сол. ОСОБА_1 (а.с.44).

За результатами службового розслідування комісією підготовлено і надано командиру військової частини НОМЕР_1 акт службового розслідування (а.с. 94 зв.ст.-98), в описовій частині якого зазначено, що з 30.05.2022 року по 04.06.2022 року позивачка перебувала на амбулаторному лікуванні та згідно із рапорту від 01.06.2022 року висловила бажання після закінчення лікування вийти на службу за адресою АДРЕСА_4 . Згідно із Бойового розпорядження від 05.06.2022 року в/ч НОМЕР_1 передислоковано в АДРЕСА_3 . 08.06.2022 року ОСОБА_1 повідомила начальника ФЕС, що вона звільнена від виконання обов`язків на 5 діб з 08.06.2022 року по 13.06.2022 року. 16.06.2022 року ОСОБА_1 передано бойове розпорядження командира в/ч НОМЕР_1 від 16.06.2022 за підписом командира в/ч НОМЕР_1 майора ОСОБА_7 з вимогою до 19.06.2022 року прибути у штаб в/ч НОМЕР_1 в АДРЕСА_3 . До зазначеного терміну ст. сол. ОСОБА_1 не з`явилась. Згідно рапорта лейтенанта Баришка І.В. від 21.06.2022 року ОСОБА_1 відмовилась виконувати означене розпорядження.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_7 від 27.07.2022 №218/140822 Про результати службового розслідування, позивачці оголошено сувору догану, а начальнику фінансово-економічної роботи наказано не виплачувати їй грошову винагороду та премію за червень 2022 року (а.с.49).

Позивач вважає, що накази про притягнення її до дисциплінарної відповідальності є протиправними та підлягають скасуванню оскільки не було дотримано визначеної законом процедури призначення та проведення службового розслідування, також зазначає, що не виконувала бойові розпорядження, оскільки вважала, що вони підписані не уповноваженою на те особою та є незаконними. Наполягала на стягненні на її користь грошового забезпечення та відшкодування моральної шкоди.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягали в повному обсязі, при цьому враховуючи наступне.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV.

За вимогами означеного Статуту (п. 35, п. 36), накази віддаються, як правило, в порядку підпорядкованості. За крайньої потреби командир (начальник), старший за службовим становищем, ніж безпосередній начальник, може віддати наказ підлеглому, минаючи його безпосереднього начальника, про що повідомляє безпосереднього начальника підлеглого чи наказує підлеглому особисто доповісти своєму безпосередньому начальникові.

Наказ можна віддавати одному чи групі військовослужбовців усно або письмово, у тому числі з використанням технічних засобів зв`язку.

Наказ повинен бути сформульований чітко і не може допускати подвійного тлумачення.

Командир (начальник) відповідає за відданий наказ, його наслідки та відповідність законодавству, а також за невжиття заходів для його виконання, за зловживання, перевищення влади чи службових повноважень.

При цьому, відповідно до п. 30 та п. 37 цього ж Статуту, начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання.

Підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою.

Військовослужбовець зобов`язаний неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін.

Про виконання або невиконання наказу військовослужбовець зобов`язаний доповісти командирові (начальникові), який віддав наказ, і своєму безпосередньому командирові (начальникові), а також вказати причини невиконання наказу або його несвоєчасного (неповного) виконання. Якщо військовослужбовець розуміє, що він неспроможний виконати наказ своєчасно та у повному обсязі, він про це зобов`язаний доповісти вищезазначеним особам негайно.

За віддання і виконання явно злочинного наказу (розпорядження) винні особи притягаються до відповідальності згідно із законом.

Судом встановлено, що оскаржені позивачкою розпорядження та накази видані у порядку підпорядкованості, зокрема командиром (спочатку тимчасово виконуючим обов`язки) та безпосереднім начальником військової частини, до особового складу якої зараховано позивачку.

Колегія суддів відхиляє доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі стосовно відсутності у провідного інженера групи контролю якості НОМЕР_2 військового представництва Міністерства оборони України майора ОСОБА_4 повноважень командира військової частини НОМЕР_1 з 17.04.22 по по 04.06.22.

В матеріалах справи наявний витяг з наказу №27 від 17.04.2022 року про призначення тимчасово виконуючим обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 (а.с. 100). Доказів скасування цього наказу чи визнання його незаконним в судовому порядку, позивач суду не надав. Суд звертає увагу, що спірні відносини стосуються періоду з 17.04.22 по липень 2022 року, доказів того, що ОСОБА_4 відстороняли від виконання обов`язків командира військової частини НОМЕР_1 у вказаний період матеріали справи не містять.

Також колегія суддів відхиляє доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі та у клопотаннях щодо долучення до справи додаткових доказів, які б свідчили про незаконність наказу №27 від 17.04.2022 року та не відповідність його вимогам діючого законодавства, та звертає увагу, що в рамках даної справи не оскаржується наказ №27 від 17.04.2022 року, а тому надавати йому оцінку при розгляді спірних відносин у суду не має підстав.

Накази видані у письмовій формі, є чіткими, зрозумілими, не допускають подвійного тлумачення та мають усі необхідні реквізити. При цьому, спеціальне законодавство не розрізняє окремі види наказів у залежності від мети, на досягнення якої вони приймаються.

Також суд встановив, що бойове розпорядження командира в/ч НОМЕР_1 від 16.07.2022 року № 365 містило вимоги щодо забезпечення ст.сол. ОСОБА_1 засобами індивідуального захисту та штатною зброєю по прибуттю до розташуванню у місце дислокації в/ч НОМЕР_1 . А отже, доводи позивачки в частині протиправних дій щодо переміщення бухгалтера ФЕС ст.сол. ОСОБА_1 в розташування бойових позицій без штатної зброї та військової форми є спростованими.

За доводами позивача, у майора ОСОБА_7 та у начальника ФЕС в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_3 відсутні повноваження на винесення бойового розпорядження № 128 від 27.04.2022 та наказів від 20.05.2022 року, 27.06.2022 року, від 28.06.2022 року, 30.06.2022 року, 01.07.2022 року, 06.07.2022 року відповідно, оскільки ці повноваження є виключною компетенцією командира в/ч НОМЕР_1 .

При цьому, позивачка стверджує, що станом на час видання бойового розпорядження № 128 від 27.04.2022, майор В. Акуліч не обіймав жодну з посад у ЗСУ, а призначення його командиром в/ч НОМЕР_1 відбулось лише 01.06.2022 року, тобто після видання цього розпорядження.

Згідно пунктами 1 та 2 частини першої статті 4 КАС України адміністративна справа переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, у спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень.

Компетенція - це сукупність повноважень, прав та обов`язків державного органу, установи або посадової особи, які вони зобов`язані використовувати для виконання своїх функціональних завдань.

Водночас під компетенційними спорами розуміються спори між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління (публічної адміністрації), у тому числі делегованих повноважень. Особливістю таких спорів є те, що сторонами у них - як позивачем, так і відповідачем - є суб`єкти владних повноважень. Тобто, позивачем у компетенційних спорах є суб`єкт владних повноважень, якщо він вважає, що інший суб`єкт владних повноважень - відповідач своїм рішенням або діями втрутився у його компетенцію, або що прийняття такого рішення чи вчинення дій є його прерогативою.

Позивачка у цій справі не є суб`єктом владних повноважень, а, отже, вона не наділена адміністративною процесуальною дієздатністю у частині пред`явлення позову щодо визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) у майора ОСОБА_7 та у начальника ФЕС в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_3 на прийняття відповідних рішень та/або вчиненні тих чи інших дій.

Спір між позивачем та відповідачем у цій справі в частині вимог про встановлення наявності/відсутності у начальника ФЕС в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_3 повноважень на винесення наказів від 20.05.2022 року, 27.06.2022 року, від 28.06.2022 року, 30.06.2022 року, 01.07.2022 року, 06.07.2022 року про прибуття солдата ОСОБА_1 з метою виконання службових обов`язків до розташування частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_3 , а також у майора ОСОБА_4 повноважень командира в/ч НОМЕР_1 на винесення бойового розпорядження № 128 від 27.04.2022, його підпис, проставлення гербової печатки та передачу начальнику ФЕС в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_3 для вручення ОСОБА_1 з метою її переміщення не є компетенційним, можливість його вирішення адміністративним судом КАС України не передбачена.

В той же час, оскільки майже всі позовні вимоги позивача пов`язанні як підставою відсутністю повноважень начальника ФЕС в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_3 та у ОСОБА_4 повноважень командира в/ч НОМЕР_1 , суд першої інстанції обгрунтовано вирішив позовні вимоги позивача без закриття провадження у справі щодо вимог вирішувати компетенційний спір.

Судом не встановлено протиправності та незаконності спірних бойових розпоряджень та наказів прибути позивачу для виконання службових обов`язків до розташування частини НОМЕР_6 в АДРЕСА_3 , і колегія суддів з такими висновками погоджується. В цій частині позовні вимоги позивача задоволенню не підлягали, як і позовні вимоги про визнання протиправними дій з переміщення бухгалтера ФЕС ст.сол. ОСОБА_1 в розташування бойових позицій без штатної зброї та військової форми, і утримання її в цьому місці до 02.05.2022 року на підставі завідомо неправдивого документа Бойове розпорядження №128 від 27.04.2022 та визнання відсутності повноважень у начальника ФЕС в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_3 та у ОСОБА_4 повноважень командира в/ч НОМЕР_1 командира. Доказів переміщення ОСОБА_1 в розташування бойових позицій без штатної зброї та військової форми, і утримання її там матеріали справи не містять. Всі розпорядження стосуються прибуття солдата ОСОБА_1 для виконання службових обов`язків до розташування військової частини НОМЕР_1 , де і проходить службу позивач.

Стосовно позовних вимог щодо притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, поновлення на посаді бухгалтера ФЕС в/ч НОМЕР_1 , скасування наказів про накладення дисциплінарних стягнень та проведення з нею всіх розрахунків і виплат.

Законом України Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України № 551- XIV від 24.03.1999р. затверджено Дисциплінарний статут Збройних Сил України (далі - Дисциплінарний статут Збройних Сил України), який визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг.

Відповідно до вимог статей 1, 2 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.

Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Статтею 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил визначено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів; бути пильним, зберігати державну таємницю; додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Згідно з статтею 7 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України з застосовувати заохочення та накладати дисциплінарні стягнення можуть тільки прямі командири та командири, визначені в розділі 3 цього Статуту. Дисциплінарну владу, яка надана молодшим командирам, завжди мають і старші командири.

Відповідно до статті 45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Відповідно до статті 48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти); ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби); д) пониження в посаді; е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу); є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу); ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).

Статтею 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України визначено, що службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу.

Підстави та механізм проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України (далі - Збройні Сили), а також військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовослужбовці), які не виконали (неналежно виконали) свої службові обов`язки або вчинили правопорушення під час проходження служби (зборів), а також дії (бездіяльність) яких призвели до завдання шкоди державі визначено Порядком проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженим наказ Міністерства оборони України 21.11.2017 № 608.

Відповідно до пункту 2 Розділу І Порядку № 608 службове розслідування - комплекс заходів, які проводяться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, а також встановлення ступеня вини особи (осіб), чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення.

Відповідно до пункту 1 Розділу ІІ Порядку № 608 службове розслідування може призначатися у разі: невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, перевищення своїх повноважень, що призвело до людських жертв або загрожувало життю і здоров`ю особового складу, цивільного населення чи заподіяло матеріальну або моральну шкоду; невиконання або неналежного виконання вимог наказів та інших керівних документів, що могло негативно вплинути чи вплинуло на стан боєздатності, бойової готовності підрозділу чи військової частини або на стан виконання покладених на Збройні Сили завдань; неправомірного застосування військовослужбовцем фізичного впливу, зброї, спеціальних засобів або інших засобів ураження до інших військовослужбовців чи цивільних осіб, особливо, якщо це призвело до їх поранення, травмування або смерті; дій військовослужбовця, які призвели до спроби самогубства іншого військовослужбовця; втрати або викрадення зброї чи боєприпасів; порушення порядку та правил несення чергування (бойового чергування), вартової (вахтової) або внутрішньої служби, що могло спричинити або спричинило негативні наслідки; недозволеного розголошення змісту або втрати службових документів; внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєне військовослужбовцем кримінальне правопорушення; повідомлення військовослужбовцю про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення; скоєння військовослужбовцем під час виконання обов`язків військової служби дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої загинули або отримали тілесні ушкодження інші особи.

Службове розслідування може проводитися і в інших випадках з метою уточнення причин та умов, що сприяли правопорушенню, та встановлення ступеня вини посадових (службових) осіб.

За рішенням відповідного командира (начальника) службове розслідування може призначатися за письмовим рапортом (доповідною або пояснювальною запискою) військовослужбовця з метою зняття безпідставних, на його думку, звинувачень або підозри.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV ( далі по тексту Статут).

Згідно зі статтею 6 Статуту внутрішня служба здійснюється з метою підтримання у військовій частині порядку та військової дисципліни, належного морально-психологічного стану, які забезпечують постійну бойову готовність та якісне навчання особового складу, збереження здоров`я військовослужбовців, організоване виконання інших завдань.

Вимоги цього Статуту зобов`язаний знати й сумлінно виконувати кожен військовослужбовець.

Відповідно до статті 11 Статуту необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Аналізуючи наведені норми, слід зазначити, що у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення за видами, встановленими статтею 48 Дисциплінарного статуту. При цьому, прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування, яке має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником) і дисциплінарне стягнення має бути накладене не пізніше ніж за 10 діб від дня, коли командирові (начальникові) стало відомо про правопорушення.

Відповідно до статті 86 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.

Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Пунктом 2 розділу IV Порядку визначено, що особи, які проводять службове розслідування, мають право: запрошувати до місця проведення службового розслідування військовослужбовців, стосовно яких проводиться службове розслідування, інших військовослужбовців, цивільних осіб (за їх згодою), які були присутні під час вчинення правопорушення або яким відомі обставини, що стосуються правопорушення (далі - учасники службового розслідування); отримувати письмові пояснення (заповнені від руки або надруковані); з дозволу командира (начальника) військовослужбовця, який скоїв правопорушення, отримувати необхідні документи, які стосуються службового розслідування; за погодженням з особами, які опитуються, фіксувати їх пояснення технічними засобами з подальшим оформленням їх у письмовому вигляді; ознайомлюватися з необхідними документами, за потреби - знімати з них (отримувати) копії та долучати до матеріалів службового розслідування; отримувати інформацію, пов`язану із службовим розслідуванням, від юридичних і фізичних осіб з дотриманням вимог законодавства на підставі запиту посадової (службової) особи, яка призначила службове розслідування, чи інших уповноважених осіб відповідно до вимог законодавства України; проводити огляд місцевості, приміщення, предметів та документів, що стосуються службового розслідування, за результатами якого складати акт огляду з обов`язковим зазначенням: предмета огляду та його стислого опису; часу, дати, місця (населеного пункту) огляду; посади, військового звання, прізвища та імені особи, яка складає документ; військового звання, прізвища та імені посадової (службової) особи, яка бере участь у службовому розслідуванні (за необхідності); прізвища, імені, по батькові та фактичної адреси проживання двох присутніх осіб; фактичного місцезнаходження військової частини, установи, підприємства тощо; місця складання документа (номер службового кабінету або іншого приміщення); у разі використання технічних (відео-, фото- або аудіо-) засобів - цифрового пристрою, його назви, моделі; підписів присутніх осіб на кожному аркуші та їх прізвищ, ініціалів, підписів на останньому аркуші; підпису особи, яка склала акт огляду, на останньому аркуші.

Як встановлено судом, що наказом ТВО командира військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_6 від 22.05.2022 № 143-а Про призначення службового розслідування, відповідно до рапорту помічника командира в/ч НОМЕР_1 з фінансово-економічної роботи лейтенанта ОСОБА_3 від 20.05.2022 року призначено службове розслідування за фактом самовільного залишення місця дислокації підрозділа бухгалтером ст. сол. ОСОБА_1 .

За результатами службового розслідування комісією підготовлено і надано командиру військової частини НОМЕР_1 акт службового розслідування, в описовій частині якого зазначено про відмову ст. сол. ОСОБА_1 від виконання законних вимог командира (начальника) з приводу прибуття з речами до розташування штабу військової частини НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_9 від 30.05.2022 № 212/1 Про результати службового розслідування, позивачці оголошено сувору догану, а начальнику фінансово-економічної роботи наказано не виплачувати їй грошову винагороду та премію за травень 2022 року.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_7 від 27.06.2022 № 209/1 Про призначення службового розслідування, відповідно до рапорту помічника командира в/ч НОМЕР_1 з фінансово-економічної роботи лейтенанта ОСОБА_3 від 27.06.2022 року призначено службове розслідування з метою уточнення причин і умов, що сприяли невиконанню наказу безпосереднього начальника бухгалтером ФЕС солдатом ОСОБА_1 ..

За результатами службового розслідування комісією підготовлено і надано командиру військової частини НОМЕР_1 Акт службового розслідування, в описовій частині якого зазначено, що з 30.05.2022 року по 04.06.2022 року позивачка перебувала на амбулаторному лікуванні та згідно із рапорту від 01.06.2022 року висловила бажання після закінчення лікування вийти на службу за адресою АДРЕСА_4 .

Згідно із бойового розпорядження від 05.06.2022 року в/ч НОМЕР_1 передислоковано в с. Шевченко Донецької області.

08.06.2022року позивачка повідомила начальника ФЕС, що вона звільнена від виконання обов`язків на 5 діб з 08.06.2022 року по 13.06.2022 року. 16.06.2022 року їх передано Бойове розпорядження командира в/ч НОМЕР_1 від 16.06.2022 за підписом командира в/ч НОМЕР_1 майора ОСОБА_7 з вимогою до 19.06.2022 року прибути у штаб в/ч НОМЕР_1 в АДРЕСА_3 . До зазначеного терміну ст. сол. ОСОБА_1 не з`явилась. Згідно із рапорта лейтенанта ОСОБА_3 від 21.06.2022 року позивачка відмовилась виконувати означене розпорядження.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_7 від 27.07.2022 № 218/140822 Про результати службового розслідування, позивачці оголошено сувору догану, а начальнику фінансово-економічної роботи наказано не виплачувати їй грошову винагороду та премію за червень 2022 року.

Жодних аргументів на спростування встановлених цими службовими розслідування фактів позивач не наводить. ОСОБА_1 зазначає лише про те, що під час їх проведення не мала можливості надати пояснення та зауваження, зважаючи на те, що їй не було відомо факт проведення службових розслідувань узагалі.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що у спірному випадку посилання позивача лише на недотримання певних процедурних моментів під час проведення службового розслідування за відсутності будь-яких заперечень проти встановлених під час його проведення обставин, не може розцінюватися як підстава для скасування прийнятих наказів за результатами таких розслідувань. Накази про призначення службового розслідування видані за місцем тимчасової дислокації частини на той час, а також за встановлених обставин правомірності прийняття бойових розпоряджень та наказів начальника ФЕС.

Сама позивач, станом на момент проведення та завершення службового розслідування, знаходилася за межами тимчасової дислокації частини, що фактично й мало наслідком позбавлення передбачених абзацом п`ятим пункту 3 розділу IV наказу МОУ від 21.11.2017 № 608 прав.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам визначено Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, який затверджено наказом Міністра оборони України № 260 від 07.06.2018.

Відповідно до розділу VI пунктів 1,5 передбачено, що військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) щомісячно виплачується надбавка за особливості проходження служби в розмірах до 100 відсотків посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років залежно від складності та важливості виконуваних обов`язків.

Виходячи з наявного фонду грошового забезпечення на відповідний рік надбавка за особливості проходження служби окремим категоріям військовослужбовців збільшується на відповідний коефіцієнт згідно з Переліком окремих категорій військовослужбовців, яким збільшується розмір щомісячної надбавки за особливості проходження служби відповідно до мінімального розміру залежно від складності та важливості виконуваних обов`язків (додаток), або може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України у фіксованому розмірі до 100 відсотків посадового окладу, окладу за військовим званням і надбавки за вислугу років.

Виплата надбавки за особливості проходження служби здійснюється на підставі наказу командира про встановлення цієї надбавки.

Розділом XVI пунктом 1,3 цього Порядку визначено, що командири (начальники) військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій Збройних Сил України мають право щомісяця здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби) відповідно до їх особистого внеску в загальні результати служби.

Виплата щомісячної премії військовослужбовцям здійснюється на підставі наказу командира військової частини, який видається до 05 числа місяця, наступного за місяцем преміювання, з урахуванням військової дисципліни, наявності дисциплінарних стягнень, показників виконання службових обов`язків.

Відповідно до пункту 1 Постанови КМУ від 28 лютого 2022 року № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Таким чином, виплата премії та додаткової винагороди здійснюється на підставі наказу, командира військової частини, з урахуванням військової дисципліни, наявності дисциплінарних стягнень, показників виконання службових обов`язків.

Згідно вимог статті 12 Закону України "Про Статут внутрішньої служби Збройних сил України " №548-XIV, про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові, крім тих обставин, щодо надання яких є пряма заборона у законі (таємниця сповіді, лікарська таємниця, професійна таємниця захисника, таємниця нарадчої кімнати тощо).

Приписами статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року № 2011-XII врегульоване грошове забезпечення військовослужбовців". До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Згідно статті 7 Дисциплінарного статуту Збройних сил України застосовувати заохочення та накладати дисциплінарні стягнення можуть тільки прямі командири та командири, визначені в ст.3 цього Статуту.

За встановлених обставин, суд дійшов вірного висновку, що оскаржені позивачкою накази видані у межах повноважень, на підставі, у спосіб передбачений законодавством, командир військової частини НОМЕР_1 скористався своїм правом та з урахуванням вимог до військової дисципліни, підтвердженням обставин за актами службового розслідування, правомірно та у межах повноважень прийняв рішення не виплачувати грошову винагороду та премію позивачці за травень та червень 2022 року.

З приводу відсутності виплати позивачці грошової винагороди й премії за липень 2022 року, а також заборони доступу до служби ОСОБА_1 у місці автоматизованої обробки інформації ФЕС у м. Дніпрі, то матеріалами справи не підтверджено фактів порушення прав позивача у цій частині.

З огляду на наведене, відсутні підстави у цій частині позовних вимог та відповідно й похідних від них щодо зобов`язання відповідача нарахувати премію, грошову допомогу, поновити на службі та відшкодувати моральну шкоду.

Стосовно позовних вимог щодо не проведення відповідачем службового розслідування по факту отримання травми зі складанням довідки про обставини її отримання.

Інструкція про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, яка затверджена Наказ Міністерства оборони України 27 жовтня 2021 року № 332 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24 грудня 2021 р. за № 1667/37289), на яку посилається позивачка визначає процедуру проведення розслідування та обліку нещасних випадків з військовослужбовцями Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту (у тому числі з відрядженими зі Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту), військовозобов`язаними та резервістами, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовці), отриманих ними професійних захворювань, їх загибелі або смерті зі встановленням зв`язку з виконанням обов`язків військової служби і аварій, що сталися у військових частинах, військових навчальних закладах, установах та організаціях Збройних Сил України, Державній спеціальній службі транспорту (далі - військові частини).

Цією інструкцією установлено, що розслідування проводиться у разі виникнення нещасного випадку, а саме обмеженої в часі події або раптового впливу на військовослужбовця небезпечного фактора чи середовища за наявності ознак того, що випадок стався під час виконання ним обов`язків військової служби, унаслідок чого зафіксовано шкоду здоров`ю, зокрема, від одержання ним поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострого професійного захворювання і гострого професійного отруєння, одержання сонячного або теплового удару, опіку, обмороження, а також у разі утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, отримання інших ушкоджень унаслідок аварії, пожежі, стихійного лиха (землетрус, зсув, повінь, ураган тощо), контакту з представниками тваринного і рослинного світу, комахами, іншими представниками флори і фауни (далі - нещасні випадки), які призвели до звільнення від виконання обов`язків військової служби військовослужбовця на один день і більше, а також у випадку смерті військовослужбовців під час виконання ними обов`язків військової служби.

До гострого професійного захворювання належить захворювання, що виникло після одноразового (протягом не більше однієї доби) впливу на військовослужбовця під час виконання обов`язків військової служби шкідливих факторів середовища фізичного, біологічного та хімічного характеру (в тому числі інфекційні, паразитарні, алергійні захворювання).

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що характер отриманої позивачкою травми не охоплюється вимогами означеної Інструкції, у зв`язку з чим відсутні підстави для її застосування у межах спірних правовідносин.

Судом встановлено, що після отримання травми позивачці надавалися відповідні довідки, на підставі яких призначалися амбулаторні лікування. Ці обставини фіксувалися відповідачем під час проведення службових розслідувань та враховані під час прийняття спірних рішень.

Доказів того, що травма отримана позивачем під час виконання нею обов`язків військової служби матеріали справи не містять, всі довідки видані лікарями звичайних лікарень, висновку військово-лікарської комісії з приводу отриманої позивачем травми та встановлення причинного зв`язку із проходженням служби і виконанням обовязків військової служби суду надано не було.

Стосовно бездіяльності відповідача, що полягає у невидачі наказу про відпустку на час лікування отриманої травми. В матеріалах справи наявна копія рапорту позивача про надання їй короткочасної відпустки за станом здоров`я на лікування (а.с.38). Проте доказів вручення, направлення чи передачі відповідачу такого рапорту матеріали справи не містять.

В спірному випадку неможливо достовірно стверджувати про допущену відповідачем бездіяльність, а тим більше про її протиправність. До того ж, позивач зазначену вимогу не обгрунтовує посиланням на норми права, які не дотримано відповідачем.

За положеннями частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи та правильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального права, рішення прийнято з дотриманням норм процесуального права. Доводи апеляційної скарги позивача висновків суду не спростовують. Підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 січня 2023 року у справі № 160/12358/22 - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках та в строки, визначені статтями 328,329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак