Справа № 120/8271/23
Суддя: Віятик Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення заяви про забезпечення доказів без руху

м. Вінниця

14 червня 2023 р. Справа № 120/8271/23

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Віятик Наталія Володимирівна, перевіривши заяву про забезпечення доказів ОСОБА_1 подану в суд до подання позовної заяви

ВСТАНОВИВ:

13.06.2023 ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення доказів до подання позовної заяви.

Обґрунтовуючи дану заяву, ОСОБА_1 вказує, що він входить до складу виконавчого комітету Жмеринської міської ради як перший заступник Жмеринського міського голови.

20.10.2022 рішенням Жмеринської міської ради №541 взято до відома заяву міського голови Кушніра Анатолія Петровича про дострокове припинення повноважень міського голови у зв`язку з його зверненням з особистою заявою. Цим же рішенням на підставі ч. 2 ст. 42 та п. 1 ч. 3 ст. 50 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" секретар Жмеринської міської ради тимчасово здійснює повноваження міського голови з моменту дострокового припинення повноважень міського голови.

Заявник зазначає, що 08.06.2023 відбулася 32 позачергова сесія Жмеринської міської ради, де серед іншого, депутатами було прийнято рішення №748 «Про оплату праці секретаря міської ради», згідно якого міська рада доручила виконавчому комітету Жмеринської міської ради здійснювати преміювання секретаря міської ради щомісячно з визначенням його розміру у відсотках: до посадового окладу, з урахуванням надбавки та ранг посадової особи місцевого самоврядування, надбавки за вислугу років та за виконання особливо важливої роботи, інших надбавок та доплат або середньомісячної заробітної плати. Окрім цього, вказаним вище рішенням, міська рада доручила виконавчому комітету Жмеринської міської ради надавати допомогу на оздоровлення та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побітових питань раз на рік, у розмірі середньомісячної заробітної плати, в межах фонду оплати праці.

Дане рішення ради заявник вважає протиправним, а тому для підтвердження обставин того, що Жмеринська міська рада прийняла рішення від 08.06.2023 №748 «Про оплату праці секретаря міської ради» в порушення Закону України «Про місцеве самоврядування», Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», Закону України «Про оплату праці», Постанови КМУ від 09.03.2006 №268, заявник просить суд забезпечити докази шляхом витребування у виконавчого комітету Жмеринської міської ради належним чином засвідчені копії наступних документів:

- рішення 23 сесії 8 скликання Жмеринської міської ради Вінницької області від 20.10.2022 №541 «Про взяття до відома заяви міського голови»;

- ??рішення Жмеринської міської ради «Про початок повноважень депутатів Жмеринської міської ради» від 24.11.2020 №2;

- рішення Жмеринської міської ради «Про оплату праці секретаря міської ради» від 08.06.2023 № 748;

- ??рішення Жмеринської міської ради «Про утворення виконавчого комітету Жмеринської міської ради» від 01.12.2020 №9 зі змінами;

??- розпорядчих документів щодо матеріального забезпечення, в тому числі преміювання виконуючого обов`язки Жмеринського міського голови/секретаря Жмеринської міської ради ОСОБА_2 у 2022 -2023 роках;

- документів, що стали підставою для виплати заробітної плати, доплат, надбавок та премій виконуючому обов`язки Жмеринського міського голови/секретаря Жмеринської міської ради Кожуховського Вадима Вікторовича (подання, рішення Жмеринської міської ради, розпорядження міського голови/виконуючого обов`язки міського голови, накази тощо у 2022 -2023 роках;

- довідки про суми нарахування заробітної плати, надбавок, доплат, матеріальної допомоги та премій (за кожним видом виплати окремо, зазначаючи у відсотках та гривнях) виконуючому обов`язки Жмеринського міського голови/секретаря Жмеринської міської ради ОСОБА_2 у 2022-2023 роках;

- табелів робочого часу виконуючого обов`язки Жмеринського міського голови/ секретаря Жмеринської міської ради ОСОБА_2 з 01.10.2022 по дату отримання запиту;

- положення про умови та порядок преміювання, зокрема Жмеринського міського голови, секретаря Жмеринської міської ради, тощо; колективного договору укладеного з виконавчим комітетом Жмеринської міської ради із додатками.

Заявник вважає, що оскільки рішення буде оскаржено до Жмеринської міської ради як до органу, що його прийняв, а всі необхідні документи та докази знаходяться безпосередньо у виконавчому комітеті Жмеринської міської ради, то для уникнення в подальшому утруднення чи неможливості подання доказів є необхідність у їх витребуванні.

Визначаючись щодо заяви про забезпечення доказів, суд керується такими мотивами.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 КАС України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви (ч. 2 ст. 114 КАС України).

За змістом ч. 1 ст.116 КАС України у заяві про забезпечення доказів, серед іншого, має бути зазначено обґрунтування необхідності забезпечення доказів, зокрема обставини, які свідчать про те, що надання потрібних доказів згодом може стати неможливим або ускладненим.

Аналізуючи наведені положення КАС України суд зауважує, що процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема, шляхом їх витребування призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим. Тобто, це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті/знищенню у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 9901/845/18.

Згідно з ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Під час перевірки заяви про забезпечення доказів суд звертає увагу, що обов`язок по доведенню та обґрунтуванню наявності підстав припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим, покладається саме на заявника. Із тексту заяви встановлено, що вказаного обов`язку заявник не виконав та не навів жодного аргументу, які б могли бути оцінені у контексті ч. 1 ст. 114 КАС України як підстави для забезпечення доказів, що свідчить про невідповідність заяви вимогам встановленим частиною 1 ст.116 КАС України. У заяві "про забезпечення доказів" ОСОБА_1 фактично ототожнив механізм забезпечення доказів та їх витребування за загальною процедурою передбаченою процесуальним законом.

Однак заявнику слід розмежовувати процесуальні інститути "забезпечення доказів" та "витребування доказів" у загальному порядку.

За правилами ч. 1 ст. 80 КАС України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Згідно з ч. 2 ст. 80 КАС України у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Суд звертає увагу заявника, що ототожнення ним понять "витребування доказів" та "забезпечення доказів" в даному випадку є помилковим, оскільки вирішальною підставою для забезпечення доказів є існування обставин, які б свідчили про те, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи надання необхідних доказів стане згодом неможливим або ускладненим. Проте наведені заявником у заяві про забезпечення доказів доводи не містять жодних підстав припускати, що засіб доказування може бути втрачений/знищений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Виходячи зі змісту поданої заяви, суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви про забезпечення доказів, оскільки заявником не наведено обставин та фактів, підтверджених належними доказами, які свідчать про існування очевидної небезпеки знищення, приховування доказів чи інших обставин, які свідчили б про можливе ускладнення або неможливість отримання таких доказів у майбутньому.

Таким чином, заявником не дотримано вимог п. 5 ч. 1 ст. 116 КАС України.

Частиною 3 ст. 116 КАС України передбачено, що до заяви про забезпечення доказів, яка не відповідає вимогам цієї статті, застосовуються наслідки, встановлені статтею 169 цього Кодексу.

При цьому відповідно до ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Зважаючи на те, що заява позивача про забезпечення доказів подана без додержання вимог п. 5 ч. 1 ст. 116 КАС України, суд, керуючись приписами ч. 3 ст. 116 та ч. 1 ст. 169 КАС України, доходить висновку про залишення заяви про забезпечення доказів без руху.

Керуючись ст. 80, 114-116, 248, 256 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів - залишити без руху.

Запропонувати позивачу у 5-ти денний строк з дня отримання копії ухвали усунути недоліки заяви, зазначені в мотивувальній частині ухвали суду.

Роз`яснити заявнику, що у разі відсутності передбачених ст. 114 КАС України підстав для забезпечення доказів, він вправі заявити клопотання про витребування доказів в порядку передбаченому ст. 80 КАС України, разом із позовною заявою чи після її подання.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала суду першої інстанції оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Суддя Віятик Наталія Володимирівна