Справа № 500/1634/23
Суддя: Подлісна Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/1634/23

30 травня 2023 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Подлісної І.М. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, в якому просить:

визнати протиправним рішення Головного Управління Пенсійного фону України у Тернопільській області №88 від 08 листопада 2022 року про відмову у призначенні пенсії;

зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 нарахування пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку на підставі ст. 55 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

В обґрунтування позову вказано, що позивач відмовлено у призначенні пенсії за віком в порядку ст. 55 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у зв`язку з тим, що поданими ним документами не підтверджено факт постійного проживання чи роботи, терміном не менше 4-ох років в зоні посиленого радіологічного контролю станом на 1 січня 1993 року.

Рішенням про відмову в призначенні пенсії Головного Управління Пенсійного фону України у Тернопільській області №88 від 08 листопада 2022 року встановлено, що за результатами розгляду документів, доданих до заяви, підтверджено факт проживання або роботи в зоні посиленого радіологічного контролю станом на 01.01.1993 року - 3 роки, 7 місяців, а тому відповідно до поданих документів у позивача відсутнє право на призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку в порядку ст. 55 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», так як необхідний період проживання або роботи в зоні посиленого радіологічного контролю станом на 01.01.1993 року повинен бути не менше 4-ох років.

Також зазначено, що страховий стаж позивача становить 31 рік 10 місяців та 6 днів, а також зазначено, що до страхового стажу не зараховано період роботи за трудовою книжкою НОМЕР_2 від 27.03.1984р.; з 03.08.1984 р. по 31.08.1984 р., оскільки відсутній запис про звільнення, що не відповідає Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Міністерством соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року; також, до страхового стажу не зараховано період навчання з 01.09.1984 року по 17.12.1985 року, оскільки даний період не підтверджений довідкою №78 виданою 14.12.2021 року ВСП «Заліщицький фаховий коледж ім. Є. Храпливого Національного університету біоресурсів і природокористування України».

Позивач не погоджується з такою відмовою та зазначає, що з моменту Чорнобильської катастрофи, яка мала місце 26.04.1986 року, по 01.01.1993 року, він постійно проживав в м. Заліщики, а тому має право на пенсію зі зменшенням пенсійного віку.

З огляду на викладене, просить позовні вимоги задовольнити повністю.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 28.04.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цій справі, постановлено судовий розгляд справи проводити суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами у строк, встановлений частиною другою статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

11.05.2023 від відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому, зокрема, вказано, що обов`язковий для отримання особою статусу постраждалого від Чорнобильської катастрофи період проживання та роботи починає свій перебіг від дати аварії на Чорнобильській АЕС, тобто з 26.04.1986. Період проживання та (або) праці потерпілої особи у зоні посиленого радіологічного контролю протягом 4 років станом на 01.01.1993 необхідно обраховувати з 26.04.1986 по 01.01.1993.

Оскільки, станом на 01.01.1993 року не підтверджено факту проживання або роботи в зоні посиленого радіологічного контролю не менше 4 років, за таких обставин, призначити пенсію за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» немає підстав.

З огляду на вказане просить відмовити у задоволенні позову повністю.

Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини.

Рішенням про відмову в призначенні пенсії Головного Управління Пенсійного фону України у Тернопільській області № 88 від 08 листопада 2022 року в ході розгляду заяви позивача про призначення пенсії за віком встановлено, що за результатами розгляду документів, доданих до заяви, підтверджено факт проживання або роботи в зоні посиленого радіологічного контролю станом на 01.01.1993 року - 3 роки, 7 місяців, а тому відповідно до поданих документів у ОСОБА_1 відсутнє право на призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку в порядку ст. 55 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», так як необхідний період проживання або роботи в зоні посиленого радіологічного контролю станом на 01.01.1993 року повинен бути не менше 4-ох років.

У вищевказаному рішенні зазначено, що страховий стаж позивача становить 31 рік 10 місяців та 6 днів, а також зазначено, що до страхового стажу не зараховано період роботи за трудовою книжкою НОМЕР_2 від 27.03.1984р.; з 03.08.1984 р. по 31.08.1984 р., оскільки відсутній запис про звільнення, що не відповідає Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Міністерством соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року; також, до страхового стажу не зараховано період навчання з 01.09.1984 року по 17.12.1985 року, оскільки даний період не підтверджений довідкою №78 виданою 14.12.2021 року ВСП «Заліщицький фаховий коледж ім. Є. Храпливого Національного університету біоресурсів і природокористування України».

Також зазначено, що позивачем не підтверджено факт проживання або роботи у зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993 не менше 4 роки , тому право на призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-XII відсутнє.

Позивач вважає такі дії відповідача щодо відмови йому у призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку протиправними та такими, що порушують його право на соціальний захист, а тому звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує частину другу статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зазначена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною першою статті 9 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування №1058-ІV від 09.03.2003 (далі - Закон №1058-ІV), який набрав чинності 01.01.2004, передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Закон №796-XII визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

За змістом статті 49 Закону №796-XII пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Статтею 55 Закону № 796-ХІІ визначено умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення.

Приписами пункту 2 частини першої статті 55 Закону № 796-ХІІ передбачено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу, зокрема, потерпілим від Чорнобильської катастрофи:

особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років - зменшення віку передбачено на 2 роки* та додатково 1 за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.

*Початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Аналіз наведених положень Закону свідчить, що обов`язковою умовою наявності у особи права на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на підставі пункту 2 частини першої статті 55 Закону № 796-ХІІ є факт постійного проживання та (або) роботи такої особи у зоні посиленого радіологічного контролю протягом чотирьох років до 01 січня 1993 року.

При цьому, особам, які додатково до зазначеної умови постійно проживали у зоні посиленого радіологічного контролю в період з моменту аварії (26 квітня 1986 року) по 31 липня 1986 року, ще встановлюється початкова величина зниження пенсійного віку - 2 роки.

Особам, які постійно не працювали/постійно не проживали в зазначеній зоні з моменту аварії по 31 липня 1986 року, але постійного проживали/постійно працювали у зоні посиленого радіологічного контролю протягом чотирьох років до 01 січня 1993 року, зменшення пенсійного віку застосовується без початкової величини зменшення пенсійного віку, з розрахунку - 1 рік за 3 роки проживання/роботи.

Пенсійний вік за бажанням особи може бути знижено тільки за однією підставою, передбаченою цією статтею, якщо не обумовлено інше. При цьому відповідне зниження пенсійного віку, передбачене цією статтею, застосовується також до завершення періоду збільшення віку виходу на пенсію до 1 січня 2022 року. Призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування і цього Закону (частини друга та третя статті 55 Закону №796-XII).

Виходячи із змісту правовідносин, які регулюються Законом №796-ХІІ, обов`язковий для отримання особою статусу постраждалого від Чорнобильської катастрофи період проживання та роботи починає свій перебіг від дати аварії на Чорнобильській АЕС, тобто з 26.04.1986. Отже, щодо проживання та (або) праці потерпілої особи у зоні посиленого радіологічного контролю протягом 4 років станом на 01.01.1993, то його необхідно обраховувати з 26.04.1986 по 01.01.1993. Вказане пов`язане із поняттям виникнення зони посиленого радіологічного контролю, яке згідно чинного законодавства нерозривно пов`язано із моментом аварії на Чорнобильській АЕС.

За умовами частини першої статті 26 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року не менше 29 років. Положення Закону №796-ХІІ за дотриманням умов, визначених у ньому, дозволяють зменшувати пенсійний вік особи, але не більше 5 років, за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку.

Системний аналіз вказаних правових норм свідчить на користь того, що призначення та виплата пенсій особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, провадиться за нормами Закону №1058-ІV і з урахуванням додаткових пільг, встановлених Законом №796-XII. Отже, норми спеціального закону - Закону №796-XII застосовуються субсидіарно із нормами загального закону Закону №1058-ІV, доповнюють і конкретизують їх.

Механізм подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій визначено Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (далі - Порядок №22-1, у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 №13-1).

Підпунктом 7 пункту 2.1 розділу II Порядку №22-1 наведено перелік документів, які підтверджують право на призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку потерпілим від Чорнобильської катастрофи:

документи про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видані органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями), або довідка про евакуацію із зони відчуження у 1986 році, видана Волинською, Житомирською, Київською, Рівненською або Чернігівською облдержадміністраціями;

посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (для осіб, які належать до категорії 4 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи - за наявності) (при призначенні пенсії згідно зі статтею 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).

Судом встановлено, що всупереч вищевказаному рішенню, позивач додав до матеріалів справи посвідчення громадянина, який постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю серії НОМЕР_3 (Категорія 4), яке видане на ім`я - ОСОБА_1 . Дане посвідчення є доказом того, що я являюсь особою, яка постійно проживає або працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю.

Той факт, що ОСОБА_1 дійсно з 06 березня 1989 року по 28 листопада 1989 року проживав в АДРЕСА_1 , підтверджується:

- Актом депутата міської ради від 29.12.2022 року, де вказано, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживав в АДРЕСА_2 , з 06 березня 1989 року по 28 листопада 1989 року.

- Довідкою міської ради № 1511 від 18.10.2022 року, де вказано, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживав зареєстрований в АДРЕСА_3 , з 07 грудня 2021 року по даний час. З 28.11.1989 р. по 13.07.1995р. проживав у квартирі АДРЕСА_2 . З 13.07.1995р. по 07.12.2021р проживав у квартирі АДРЕСА_4 . З 25.08.1988р. по 06.03.1989р. проживав у будинку АДРЕСА_5 .

- Довідкою міської ради №1730 від 29.11.2022 року, де зазначено, що ОСОБА_2 , його дружина також проживала зареєстровано в АДРЕСА_6 , з 31 жовтня 1988 року по 13 липня 1995 року.

- Довідкою №78 ВІД 14.12.2021 про те, що позивач навчався в Заліщицькому технікумі з 19.04.1988 року по 06.03.1989 року.

Таким чином, з моменту Чорнобильської катастрофи, яка мала місце 26.04.1986 року, по 01.01.1993 року, позивач постійно проживав в м. Заліщики, а тому має право на пенсію зі зменшенням пенсійного віку.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність у позивача права на користування пільгами, встановленими Законом №796-ХІІ, зокрема щодо призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку за додатковою умовою 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років, тобто ОСОБА_1 має право на пенсію зі зниженням пенсійного віку на 5 років відповідно до статті 55 Закону №796-ХІІ.

З урахуванням положень статті 26 Закону №1058-ІV, згідно з якою особи набувають право на пенсію за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 29 років з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року, для призначення позивачу пенсії зі зменшенням пенсійного віку на п`ять років, його страховий стаж має становити не менше 27 років.

Відповідно до відомостей органу Пенсійного фонду страховий стаж позивача складає 31 років 10 місяців 06 днів.

Враховуючи наведене, а також те, що на момент звернення позивача із заявою про призначення пенсії він досяг віку 54 роки 11 місяців 1 день, мав не менше 27 років загального страхового стажу та проживав у в м. Заліщики Чортківського району Тернопільської області станом на 01.01.1993 не менше 4 років, суд визнає протиправним та скасовує рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області №88 від 08 листопада 2022 року про відмову у призначенні позивачу пенсії зі зменшенням пенсійного віку.

Також наявні достатні обґрунтовані підстави для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити ОСОБА_1 пенсію із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-XII, зарахувавши до страхового стажу позивача період роботи за трудовою книжкою НОМЕР_2 від 27.03.1984р.; з 03.08.1984 р. по 31.08.1984 р., ; період навчання з 01.09.1984 року по 17.12.1985 року, оскільки даний період не підтверджений довідкою №78 виданою 14.12.2021 року ВСП «Заліщицький фаховий коледж ім. Є. Храпливого Національного університету біоресурсів і природокористування України».

З приводу дати, з якої слід призначити пенсію позивачу, то суд зауважує, що відповідно до частини першої статті 45 Закону №1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку; пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

З урахуванням цих положень, беручи до уваги факт, що звернення позивача із заявою про призначення пенсії мало місце 02.11.2022, тобто поза межами трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку, а винятків з цього правила Закон №1058-IV не містить, як і не містить підстав для поновлення вказаного тримісячного строку для звернення за пенсією, суд дійшов висновку про зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію за віком з дня звернення за пенсією, тобто з 02.11.2022.

Також відсутні підстави для зобов`язання відповідача здійснити нарахування позивачу пенсію за віком, оскільки права позивача в цій частині відповідачем не порушені. У Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області не було правових підстав для нарахування пенсії позивачу, оскільки така ще не була призначена.

Враховуючи встановлені обставини справи та положення чинного законодавства, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Оскільки позов задоволено частково, то відповідно до частин першої, третьої статті 139 КАС України до відшкодування позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 536,80 грн, сплачений відповідно до квитанції від 20.04.2023.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним рішення Головного Управління Пенсійного фону України у Тернопільській області №88 від 08 листопада 2022 року про відмову у призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку на підставі ст. 55 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 02.11.2022, врахувавши зарахування до страхового стажу період роботи за трудовою книжкою НОМЕР_2 від 27.03.1984р.; з 03.08.1984 р. по 31.08.1984 р., період навчання з 01.09.1984 року по 17.12.1985 року у ВСП «Заліщицький фаховий коледж ім. Є. Храпливого Національного університету біоресурсів і природокористування України».

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 536,80 грн (п`ятсот тридцять шість грн 80 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 01 червня 2023 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_7 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження/місце проживання: Майдан Волі, 3,м. Тернопіль,46001 код ЄДРПОУ/РНОКПП 14035769).

Головуючий суддя Подлісна І.М.