Справа № 500/657/23
Суддя: Мірінович Уляна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2023-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/657/23

13 червня 2023 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Мірінович У.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ранголі" до Тернопільської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Ранголі» до Тернопільської митниці про визнання протиправним та скасування рішення відповідача про коригування митної вартості товарів №UA403000/2023/000005/1 від 24.01.2023.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 23 січня 2023 року уповноваженою особою позивача подано до митного оформлення митну декларацію типу ІМ40ДЕ №UA403040/2023/000247, у графі 31 якої заявлено до митного оформлення три групи товари, в тому числі товар 1 - гербіцид Трон із вартістю товару в сумі: 26 дол. США/кг.

Позивач вказує, що після довготривалих консультацій між декларантом та митним органом, відповідач прийняв спірне рішення, яким скоригував митну вартість товару 1 за резервним методом визначення вартості згідно із статтею 64 Митного кодексу України до суми 50,246880 дол. США/кг аргументуючи тим, що за результатами розгляду документів, наданих декларантом для підтвердження заявленої митної вартості оцінюваного товару, виявлено розбіжності, які мають вплив на правильність її визначення, а джерелом інформації для визначення митної вартості при винесенні оскарженого рішення про коригування митної вартості використано рівень митної вартості аналогічних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, зокрема, товару №1 згідно ЕМД від 04.10.2022 №UА100380/2022/363283.

Позивач вказує, що надалі випуск товару (гербіциду Трон) у вільний обіг здійснено за новою митною декларацією №23UA64U0 із сплатою різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом у митній декларації №23UA47U9 від 23.01.2023 та сумою митних платежів, обчисленою митницею згідно за митною вартістю товарів, визначеною рішенням №UA403000/2023/000005/l від 24.01.2023.

Разом з тим, позивач вважає, що ціну товару 1 (гербіциду Трон), митницею скореговано безпідставно, оскільки найменування, ціна та загальна вартість поставки товару 1 у специфікації №4 до договору №RG/AC/08/2021 від 11.08.2021, прайс-листі від 13.11.2022 та в інвойсі №NY202211172 від 17.11.2022 збігається, і становить 26 дол. США за 1 кг, відповідно - така вартість в подальшому зазначена позивачем у поданій до митного оформлення митній декларації №23UA47U9 від 23.01.2023. При цьому позивач вказує, що ним оплачено вказаний товар 1 в розмірі 100% передоплати, що підтверджується квитанцією про SWIFT-платіж від 27.12.2022.

Позивач також зазначає, що для підтвердження заявленої митної вартості товару 1, ним надано експертну довідку Торгово-промислової палати України від 23.01.2023, якою встановлено, що вартість гербіциду Трон, ВГ відповідає кон`юнктурі ринку і на дату експертизи становить 26 доларів США за кг, що співпадає з цінами вказаними у специфікації №4 до договору №RG/AC/08/2021 від 11.08.2021, прайс-листі від 13.11.2022 та в інвойсі №NY202211172 від 17.11.2022.

Таким чином, позивач вказує, що ним як декларантом надано суб`єкту владних повноважень усі необхідні документи, які передбачені частиною другою статті 53 Митного кодексу України, та які дають можливість митному органу однозначно визначити митну вартість задекларованого товару за основним методом, з огляду на що, спірне рішення вважає протиправним та звернувся із даним позовом в суд.

Ухвалою від 06.03.2023 суд залишив позовну заяву без руху, встановивши строк та спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом подання на адресу суду доказів про сплату позивачем судового збору.

Ухвалою суду від 10.03.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) суддею одноособово.

23.03.2023, через відділ документального забезпечення суду, надійшов відзив на позовну заяву з додатками, зі змісту якого слідує, що відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог у повному обсязі та зазначає, що на виконання зовнішньоекономічного контракту №RG/AC/08/2021 від 11.08.2021, укладеного між компанією «JIANGSU AGROCHEM LABORATORY CO., LTD» (Китай) та ТОВ «РАНГОЛІ» (Україна), згідно із рахунками- фактурами (інвойс) позивачем на митну територію України ввезено товари, зокрема гербіциди та засоби захисту рослин. 23 січня 2023 року уповноваженою особою позивача, подано до митного оформлення митну декларацію типу ІМ40ДЕ № UA403040/2023/000247.

Відповідач вказує, що під час здійснення митного контролю за поданою митною декларацією митницею опрацьовано інформацію, що міститься у наданих до митного оформлення товаросупровідних документах, за результатами опрацювання яких виявлено, невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості товару, визначеної за основним методом. У зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 Митного кодексу України, митним органом прийнято рішення про коригування заявленої митної вартості товару. При цьому, відповідачем зазначено, що джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала ЕМД від 04.10.2022 №UА100380/2022/363283, де вартість такого товару становить 50.246880 дол. США за кг (даного виду товару).

Тернопільська митниця Держмитслужби вважає, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості товару прийнято ним з дотриманням вимог чинного законодавства, є законним та обґрунтованим та не підлягає скасуванню (арк. справи 33-46).

06.04.2023, на адресу суду надійшла відповідь на відзив представника позивача (арк. справи 51-52).

В ході судового розгляду справи судом встановлено, що частина первинних документів, долучених позивачем до матеріалів судової справи, викладені іноземною мовою (китайською) без перекладу українською мовою, а тому, в розумінні статей 73, 75 КАС України, не можуть вважатися належними та достовірними доказами у справі, оскільки вказана обставина унеможливлює їх дослідження судом.

За наведених обставин суд, ухвалою від 29.05.2023, залишив позовну заяву без руху після відкриття провадження у справі та встановив позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання на адресу суду копій усіх документів, доданих до позову та викладених іноземною мовою, з офіційним перекладом на українську мову.

У встановлений судом строку позивач усунув недоліки позовної заяви, з огляду на що, суд, ухвалою від 09.06.2023, продовжив судовий розгляд справи.

Зважаючи на те, що інших заяв по суті спору на адресу суду не надходило, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що між позивачем та Jiangsu Agrochem Laboratorу укладено договір №RG/AC/08/2021 від 11.08.2021, за умовами якого продавець зобов`язується передати у власність позивача агрохімікати, а останній зобов`язується прийняти та оплатити товар (арк. справи 8-9).

В пункті 3.2 Договору вказано, що ціна на товар вказується в Специфікації до договору, яка підписується обома сторонами і є невід`ємною частиною цього договору.

До договору №RG/AC/08/2021 від 11.08.2021 підписано додаткову угоду №1 від 14.10.2022 та специфікацію №4 (арк. справи 9а-9б) в якій визначено найменування, ціну, упакування, кількість та вартість Товару. Згідно даної специфікації, всього було передбачено поставку трьох видів продукції, а саме:

- Торбо, ВГ (гербіцид), діюча речовина римсульфурон;

- Трон, ВГ (гербіцид);

- Імідон, ВГ (інсектицид)

На виконання зовнішньоекономічного контракту №RG/AC/08/2021 від 11.08.2021, укладеного між компанією «JIANGSU AGROCHEM LABORATORY CO., LTD» (Китай) та ТОВ «РАНГОЛІ» (Україна), згідно із рахунком-фактурою (інвойс) № NY202211172 від 17.11.2022 (арк. справи 66), CMR №0009308 (арк. справи 70), пакувальним листом (арк. справи 66, зворот), прайс-листом від 13.11.2022 (арк. справи 63 зворот), свідоцтвом про аналіз (арк. справи 72 зворот), міжпортового або комбінованого коносаменту (арк. справи 75), електронного страхового полісу (арк. справи 78) та митної декларації на експорт товарів з Китайської народної Республіки (арк. справи 80-81) позивачем на митну територію України ввезено товар узгоджені на поставку гербіциди.

Так, 23 січня 2023 року уповноваженою особою позивача, агентом з митного оформлення подано до митного оформлення митну декларацію типу ІМ40ДЕ №UA403040/2023/000247, у графі 31 якої заявлено до митного оформлення наступні товари а саме:

Товар 1: «Гербіцид Трон, ВГ, діюча речовина римсульфурон, 250 г/кг, відноситься до похідних сульфонілсечовини, гербіцид для захисту кукурудзи віл комплексу сходів однорічних дводольних та злакових видів бур`янів, в пластикових пляшках по 0,5 кг 4660 кг. Реєстраційний номер: А 09439 Торгівельна марка: Rangoli Виробник: Tianasu Reрont Agrochemical Co., Ltd. Країна виробництва: CN Вивантажено з контейнеру OOLU775073Q»;

Товар 2: «Гербіцид Торбо. ВГ, діюча речовина тифенсульфурон-метил 200 г/кг + трибенурон-метил, 200 г/кг + флорасулам, 75 г/кг, відноситься до похідних сульфоілсечовини, трикомпонентний післясходовий гербіцид системної дії для захисту посівів зернових колоскових культур від однорічних до багаторічних дводольних бур`янів, в пластикових пляшках по 0,5кг 2000 кг. Реєстраційний номер: Б05183, Торгівельна марка: Rangoli Виробник: Tianasu Institute of Ecomones Со.. Ltd.Країна виробництва: CN Вивантажено з контейнеру OOLU7750730».

Товар 3: «Засоби захисту рослин-інсектицидний протруйник Імідон, ЗП (імідаклоприд, 700 г/кг), використовується для протруювання насіння, системний інсектицид для захисту культур від комплексу наземних та ґрунтових шкідників сходів шляхом передпосівної обробки насіння в алюмінієвому пакеті по 1 кг 3000 кг. Реєстраційний номер: А 06828 Торгівельна марка: Rangoli, Виробник: Наіlir Pesticides and Chemicals Group Co. Ltd. Країна виробництва: CN Вивантажено з контейнеру OOLU775073Q».

Як слідує з матеріалів судової справи та з інформації, що міститься в графі 44 МД, уповноваженою особою позивача до митного оформлення подано наступні документи:

пакувальний лист №NY202211172 від 17.11.2022; пакувальний лист № NY202211174 від 17.11.2022; пакувальний лист № NY202211173 від 17.11.2022; рахунок-фактура (інвойс) №NY202211172 від 17.11.2022; рахунок-фактура (інвойс) № NY202211174 від 17.11.2022; рахунок-фактура (інвойс) № NY202211173 від 17.11.2022; коносамент №COSU від 28.11.2022; автотранспортна накладна (CMR) № 0009308 від 13.01.2023; сертифікат про походження товару №22С3204А0240/00221 від 07.12.2022; сертифікат про походження товару №22С3204А0240/00223 від 07.12.2022; сертифікат про походження товару №22С3204А0240/00222 від 07.12.2022; банківський платіжний документ, що стосується товару № б/н від 27.12.2022; документ, що підтверджує вартість перевезення товару № 38 від 13.01.2023; прейскурант (прайс-лист) виробника товару №б/н від 13.11.2022; страховий поліс №ACHZD0024222QAAAA170 від 27.11.2022; страховий поліс №ACHZD0024222QAAAA15N від 27.11.2022; страховий поліс №ACHZD0024222QAAAA160 від 27.11.2022; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів (крім позначеного кодом 4104), подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів № RG/AC/08/2021 від 11.08.2021; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) - додаткова угода № 1 від 14.10.2022; договір про надання послуг митного брокера № Б05012022-1 від 05.01.2022; дозвіл на ввезення на митну територію України незареєстрованних пестицидів і агрохімікатів, що використовуються для державних випробувань і наукових досліджень, а також обробленого ними насіннєвого (посадкового) матеріалу (або відомості про включення товарів до Державного реєстру пестицидів і агрохімікатів) Серія А №09439 від 18.02.2022; дозвіл на ввезення на митну територію України незареєстрованних пестицидів і агрохімікатів, що використовуються для державних випробувань і наукових досліджень, а також обробленого ними насіннєвого (посадкового) матеріалу (або відомості про включення товарів до Державного реєстру пестицидів і агрохімікатів) Серія Б №05183 від 18.02.2022; дозвіл на ввезення на митну територію України незареєстрованних пестицидів і агрохімікатів, що використовуються для державних випробувань і наукових досліджень, а також обробленого ними насіннєвого (посадкового) матеріалу (або відомості про включення товарів до Державного реєстру пестицидів і агрохімікатів) Серія А № 09439 від 18.02.2022; інші некласифіковані документи - опис № б/н від 09.11.2022; інші некласифіковані документи - опис №б/н від 06.11.2022; інші некласифіковані документи - опис № б/н від 07.11.2022; інші некласифіковані документи - сертифікат аналізу № БГУ20221109 від 09.11.2022; інші некласифіковані документи - сертифікат аналізу № БГУ20221106 від 06.11.2022; інші некласифіковані документи - сертифікат аналізу № БГУ20221107 від 07.11.2022; копія митної декларації країни відправлення № 03910246 від 25.11.2022; копія митної декларації країни відправлення № 03910224 від 25.11.2022; копія митної декларації країни відправлення № 03910230 від 25.11.2022.

За результатами здійснення контролю правильності визначення заявленої декларантом митної вартості товарів посадовою особою митниці прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA403000/2023/000005/1 від 24.01.2023 (арк. справи 6), у графі 33 якого зазначено: "Митна вартість імпортованого товару не може бути визнана за ціною договору у зв`язку з тим, що за результатами розгляду документів, наданих декларантом для підтвердження заявленої митної вартості оцінюваного товару, виявлено розбіжності, які мають вплив на правильність її визначення. Для підтвердження заявленої митної вартості товару декларантом подані документи про транспортні витрати з перевезення вантажу, а саме: договір №10/01-4 від 10 січня 2023 року про надання транспортних послуг ТОВ «Козиртранс» в особі директора Козир А.В. та довідка ТОВ «Козиртранс» від 13.01.2023 №38 про транспортні витрати з перевезення вантажу автомобілем держ. № НОМЕР_1 / НОМЕР_2 . Однак в поданій до митного оформлення CMR А№0009308 перевізником товару вказано PE PERNARIVSKYY VITALIY, код . Жодного документа даного перевізника до митного оформлення не подано. Також в додатково поданих документах надано податкові накладні за період 2019-2020 років, що неможливо ідентифікувати з оцінюваним товаром. Експертна довідка від 23.01.2023 №Фц-23/030 видана Київською Торгово-промисловою палатою носить інформативний характер, так в п. 9 Висновок зазначено, що вартість товару «... на дату експертизи може становити...». Таким чином, наявні ризики декларування недостовірних відомостей щодо митної вартості товарів та не включення всіх складових митної вартості у повному обсязі. Відповідно до п.2 ч.2 ст.52 МКУ декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню. Частиною 4 статті 54 МКУ визначено, що орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відповідно до ч. 5 ст. 54 МКУ, митний орган має право впевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості. Враховуючи дану інформацію заявлена до митного оформлення митна вартість не може бути визнана. Другорядні методи не були застосовані через відсутність достатньої інформації про ціну угоди щодо ідентичних та подібних товарів. Метод на основі віднімання вартості не може бути використаний оскільки відсутня інформація про ціни ідентичних чи подібних (аналогічних) товарів, що продаються на території України, а також про складові компоненти, що можуть бути виділені із ціни. Метод на основі додавання вартості не може бути використаний оскільки відсутня інформація про вартість всіх витрат, що зараховуються до ціни товару. За результатом проведеної консультації з декларантом, відповідно до положень частини 4 ст.57 МКУ, дійшли згоди про неможливість визначення митної вартості згідно з положеннями статей 59-63 МКУ. Митна вартість товарів визначена за резервним методом визначення митної вартості згідно ст.64 МКУ. За основу для обрахунку митної вартості товарів взято інформацію щодо раніше визнаних митними органами митної вартості згідно митного оформлення за ЕМД від 04.10.2022 №UA100380/2022/363283 на рівні 50.246880 дол. США/кг».

Не погоджуючись із відмовою відповідача у прийнятті митної декларації за заявленою митною вартістю за ціною договору та коригуванням митної вартості товарів, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує частину другу статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Рішення відповідача (дії, вчиненні при його прийнятті) як суб`єкта владних повноважень, що є предметом цього позову, підлягає оцінці судом на відповідність критеріям правомірності, визначеним частиною другою статті 2 КАС України.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України та іншими законами України.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 МК України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із частиною першою статті 51 МК України митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню (частина друга статті 52 МК України).

Як визначено частинами першою, другою статті 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу (частина третя статті 54 МК України).

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (частина шоста статті 54 МК України).

Наведені норми МК України вказують на те, що законодавець запропонував таку конструкцію регулювання митних відносин, якою визначається правильність визначення митної вартості декларантом, у випадку, якщо не доведено інше.

Відповідно до статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина друга статті 53 МК України).

У частині третій статті 53 МК України визначено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Із наведених положень випливає, що митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи за наявності хоча б однієї з таких підстав: 1) наявність розбіжностей у документах; 2) наявність ознак підробки документів; 3) відсутність у документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У пункті 2 частини п`ятої статті 54 МК України передбачено, що митний орган має право письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості лише у випадках, встановлених цим Кодексом.

Отже, праву митного органу на витребування додаткових документів передує його обов`язок належним чином обґрунтувати наявність підстав вважати та належним чином обґрунтувати причини, з яких митна вартість не може бути перевірена на підставі документів, наданих декларантом разом із митною декларацією.

Окрім цього, системний аналіз наведених правових норм вказує на те, що митні органи мають право витребувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Відповідно до частини п`ятої статті 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця. Перелік витрат, які додаються при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, визначено у частині десятій статті 58 МК України.

Як обумовлено частиною третьою статті 57 МК України, кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

За правилами, встановленими частинами четвертою-восьмою статті 57 МК України застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Судом встановлено, що декларант позивача для підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару подав до митного органу ряд документів та застосував перший метод визначення митної вартості - за ціною договору.

Разом з тим, вирішуючи спір по суті, суд приймає до уваги, що відповідачем здійснювалась процедура письмових консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав та методу для визначення митної вартості товару відповідно до вимог статей 59 і 60 Митного кодексу України.

Так, уповноваженою особою декларанта на вимогу митниці, окрім вже наданих документів, додатково надано: МБРБ від 25.11.2023; податкову накладну №3 від 04.02.2020; податкову накладну №11 від 26.10.2020; податкову накладну № 4 від 06.12.2019: податкову накладну № 56 від 26.02.2020; договір (контракт) про перевезення № 10/01-4 від 10.01.2023; рахунок-Фактура №КТ-0002 від 13.01.2023; висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією №Фц-23/030 від 23.01.2023.

Суд враховує, що оскаржене рішення №UA403000/2023/000005/1 від 24.01.2023 про коригування митної вартості товару стосувалося лише поставки гербіциду Трон, ВГ (Товар 1).

Так, відповідно до надано специфікації №4 ціна Товару-1 становить 26 дол. США, всього на суму 121160,000 доларів США у кількості 4660,00 кг.

Продавцем видано відповідний прайс-лист від 13.11.2022 в якому вказано, що ціна Товару-1 становить 26,00 доларів США за 1 кг.

Також продавцем надано інвойс на поставку товарів та пакувальний лист №NY202211172 від 17.11.2022 де також зазначено найменування, упакування, параметри та вартість Товару-1.

Будь-яких зауважень чи доказів недостовірності поданих документів відповідачем у оскаржуваному рішенні не вказано та не визначено.

Позивачем оплачено Товар на умовах 100% передоплати, що підтверджується квитанцією про SWIFT-платіж від 27.12.2022, та розмір якого збігається із загальною вартість вказаною в специфікації №4 на весь Товар 196360,00 дол. США.

Для митного оформлення Товару-1 Позивачем також надано міжнародну товарно- транспорту накладну CMR №0009308 від 13.01.2023, сертифікат аналізу Товару №NY20221109 від 09.11.2022, коносамент №COSU від 28.11.2022, страховий поліс №ACHZD0024222QAAAA17O, митну декларацію країни відправлення №03910246 від 25.11.2022, сертифікат походження №22С3204А0240/00221 від 07.12.2022, опис товару.

Також, враховуючи номенклатуру поставленого товару, для підтвердження заявленої митної вартості цього товару, позивач надав експертну довідку Торгово-промислової палати України №Фц-23/030 від 23.01.2023, якою було встановлено, що вартість гербіциду Трон, ВГ відповідає кон`юнктурі ринку і на дату експертизи становить 26 доларів США за кг, що відповідає з цінами вказаними у специфікації №4 до договору №RG/AC/08/2021 від 11.08.2021 прайс-листі від 13.11.2022 та в інвойсі №NY202211172 від 17.11.2022.

Дослідивши подані декларантом згідно із частиною другою статті 53 МК України наявні у нього документи, які подавалися із митними деклараціями, а також додатково подані документи, суд дійшов висновку, що такі документально підтверджують складові митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні, а сумніви митного органу щодо заявленої митної вартості є безпідставними.

Разом з тим, що обґрунтувань митного органу в частині перевезення товару суд зазначає таке.

З матеріалів справи слідує, що позивач уклав 10.01.2023 договір про надання транспортних послуг №10/01-4 з ТОВ «Козиртранс» (арк. справи 15 зворот 16) згідно якого позивач доручає перевезення вантажів, а експедитор зобов`язується доставити вантажі до місця призначення та видати їх уповноваженій на одержання вантажу особі.

Експедитор надав довідку №38 від 13.01.2023 про транспортні витрати з перевезення вантажу автомобілем та рахунок-фактуру №КТ-0002 від 13.01.2023 у сумі 131845,95 грн (арк. справи 16 зворот).

Однак, щодо розбіжностей особи перевізника, яку зазначено у міжнародній товарно- транспортній накладній CMR А№0009308, то суд враховує доводи сторони позивача про те, що згідно умов договору №10/01-4 з експедитор організовує перевезення товару з м. Гданськ до м. Бровари, та може здійснювати таку організацію шляхом включення всіх витрат з доставки вантажу, в тому числі за наслідками розрахунків з безпосереднім перевізником.

Частина друга статті 53 МК України, визначає документи, які підтверджуються митну вартість товару.

Разом із митною декларацією декларант подав документи, що на переконання суду співвідносяться із приписами частини другої статті 53 МК України.

Частиною другою статті 53 МК України, визначено, що крім перерахованих, до документів, які підтверджуються митну вартість товару також відносяться: за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару (пункт 5 частини другої статті 53); ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню (пункт 7 частини другої статті 53); якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (пункт 8 частини другої статті 53).

З наведеного слідує, що перераховані в пунктах 5, 7, 8 частини другої статті 53 МК України документи необов`язково повинні бути в наявності у декларанта, оскільки це обумовлюється характеристиками самого товару, що імпортується та видом діяльності декларанта.

За наведених обставин суд дійшов висновку, що позивачем, разом із митною декларацією, подано документи, які за зовнішніми ознаками відповідали приписам частини другої статті 53 МК України.

Так, після подання позивачем-декларантом митної декларації із переліченими документами, митний орган уповноважений здійснити їх аналіз на предмет наявності: (1) розбіжностей, які мають вплив на правильність визначення митної вартості; (2) ознак підробки; (3) відсутності всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів; (4) відсутності відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Суд зазначає, що саме із встановленням таких обставин (однієї або декількох) МК України пов`язує (обумовлює) право митного органу скористатись частиною третьої статті 53 МК України, а саме: витребувати документи, що охоплені приписами цієї частини статті. При цьому, митний орган має право витребувати не всі документи, які передбачені частиною третьою статті 53 МК України, а лише ті, які пов`язані із встановленими обставинами та за конкретизованим переліком. Таку вимогу декларант виконує протягом десяти календарних днів.

Відповідно до наданого позивачем переліку документів, судом виокремлено перелік документів, які не охоплено частиною другою статті 53 МК України, однак такі надано декларантом добровільно, без вимоги митного органу.

Разом з тим, визначеному частиною третьою статті 53 МК України обов`язку декларанта надати на вимогу митного органу витребувані документи, кореспондує право особи (юридичної/фізичної) бути обізнаним про причину витребування суб`єктом владних повноважень інших документів з конкретизацією його переліку.

На переконання суду, наведене має визначальне значення для контролюючого органу, позаяк пов`язується в подальшому із правом митного органу прийняти одне із рішень, зокрема: 1) про коригування митної вартості товару (це стосується спору в межах даної справи) (статті 55 МК України); про відмову в митному оформленні товарів за заявленою декларантом вартістю (частина шоста статті 54 МК України).

Однак, якщо декларанта не повідомлено про конкретний перелік документів, які йому необхідно надати на вимогу митного органу та про підстави, що обумовлюють їх витребування, то на переконання суду, в митного органу в подальшому відсутні підстави зробити висновок про те, що декларантом не подано якийсь із документів для підтвердження або спростування існування обставин, щодо яких вони вимагалися.

Відтак, не зазначення митним органом у вимозі про надання документів, відповідно до частини третьої статті 53 МК України, конкретизованого переліку документів, які повинен надати декларант порушує права останнього, що слідує зі змісту частини третьої статті 53 МК України.

З матеріалів справи слідує, що відповідач розпочав консультацію між митним органом та декларантом витребував у декларанта додаткові документи, які підтверджують числове значення складової митної вартості товару згідно вимог пункту 3 статті 53 Митного кодексу України.

Відповідач не звернув увагу на те, що право витребувати документи, які передбачені частиною третьою статті 53 МК України, пов`язується із обов`язком встановлення наявності обставин, що охоплюється змістом диспозиції абзацу першого цієї частини статті, по відношенню до документів, які передбачені частиною другою статті 53 цього Кодексу. Іншими словами, спочатку аналізуються документи, які подані, встановлюються обставини (або не встановлюються, коли вони відсутні) і лише за цим, формується письмова вимога про витребування документів.

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду в постанові від 16.08.2022 у справі №240/10401/19 сформував правовий висновок (неодноразово застосований раніше), згідно з яким, декларант при митному оформленні імпортованого товару зобов`язаний надати документи за переліком, визначеним частиною другою статті 53 Митного кодексу України. Контролюючий орган вправі витребувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення митної вартості товару. Такі сумніви можуть бути зумовлені, зокрема неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, результату митного огляду цього товару, порівнянням заявленої митної вартості з митною вартістю ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено.

Разом з тим, повноваження контролюючого органу витребувати додаткові документи стосується тільки тих документів, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всіх, передбачених статтею 53 МК України, документів. Ненадання декларантом витребуваних контролюючим органом документів може бути підставою для коригування митної вартості у випадку, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують об`єктивних сумнів щодо достовірності наданої декларантом інформації.

Суд уважає такий висновок релевантним з обставинами справи. Водночас, що стосується змістового наповнення поданих декларантом документів та підтвердженнями ними числового значення митної вартості товару.

Інвойс це документ, у якому зазначаються товари та послуги, які компанія надає клієнту, та зазначається зобов`язання клієнта на оплату цих послуг. Інвойс - це первинний документ у міжнародній торгівлі, який супроводжує вантаж на всьому шляху закордон. Його створює продавець та надсилає покупцю водночас з вантажем, оскільки без цього документа жоден перевізник не буде транспортувати товар.

В інвойсі вказується, які саме послуги надані клієнту, та яку оплату він зобов`язаний здійснити за виконані послуги чи надані товари.

У пункті 3 частини другої статті 53 МК України зазначено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу).

Тобто, в цьому випадку законодавець вживає поняття інвойсу та рахунку-проформи як тотожні.

У міжнародному законодавстві існують декілька видів інвойсів.

Зокрема, проформа-інвойс це документ, у якому зазначається обов`язок продавця товарів (виконавця послуг) поставити товари (надати послуги) покупцю за наперед обговореною ціною. Ціна послуг та перелік товарів у цьому виді інвойсу не є остаточним, та надалі може змінюватись без проблем. Тобто, проформа існує, для узгодження ціни, обсягу поставки і тільки після того, коли сторони між собою досягнули згоди, складається рахунок-фактура (інвойс) або, як його ще іменують комерційний інвойс.

Комерційний інвойс (рахунок-фактура) це документ, що використовується для митної декларації під час продажу товарів, експортованих через міжнародні кордони. Цей документ є обов`язковим для проходження митниці. Без нього не розмитнять товар та не допустять на територію держави. Він виписується одночасно із відвантаженням товару та надсилається покупцеві.

При оцінці зовнішньоекономічної операції, в частині, що стосується предмета спору, за участю позивача, суд не вбачає розбіжностей в міжнародних первинних бухгалтерських документах, які визначають числові значення митної вартості товару. Інвойс та Договір кореспондують між собою.

Квитанцією про SWIFT-платіж від 27.12.2022, яке декларантом надано, в якості письмового доказу, до суду підтверджується факт розрахунків між сторонами. Зовнішньоекономічний договір носить довгостроковий характер, а поставка товару здійснюється партіями. Оплата здійснюється шляхом передоплати.

В постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14.08.2022 у справі №820/9195/15 вказано, що оцінюючи обґрунтованість обрання відповідачем другорядного методу визначення митної вартості товару (резервний), Суд зазначає, що сама лише наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.

Слід відмітити, що спрацювання системи управління ризиками є підставою для контролюючого органу більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції і не може бути безумовною підставою для відмови в митному оформленні товару за заявленою декларантом митною вартістю. Різниця між митною вартістю товару, задекларованого особою, та митною вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією ж чи іншими особами у попередніх періодах, також не свідчить про заниження митної вартості декларантом і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товару до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

Такий правовий висновок зроблений Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду в постановах від 05.07.2022 у справі № 804/150/16 та від 30.06.2022 у справі №280/1824/19. Суд вважає його релевантним з обставинами даної справи та враховує під час вирішення спору.

З огляду на що, суд вважає, що декларант не зобов`язаний (звільнений від обов`язку) доводити правильність заявленої ним митної вартості. Твердження декларанта про розмір митної вартості вважається правомірним, поки протилежне не буде доведено контролюючим органом. Неподання декларантом документів, які передбачені частиною другою статті 53 МК України може викликати в митного органу обґрунтований сумнів, який обов`язково повинен випливати із обставин, які, передбачені частиною третьою статті 53 цього Кодексу. Це означає, що в кожному конкретному випадку виникненню сумніву передує встановлення таких обставин. Для підтвердження (спростування) обставин митний орган вправі витребувати в декларанта конкретний документ (документи). В свою чергу, декларант повинен чітко усвідомлювати, яку обставину він повинен усунути, це дасть змогу останньому найбільш точно виконати вимогу митного органу. Абстрактний перелік документів, які повинен надати декларант, з однієї сторони, свідчить про те, що митний орган не встановив обставин, які передбачені частиною третьою статті 53 МК України та обґрунтований сумнів у нього не виник. З іншої сторони, це свідчить про те, що декларант ніколи не зможе спростувати сумніви в митного органу, тільки тому, що вони відсутні. Не встановлення вказаних обставин, відсутність обґрунтованого сумніву не дає право витребувати документи, які передбачені частиною третьою статті 53 МК України, а в подальшому приймати рішення про коригування митної вартості товару.

Висновки суду у даній справі узгоджуються із правозастосовною практикою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду викладеною в постановах: від 16.08.2022 у справі №240/10401/19, від 11.08.2022 у справі №826/7843/16, від 05.08.2022 у справі №160/8370/18, від 26.07.2022 у справі №815/2656/17.

З метою дотримання принципу єдності судової практики, під час ухвалення судового рішення, судом враховану практику Восьмого апеляційного адміністративного суду щодо розгляду даної категорії справ (оскарження рішень митного органу про коригування митної вартості товару) висловлену в постановах, які виносились у 2022 році за результатами апеляційного перегляду рішень Тернопільського окружного адміністративного суду, зокрема: від 10.08.2022 у справі №500/1326/22, від 09.08.2022 у справі №500/1325/22, від 07.07.2022 у справі №500/9173/21, від 05.07.2022 у справі №500/9535/21, від 30.06.2022 у справі №500/4050/21, від 16.06.2022 у справі №500/2632/19, від 20.05.2022 у справі №500/712/21, від 11.05.2022 у справі №500/5568/21, від 29.04.2022 у справі №500/774/21, від 23.03.2022 №500/6357/21, від 23.03.2022 у справі №500/706/22, від 22.03.2022 №500/2783/21.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що відповідач неправомірно відмовив позивачу у визнанні задекларованої ним митної вартості товару за основним методом, визначив митну вартість за другорядним методом та прийняв оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів.

За таких обставин позовна вимога позивача про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA403000/2023/000005/1 від 24.01.2023 є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як слідує з матеріалів справи, що позивачем при зверненні з адміністративним позовом до суду було сплачено судовий збір у розмірі 12294,85 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №6112.

Оскільки позовні вимоги позивача задоволено в повному обсязі, та на користь позивача, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Ранголі" до Тернопільської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення Тернопільської митниці про коригування митної вартості товарів №UА403000/2023/000005/1 від 24.01.2023.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ранголі" за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільської митниці судові витрати на суму 12294 (дванадцять тисяч двісті дев`яносто чотири) гривні 85 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 13 червня 2023 року.

Реквізити учасників справи:

позивач: - Товариство з обмеженою відповідальністю "Ранголі" (місцезнаходження: вул. Центральна, 21, с. Гора, Бориспільский район, Київська область, 08324, );

відповідач: - Тернопільська митниця (місцезнаходження: вул. Текстильна, 38, м. Тернопіль, 46004, ).

Головуючий суддя Мірінович У.А.