Справа № 480/6936/20
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2023-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

12 червня 2023 р.Справа № 480/6936/20

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Чалого І.С.,

Суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М. ,

розглянувши клопотання ОСОБА_1 у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 22.03.2023 по справі № 480/6936/20 за позовом ОСОБА_1 до Слобожанськаої митниці Держмитслужби , Сумської митниці ДФС , Північної митницяі Держмитслужби про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середньої заробітної плати та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 22.03.2023 по справі № 480/6936/20 відмовлено в задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Слобожанської митниці Держмитслужби, Сумської митниці ДФС, Північної митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середньої заробітної плати та моральної шкоди.

До Другого апеляційного адміністративного суду надійшла апеляційна скарга від ОСОБА_1 на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 22.03.2023 по справі № 480/6936/20.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 29.05.2023 зазначена апеляційна скарга була залишена без руху з підстав несплати судового збору та наданий строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху. Роз`яснено, що недоліки апеляційної скарги можуть бути усунуті шляхом направлення до Другого апеляційного адміністративного суду оригіналу документу про сплату судового збору у розмірі 2684 грн.

08.06.2023 від позивача надійшла заява про усунення недоліків поданої апеляційної скарги з посиланням на правову позицію, висловлену в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 20.12.2019 по справі № 240/6150/18 про необхідність відступу від висновку Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах щодо сплати судового збору при зверненні до суду із скаргою на додаткове судове рішення, яким вирішено питання розподілу судових витрат, викладеного в ухвалах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21 лютого 2019 року (справа №709/2076/17), 24 січня 2019 року (справа №810/2809/17), 25 січня 2019 року (справа №826/7066/18), 03 липня 2019 року (справа №826/8890/18), 19 липня 2019 року (справа №810/2760/17) та 01 липня 2019 року (справа №520/8309/18), оскільки судовий збір не слід сплачувати при оскарженні додаткового судового рішення, яким вирішено питання розподілу судових витрат або встановлено порядок виконання судового рішення, тобто вирішення тих питань, які не пов`язані із вимогами адміністративного позову, але в обов`язковому порядку мають бути вирішені судом.

У заяві позивач стверджує, що судовий збір не слід сплачувати при оскарженні ухвали за подання заяви про зміну чи встановлення способу, порядку і строку виконання судового рішення, оскільки вирішення даного питання не пов`язане із вимогами адміністративного позову, але в обов`язковому порядку мають бути вирішені судом, що повністю узгоджується з нормами чинного законодавства України та останньою правовою позицією Верховного Суду. Стверджує, що предметом даного позову є поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а тому позивач звільнений від сплати судового збору як за первісні позовні вимоги, так і за зміну порядку виконання судового рішення - заміна сторони виконавчого провадження.

Перевіривши доводи вказаної вище заяви та матеріали справи в їх сукупності, суд уважає, що аргументи, які наведені у цій заяві, є безпідставними.

Сплата судового збору за подання апеляційної скарги в силу положень ст. 296 КАС України є процесуальним обов`язком сторони, що звертається до суду з апеляційною скаргою.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються положеннями Закону України "Про судовий збір" (надалі - Закон № 3674-VI).

Частиною першою статті 3 Закону № 3674-VI визначено, що судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення.

Відповідно до ст. 241 Кодексу адміністративного судочинства України судовими рішеннями є ухвали, рішення, постанови. Отже, ухвала є однією із форм судового рішення.

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону № 3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Перелік заяв і скарг, за подання яких не справляється судовий збір, наведений у частині другій статті 3 Закону № 3674-VI, і в цьому переліку відсутні заяви про заміну сторони виконавчого провадження. Водночас у частині другій статті 4 вказаного Закону не встановлено ставки судового збору за подання заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

Проте підпунктом 5 пункту 3 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI встановлено ставку судового збору за подання до адміністративного суду апеляційної і касаційної скарг на всі ухвали суду без винятку - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зазначене положення стосується подання апеляційних і касаційних скарг на всі без винятку ухвали адміністративного суду, які підлягають оскарженню, незалежно від того, чи передбачено Законом № 3674-VI справляння судового збору за подання тих заяв, за результатами розгляду яких виносяться відповідні ухвали.

Подібна позиція щодо правозастосування викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2018 у справі 12-66гс18.

Колегія суддів зазначає, що дійсно при апеляційному та касаційному оскарженні додаткових судових рішень, ухвалених відповідно до пунктів 2-3 частини першої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: при ухваленні рішень, в яких суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення або судом не вирішено питання про судові витрати, судовий збір не сплачується, оскільки розмір судового збору при поданні позову не залежить від того, який спосіб виконання судового рішення, у випадку задоволення позовної вимоги по суті спору, просить обрати позивач, або від вимоги щодо розміру та порядку розподілу судових витрат. Вказані питання не є самостійними позовними вимогами в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України та не входять до ціни позову, тому не підлягають оплаті окремо при зверненні до суду із позовом або відповідною заявою, передбаченою процесуальним законодавством, тобто не є об`єктом справляння судового збору.

Водночас в цій справі предметом апеляційного оскарження є ухвала суду про відмову в задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження, а не додаткове рішення, в якому не визначено спосіб виконання судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 379 КАС України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

В той же час відповідно до ч. 1, 3 статті 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

З наведеного вбачається, що заміна сторони виконавчого провадження не є тотожним такому поняттю як встановлення способу і порядку виконання судового рішення та є окремим правовим інститутом, що спрямований на забезпечення виконання судового рішення.

В контексті розгляду цієї справи судом першої інстанції прийнято ухвалу процесуального характеру, якою заяву позивача про заміну сторони виконавчого провадження залишено без задоволення. Отже, оскаржувана ухвала є окремим об`єктом справляння судового збору за подання апеляційної скарги в фіксованому розміру (1 прожитковий мінімум для працездатних осіб) та до спірних правовідносин не поширюються висновки щодо правозастосування, висловлені в постанові Верховного Суду від 20.12.2019 по справі № 240/6150/18.

Оскільки Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" встановлено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2023 - 2684 грн, то судовий збір за подання апеляційної скарги на ухвалу про залишення без задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження має бути сплачений в сумі 2684 грн.

Суд апеляційної інстанції встановив, що скаржник не належить до пільгової категорії осіб, які звільнені від сплати судового збору, а відтак за подання апеляційної скарги на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 480/6936/20 у цій справі судовий збір має справлятися на загальних підставах.

Щодо посилання заявника апеляційної скарги про звільнення його від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України "Про судовий збір", оскільки первісні позовні вимоги стосуються питання поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку, колегія суддів зазначає таке.

Як вже зазначалося раніше, позивач оскаржує процесуальну ухвалу суду першої інстанції на стадії виконання рішення.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Вказана стаття не містить посилань, що від сплати судового збору звільняються позивачі на стадії заміни сторони у виконавчому провадження.

Крім того, в ухвалі Верховного Суду від 21 лютого 2022 року у справі № 826/8941/15 розтлумачено, що позивач не звільняється від сплати судового збору на підставі частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" ( в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), оскільки оскаржує процесуальну постанову щодо вирішення питання про заміну сторони у виконавчому провадження, а не судове рішення про поновлення на роботі або стягнення заробітної плати.

Забезпечення права на апеляційний перегляд справи є однією з основних засад судочинства та гарантується приписами пункту 8 частини першої статті 129 Конституції України.

Проте, вказане право підлягає реалізації з дотриманням вимог процесуального законодавства, що виражається в дотриманні форми та змісту апеляційної скарги, термінів її подачі, а також обов`язковому переліку матеріалів, що повинні бути додані до неї, зокрема і документу про сплату судового збору.

Мета встановлення судового збору за подання скарги не зводиться до переслідування фінансових цілей - наповнення доходної частини Державного бюджету України, а передбачає запобігання поданню безпідставних та очевидно необґрунтованих скарг. Коло осіб, які користуються пільгами щодо сплати судового збору у вигляді звільнення від його сплати, визначено законом.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13 травня 2021 року у справі № 607/20869/20.

Як вбачається з матеріалів справи, заявником апеляційної скарги не надано доказів сплати судового збору у визначеному законом розмірі, тобто не виконано вимоги ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Відповідно до ч. 2, 6 ст. 121 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Про поновлення або продовження процесуального строку, відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Отже, процесуальним законодавством регламентовано право суду з власної ініціативи продовжити встановлений ним процесуальний строк.

Оскільки судом апеляційної інстанції відхилено доводи заявника про відсутність підстав для сплати судового збору, у строк, встановлений судом, недоліки апеляційної скарги не усунуто, з метою забезпечення його права на апеляційне оскарження, суд вважає за необхідне продовжити строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 121 Кодексу адміністративного судочинства України , суд

У Х В А Л И В:

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 22.03.2023 по справі № 480/6936/20 за позовом ОСОБА_1 до Слобожанської митниці Держмитслужби, Сумської митниці ДФС, Північної митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середньої заробітної плати та моральної шкоди,

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі не усунення зазначених недоліків апеляційної скарги, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 та ч. 5 ст. 298 Кодексу адміністративного судочинства України, питання про повернення апеляційної скарги буде вирішено протягом п`яти днів з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Чалий І.С.
Судді Катунов В.В. Ральченко І.М.