Справа № 480/4151/22
Суддя: А.І. Сидорук
Дата ухвалення: 2023-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 червня 2023 року Суми Справа № 480/4151/22
Сумський окружний адміністративний суд у складі судді Сидорука А.І., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу
до - Нижньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області,
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.
Суть спору, позиція сторін. Процесуальні дії суду. Заяви сторін.
Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд: визнати протиправним та скасувати рішення відповідача ''Про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства'' від 23.12.2021, яким відмовлено позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Нижньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області; зобов`язати відповідача надати такий дозвіл позивачу.
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що рішення відповідача суперечить чинному законодавству. Підставою для відмови в наданні дозволу зазначено те, що бажана до відведення земельна ділянка включена до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення комунальної вланості Нижньосироватської сільської ради, право оренди на які пропонуються для продажу на земельних торгах та на ту підставу, що земельна ділянка перевищує норми безоплатної приватизації. Однак підставою для відмови в наданні дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів.
23.06.2022 судом було постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
08.07.2022 до суду надішов відзив відповідача на позовну заяву, в якому він просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.
Відзив мотивовано тим, що бажана до відведення позивачу земельна ділянка входить до складу сформованої земельної ділянки, яка є єдиним масивом та на яку зареєстровано право комунальної власності Нижньосироватської сільської ради в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. У свою чергу, у випадку формування земельної ділянки з частини вже сформованого земельного масиву, що має кадастровий номер, її відведення відбувається на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки. Також, зазначає, що віднесення земельної ділянки до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для продажу прав на них на земельних торгах є підставою для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення такої земельної ділянки. Тому відповідачем правомірно було прийнято рішення.
Встановлені судом фактичні обставини.
09.12.2021 до відповідача надійшло клопотання позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2 га (з.б.а.с.22, а.с.37).
Бажана земельна ділянка зазначена позивачем на графічних матеріалах, які додані до вказаного клопотання (з.б.а.с.23, а.с.38).
Вказана земельна ділянка, рішенням відповідача від 17.11.2021, включена до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення комунальної власності Нижньосироватської сільської ради, право оренди на які пропонується для продажу на земельних торгах у формі аукціону (з.б.а.с. 29,44).
Вважаючи рішення відповідача протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Висновки суду та їх мотиви.
Відповідно до норми ч.7 ст.118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.
Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Частинами 1-2 ст. 79-1 ЗК України передбачено, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав.
Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.
Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв); за затвердженими комплексними планами просторового розвитку території територіальних громад, генеральними планами населених пунктів, детальними планами території.
Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера (частини 3-4 цієї статті).
Згідно з приписами частин 6, 7 цієї статті формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок. Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування.
Відповідно до частин 9, 10 статті 79-1 ЗК України земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.
Статтею 1 Закону України ''Про землеустрій'' встановлено, що проект землеустрою - сукупність економічних, проектних і технічних документів щодо обґрунтування заходів з використання та охорони земель, які передбачається здійснити за таким проектом; технічна документація із землеустрою - сукупність текстових та графічних матеріалів, що визначають технічний процес проведення заходів з використання та охорони земель без застосування елементів проектування.
За правилами статті 25 Закону України ''Про землеустрій'' документація із землеустрою розробляється у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації. Видами документації із землеустрою є, зокрема: й) технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.
Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що підставою для формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення, є технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.
Суд звертає увагу, що проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок та технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок є різними за своєю суттю документами із землеустрою, не є тотожними за процедурою виконання цієї документації.
Згідно з положеннями ЗК України способами формування земельної ділянки, є, у порядку відведення земельної ділянки із земель державної, комунальної власності (за відсутності на даній частині земної поверхні сформованих та зареєстрованих земельних ділянок), шляхом поділу раніше сформованої земельної ділянки. На одній частині земної поверхні неможливим є існування двох одночасно зареєстрованих земельних ділянок, координати яких перетинаються, адже частина 2 статті 79 ЗК України встановлює, що право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий шар.
Отже, надання дозволу на розробку проекту землеустрою має на меті лише формування земельної ділянки як окремого об`єкта. Натомість, коли йдеться про формування земельної ділянки з частини вже сформованого земельного масиву, що має кадастровий номер, її відведення відбувається на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 23.10.2020 року у справі № 802/1535/17-а та від 07.04.2021 у справі № 0640/4182/18.
Тому до спірних правовідносин підлягає застосуванню частина 6 статті 79-1 ЗК України.
Таким чином, в даному випадку може мати місце формування земельних ділянок шляхом поділу раніше сформованої земельної ділянки без зміни її цільового призначення, а тому такі дії повинні бути здійснені за технічною документацією із землеустрою щодо поділу земельної ділянки.
Стосовно посилання на земельні торги, то суд звертає увагу, що заборона відчужувати та надавати у користування земельні ділянки розпочинає свою дію не з моменту включення цієї ділянки до переліку земельних ділянок, а саме з моменту, коли конкретна земельна ділянка або права на неї вже виставлені на земельні торги. Сам лише факт прийняття рішення про включення земельної ділянки в перелік земельних ділянок, право оренди на які виставляється на земельні торги, не є самостійною підставою для заборони їх відчужувати та надавати у користування.
Судом встановлено факт включення спірної земельної ділянки до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення комунальної власності Нижньосироватської сільської ради, право оренди на які пропонуються для продажу на земельних торгах у формі аукціону.
Суд вважає, що необхідність формування бажаного для позивача об`єкта саме на підставі проекту землеустрою щодо відведення, а не за технічною документацією щодо поділу та об`єднання земельних ділянок і посилання на порушення норм ст. 79-1 ЗК України є самостійною та водночас достатньою правовою підставою для прийняття органом місцевого самоврядування рішення про відмову у наданні відповідного дозволу.
Тому відповідач правомірно прийняв спірне рішення, яке відповідає критеріям правомірності, встановленим нормою ч. 2 ст. 2 КАС України, а правові підстави для задоволення позову відсутні.
Судові витрати.
Оскільки в задоволенні позовних вимог відмовлено, то витрати по сплаті судового збору в розмірі 992,4 грн і витрати на професійну правничу допомогу в сумі 9000 грн, відповідно до ст. 139 КАС України, покладаються на позивача і не розподіляються між сторонами.
Керуючись ст.ст. 90, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України,
В И Р І Ш И В:
1. В задоволенні позову ОСОБА_1 до Нижньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії відмовити.
2. Витрати по сплаті судового збору та витрати на професійну правничу допомогу покласти на позивача ОСОБА_1 .
3. Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення рішення.
4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду складено та підписано суддею 13.06.2023.

Суддя А.І. Сидорук