Справа № 540/7421/21
Суддя: Аракелян М.М.
Дата ухвалення: 2023-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 540/7421/21
13 червня 2023 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Аракелян М.М.
Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 25.01.2022 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, скасування рішення задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 08.10.2021 № 7121/03-16 про відмову в поновленні виплати пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області поновити ОСОБА_1 виплату пенсії з 01 березня 2013 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 454 грн.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 25.01.2022 року набрало законної сили згідно постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20.06.2022 року.

11.05.2023 року було видано виконавчі листи про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 454 грн. та про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області поновити ОСОБА_1 виплату пенсії з 01 березня 2013 року.

08.06.2023 року представник позивача подав до Одеського окружного адміністративного суду заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених відповідачем на виконання рішення суду, в якій просить суд відповідно до ст. 383 КАС України:

1) визнати протиправною бездіяльність відповідача, допущену ним під час виконання Рішення від 25.01.2022, а саме -

а. відповідач в розрахунку пенсії позивачу та в розрахунку боргу за період з 01.03.2013 року на момент нарахування пенсії до виплати 18.02.2023 р. протиправно -

- не здійснив автоматичні перерахунки індексації та/або масові перерахунки пенсії та не врахував надбавки до пенсії відповідно до ст.27, 28 та ч.2, 3 ст. 42 та пунктів 4-1, 4-3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Далі - «Закон 1058-ЕУ») та відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 01.04.2020 № 251 (Далі - «Постанова КМУ № 251») та від 20 лютого 2019 р. № 124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році» (Далі - «Постанова КМУ № 124»), в редакції дійсної на момент нарахування/фактичної виплати пенсії позивачу 18.02.2023 року;

- не включив позивача в коло осіб яким відповідач зобов`язаний проводити автоматичні масові перерахунки пенсії,

б. відповідач протиправно не виплачує пенсію на банківський рахунок позивача, на який раніше надходила виплата пенсії.

2) Згідно до положень ч.ч.1-3 ст. 249 КАС України постановити окрему ухвалу і направити її відповідачу для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону, а саме зобов`язати відповідача -

а. в розрахунку пенсії позивачу під час нарахування/фактичної виплати пенсії на 28.02.2023 р.

- здійснити розрахунок та виплату пенсії позивачу з урахуванням автоматичних перерахунків індексації та/або масових перерахунків пенсії та надбавок до пенсії, відповідно до ст.27, 28 та ч.2, 3 ст. 42 та пунктів 4-1, 4-3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Далі - «Закон 1058-ГУ») та відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 01.04.2020 № 251 (Далі - «Постанова КМУ № 251») та від 20 лютого 2019 р. № 124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році» (Далі - «Постанова КМУ № 124»), в редакції дійсної на момент нарахування/фактичної виплати пенсії позивачу за винятком сплачених сум;

- включити позивача в коло осіб яким відповідач зобов`язаний проводити автоматичні масові перерахунки пенсії відповідно до Закону;

б. виплатити пенсію на банківський рахунок позивача, на який раніше надходила виплата пенсії

3) Зобов`язати відповідача подати у десятиденний строк звіт про виконання Рішення від 25.01.2022 р. в адміністративній справі № 540/7421/21.

Представник ОСОБА_1 в обґрунтування поданої заяви зазначає, що позивач звертався до відповідача двічі про добровільне виконання Рішення від 25.01.2022 р., останній раз - 18.01.2023 р. з листом вих. № 6478. Після надсилання відповідачу повторного листа, позивач отримав лист відповідача від 18.02.2023 р. № 2100-03-8/3949, із змісту якого вбачається, що на виконання Рішення від 25.01.2022 р. по справі № 540/7421/21 відповідач вчинив протиправну бездіяльності, а саме - не здійснив автоматичні перерахунки індексації та/або масові перерахунки пенсії та не врахував надбавки до пенсії відповідно до ст.27, 28 та ч.2, 3 ст. 42 та пунктів 4-1, 4-3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Далі - «Закон 1058-ГУ») та відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 01.04.2020 № 251 (Далі - «Постанова КМУ № 251») та від 20 лютого 2019 р. № 124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році» (Далі - «Постанова КМУ № 124»), в редакції дійсної на момент нарахування/фактичної виплати пенсії позивачу в 18.02.2023 року; не включив позивача в коло осіб яким відповідач зобов`язаний проводити автоматичні масові перерахунки пенсії та нарахував пенсію позивачу у віці 81 рік у розмірі 92,45 грн., що значно менше навіть мінімальної пенсії за віком у лютому 2023 р., відповідач протиправно не виплачує пенсію на банківський рахунок позивача, на який раніше надходила виплата пенсії Позивачу. Таким чином, позивач був вимушений звернутись до суду за виконавчими листами, які отримав та 07.06.2023 р. звернувся з заявою про примусове виконання рішення суду від 25.01.2022 р.

Розглянувши заяву представника ОСОБА_1 в письмовому провадженні, згідно ч.5 ст.383 КАС України, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Згідно із ч.ч. 1 та 4 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду. Заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

Відповідно до п.п. 7, 8 ч. 2 ст. 383 КАС України у заяві про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду зазначаються інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання; інформація про хід виконавчого провадження.

У разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви (ч. 5 ст. 383 КАС України).

Згідно із ч. 6 ст. 383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Суд встановив, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області було повідомлено представника позивача, що на виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 25.01.2022 року, що набрало законної сили 20.06.2022 року, у зв`язку з відсутністю пенсійної справи та документів про страховий стаж пенсію гр. ОСОБА_1 поновлено з 01.03.2013 у розмірі мінімальної пенсійної виплати 92,45 грн., яка була встановлена законодавством на день зняття з обліку гр. ОСОБА_1 в Пенсійному фонді України у зв`язку із виїздом з України до Держави Ізраїль на постійне місце проживання, однак через відсутність в заяві про поновлення виплати пенсії та в позовній заяві даних банківського рахунку унеможливило виконання рішення суду в частині виплати поновленої пенсії.

Суд констатує, що рішення суду виконано відповідно змісту його резолютивної частини, а саме, поновлено виплату пенсії позивачу

Таким чином, відповідачем виконано рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 25.01.2022 року, що набрало законної сили 20.06.2022 року, оскільки ним фактично поновлено виплату позивачу пенсії з 01.03.2013 року.

Решта вимог та сподівань позивача виходять за межі покладених на відповідача обов`язків за рішенням суду, отже перебувають у площині нового спору з ГУПФ України в Херсонській області.

При цьому, заявник не надав до суду жодного доказу щодо невиконання пенсійним органом рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 25.01.2022 року, що набрало законної сили 20.06.2022 року, в частині зобов`язання поновити виплату пенсії з 01 березня 2013 року.

Кодекс адміністративного судочинства України спрямовує правосуддя в адміністративних справах саме на забезпечення реалізації права особи на ефективний судовий захист, створюючи судам всі необхідні механізми для гарантування цього.

Суд вважає за доцільне звернути увагу на положення пунктів 53-55 Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи «Щодо якості судових рішень», які передбачають, що згідно з тлумаченням Європейського суду з прав людини право на справедливий суд, зафіксоване в статті 6 Конвенції, означає те, що судове рішення повинно бути таким, яке можна ефективно виконати на користь сторони, яка виграла справу; Конвенція не передбачає теоретичного захисту прав людини, а має на меті гарантувати максимальну ефективність такого захисту; рішення повинно бути сформульоване таким чином, щоб його можна було втілити в життя; нечітке рішення, яке можна тлумачити по-різному, підриває ефективність та надійність судового процесу.

Відтак, з метою виконання завдання адміністративного судочинства, передбаченого ч. 1 ст. 2 КАС України, щодо ефективного поновлення прав та інтересів фізичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, саме на суд покладено обов`язок ухвалення рішення, яке відновить права такої особи у сфері публічно-правових відносин від порушень.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 та ч. 4 ст. 242 КАС України судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При цьому, ч. 2 ст. 5 КАС України передбачено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У рішенні від 31.07.2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008 року), Європейський суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права ст. 1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Рішенням Конституційного Суду України у справі № 3-рп/2003р від 30.01.2003 року визначено, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Підставою звернення із вказаною заявою стало, на думку заявника, те, що на виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 25.01.2022 року, що набрало законної сили 20.06.2022 року, пенсійний орган не здійснив автоматичні перерахунки індексації та/або масові перерахунки пенсії та не врахував надбавки до пенсії відповідно до ст.27, 28 та ч.2, 3 ст. 42 та пунктів 4-1, 4-3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 01.04.2020 № 251 та від 20 лютого 2019 р. № 124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році», в редакції дійсної на момент нарахування/фактичної виплати пенсії позивачу в 18.02.2023 року, не включив позивача в коло осіб яким відповідач зобов`язаний проводити автоматичні масові перерахунки пенсії та нарахував пенсію позивачу у віці 81 рік у розмірі 92,45 грн., що значно менше навіть мінімальної пенсії за віком у лютому 2023 р., протиправно не виплачує пенсію на банківський рахунок позивача, на який раніше надходила виплата пенсії.

Суд зазначає, що вказані питання не були предметом судового розгляду справи № 540/7421/21 та не стосуються саме виконання судового рішення в даній справі, отже можуть розглядатися виключно в окремому позовному провадженні.

Представник ОСОБА_1 у вказаній заяві не навів обставин та не надав доказів, які б свідчили про протиправність рішень, дій чи бездіяльності відповідача, вчинених на виконання рішення суду від 25.01.2022 року у справі № 540/7421/21, або порушення прав позивача, підтверджених цим рішенням суду.

Згідно з ч.ч.1-3 ст.249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними. Суд може постановити окрему ухвалу у випадку зловживання процесуальними правами, порушення процесуальних обов`язків, неналежного виконання професійних обов`язків (в тому числі якщо підписана адвокатом чи прокурором позовна заява містить суттєві недоліки) або іншого порушення законодавства адвокатом або прокурором. Окрема ухвала щодо прокурора або адвоката надсилається органу, до повноважень якого належить притягнення до дисциплінарної відповідальності прокурора або адвоката відповідно.

Тобто, положеннями ст.249 КАС України взагалі не передбачена можливість зобов`язувати відповідача вчиняти певні дії на користь позивача за результатами задоволення заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених таким суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст.382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно з ч.ч.2-3 ст.382 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Половина суми штрафу стягується на користь позивача, інша половина - до Державного бюджету України.

За таких обставин, зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, яке має застосовуватися у певних випадках.

Разом з цим, позивач не навів обставин та не надав доказів, які підтверджують необхідність встановлювати судовий контроль за виконанням судового рішення в адміністративній справі. Тому суд не вважає за необхідне зобов`язувати відповідача подавати звіт про виконання судового рішення в даній адміністративній справі.

Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Суд зазначає, що в даному випадку ОСОБА_1 у разі незгоди, на його думку, з розміром виплачуваної пенсії з 01.03.2013 року та порядком її виплати на виконання рішення суду у справі № 540/7421/21, має право звернутися до адміністративного суду з позовом в передбаченому КАС України порядку.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених відповідачем на виконання рішення суду, слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 241-243, 248, 256, 295, 383 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 (вхідний № АВ/420/85/23 від 08.06.2023 року) про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених відповідачем на виконання рішення суду, поданої в порядку ст. 383 КАС України у справі № 540/7421/21, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала оскаржується в порядку та строки згідно ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя М.М. Аракелян