Справа № 380/15752/22
Суддя: Чаплик Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2023-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2023 року

справа №380/15752/22

провадження № П/380/15878/22

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Чаплик І.Д.,

секретар судового засідання Посмітюх К.Т.,

за участю:

представника позивача Бабій І.М.,

представника відповідача Герасимів В.Р.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Львові в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці про скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 ) звернувся до суду з позовом до Львівської митниці (місцезнаходження: 79000, м. Львів, вул. Костюшка, 1 ), в якому просить:

визнати протиправним та скасувати наказ в/о начальника Львівської митниці О. Шахрая № 1256-0 Про звільнення ОСОБА_2 від 11.10.2022;

поновити ОСОБА_2 на посаді начальника митного оформлення № 4 митного поста Городок Львівської митниці з 25.10.2022;

стягнути з Львівської митниці на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу з дня звільнення по день винесення рішення судом першої інстанції.

Позовна заява обгрунтована тим, що ОСОБА_2 , з 26.08.2009 працює в митних органах, за час перебування на державній службі до дисциплінарної відповідальності не притягувався та має бездоганний послужний список. 11.10.2022 в/о начальника Львівської митниці Олегом Шахраєм видано наказ №1256-0, яким звільнено позивача у зв`язку із неналежним виконанням умов контракту про проходження державної служби, а саме недосягнення ключових показників завдань та невиконанням додаткових умов цього контракту (відповідно до п.9 ч.1 ст.83, ст.88-1 Закону України Про державну службу від 10.12.2015). Позивач вважає, що ним в повному обсязі виконані всі умови контракту, а всі нібито вчинені порушення носять загальний характер, без конкретизації їх су ті. Зазначає, що в наказі про звільнення не зазначено, що позивач не зробив, а мав зробити для забезпечення виконання умов контракту, адже відсутність в оскарженому наказі посилань на конкретні порушення умов Контракут унеможливлює надання оцінки підставності звільнення. Вказує, що перед його звільненням з посади не передувала будь-яка індивідуальна оцінка його роботи на посаді державного службовця, йому не інкриміновано жодних незаконних дій. прорахунків у роботі чи незадовільної поведінки, які б слугували підставою стверджуваги про невиконання вимог Контракту. Відтак вважає, що рішення про його звільнення є виключно суб`єктивною думкою відповідача, проте не відповідає фактичним обставинам та жодним чином не свідчить про недосягнення ключових показників завдань та невиконання додаткових умов цього контракту. Також покликається на судову практику в подібних спорах та просить суд звернути увагу, що є єдиним годувальником в сімї. адже на його утриманні перебувають дружина ОСОБА_3 , яка ніде не працює, так як перебуває у відпустці по догляду за дітьми до досягнення 3 річного віку, малолітні діти ОСОБА_4 (2018 року народження). ОСОБА_5 (2022 року народження).

Ухвалою від 08.11.2022 відкрито провадження у справі за даним позовом, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників та запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву зі всіма доказами на його підтвердження, які наявні у відповідача.

На виконання ухвали суду 22.11.2022 представник Львівської митниці подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Відзив обґрунтований тим, що підставою для прийняття оскаржуваного наказу Львівської митниці від 11.10.2022 №1256-О, яким звільнено ОСОБА_2 із посади начальника відділу митного оформлення №4 митного поста Городок Львівської митниці, було неналежне виконання позивачем умов контракту про проходження державної служби, а саме недосягнення ключових показників завдань та невиконання додаткових умов цього контракту (відповідно до п. 9 ч.1 ст. 83, ст. 88- 1 Закону України Про державну службу від 10 грудня 2015 року). Відповідач зазначає, що відповідно до укладеного між Львівською митницею та позивачем Контракту про проходження державної служби №9/2022 від 04 лютого 2022 року, дія цього контракту припиняється за ініціативою державного органу у разі невиконання або неналежного виконання особою умов цього контракту (п.21). Оскільки станом на 06.10.2022 ОСОБА_2 не подано звіт про виконання завдань та ключових показників, про що зазначено в доповідній записці начальника митного поста Городок ОСОБА_6 , тобто не виконано вимоги, які встановлені графіком виконання завдань згідно з укладеною Додатковою угодою №2 від 11.03.2022 до контракту про проходження державної служби №9/2022 від 04.02.2022, відповідач вважає правомірним прийняття оскаржуваного наказу із вищенаведених підстав. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити.

Разом з відзивом представником Львівської митниці також подано клопотання про перехід до розгляду справи у загальному позовному провадженні, яке ухвалою від 23.11.2022 суд задоволив. Підготовче засідання призначено на 07.12.2022.

У відповідь на відзив, який подано в підготовчому засіданні 07.12.2022, представник позивача зазначає, що твердження відповідача про неподання ОСОБА_2 звіту про виконання завдань та ключових показників відділу не відповідає дійсності, адже такий був поданий своєчасно та скерований засобами електронного зв`язку, що підтверджується скрином з електронної бази. Також вказує, що ОСОБА_2 наказом в/о начальника Львівської митниці Шахрая О. від 12.09.2022 за № 147-дс «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» вже притягнуто до дисциплінарної відповідальності за незабезпечення належного контролю за діями підпорядкованого особового складу, що в свою чергу призвело до порушення посадовими особами відділу митного оформлення № 4 митного поста «Городок» вимог законодавства України з питань державної митної служби під час здійснення митного контролю та митного оформлення за митною декларацією № UA 209200/2022/01179 від 28.06.2022, митною декларацією № UA 209200/2022/012172 від 29.06.2022, за митною декларацією № UA 209200/2022/012968 від 30.06.2022, за митною декларацією № UA 209200/2022/012963 від 30.06.2022, а тому вважає, що за одне і те ж саме порушення ОСОБА_2 двічі притянутий до відповідальності, а саме йому оголошена догана та звільнено з митних органів, що є недопустимим.

07.12.2022 підготовче засідання відкладено на 04.01.2023 в зв`язку з витребуванням від відповідача документів.

04.01.2023 суд оголосив перерву в підготовчому засіданні до 01.02.2023.

В підготовчому засіданні 01.02.2023 представник позивача подала додаткові пояснення, в яких наводить показники щодо виконання позивачем завдань та умов контракту. Зокрема, зазначає, що за змістом службової записки у серпні 2022 року при встановленому плані митних платежів 293 730,60 грн відділом перераховано 309 648 076,56 грн., у вересні 2022 року при встановленому плані митних платежів 333 353,36 грн відділом перераховано 237 247 169,36 грн, що свідчить про виконання та перевиконання відділом запланованих показників.

01.02.2023 суд оголосив перерву в підготовчому засіданні до 01.03.2023 в зв`язку з витребуванням від відповідача документів.

01.03.2023 підготовче засідання відкладено до 15.03.2023 за клопотанням представника позивача у зв`язку з необхідністю подати додаткові докази по справі.

Ухвалою суду від 15.03.2023, винесеною без виходу до нарадчої кімнати, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 12.04.2023.

12.04.2023 суд оголосив перерву в судовому засіданні до 17.05.2023 в зв`язку з витребуванням від відповідача документів.

В судовому засіданні 17.05.2023 представник позивача подала додаткові пояснення, в яких зазначає, що згідно з ч.5 ст.66 Закону №889-УІІІ звільнення з посади державної служби є винятковим видом дисциплінарного стягнення і може бути застосоване лише у разі вчинення дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 1, 3, 7, 9-11, 13, 14 частини другої статті 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 12 частини другої статті 65 цього Закону. Вказує, що припинення державної служби у зв`язку із вчиненням державним службовцем дисциплінарного проступку можливе у спосіб проведення дисциплінарного провадження, а тому оскільки відповідачем не здійснювалося дисциплінарне провадження, то припинення державної служби не відбулось у спосіб, що визначений законами України.

17.05.2023 суд оголосив перерву в судовому засіданні до 01.06.2023 в зв`язку з необхідністю витребування від відповідача документів.

01.06.2023 суд оголосив перерву в судовому засіданні до 07.06.2023

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, відповіді на відзив та додаткових поясненнях.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши думку представників сторін з їх участю на засіданні, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, РНОКПП НОМЕР_1 .

Наказом Львівської митниці №152-о від 04.02.2022 Про призначення ОСОБА_2 в порядку просування по службі ОСОБА_1 з 7 лютого 2022 року призначено на посаду начальника відділу митного оформлення № 4 митного поста «Городок» Львівської митниці, шляхом укладання контракту про проходження державної служби, як переможця конкурсу.

04.02.2022 між Львівською митницею, як відокремленим підрозділом Державної митної служби України в особі в.о. начальника митниці Меньшикова Даніїла Олексійовича, який діє на підставі Положення про Львівську митницю, що затверджене наказом Державної митної служби України від 29.10.2020 № 489 «Про затвердження положень про територіальні органи Держмитслужби» з однієї сторони, та громадянином України ОСОБА_2 , укладено контракт № 9/2022 про проходження державної служби на посаді начальника відділу митного оформлення № 4 митного поста «Городок» Львівської митниці.

Пунктами 1-3 розділу Загальні положення контракту передбачено, що на відносини сторін за цим контрактом поширюється дія Митного кодексу України, а в частині не врегульованій ним, Закону України Про державну службу, інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини щодо проходження державної служби, Кодексу законів про працю України. Цей контракт є особливою формою строкового трудового договору та підставою для призначення особи на посаду державної служби.

Згідно з п.5 контракту, особа відповідно до контракту зобов`язується виконати завдання та досягти визначених показників результативності, ефективності та якості їх виконання (а.с.45).

Відповідно до п. 26 контракту, строк дії контракту з 07.02.2022 по 06.04.2022.

Відповідно до п.27 контракту дія цього контракту за умови належного виконання особою його обов`язків, завдань і ключових показників, передбачених цим контрактом, може бути продовжена за угодою сторін на той самий або більший строк, але не більше ніж на три роки шдяхом підписання сторонами відповідних змін до контракту. Додаткова угода про продовження строку дії цього контракту повинна бути укладена сторонами не пізніше ніж за два тижні до закінчення строку його дії.

За умовами додаткової угоди №1 від 11.03.2022 до контракту про проходження державної служби № 9/2022 продовжено строк дії контракту з 07.04.2022 по 06.04.2023, а за умовами додаткової угоди №2 від 11.03.2022 внесено зміни в пункт 5 розділу «Предмет контракту», виклавши його в редакції цієї угоди. Зокрема, визначено ключові показники та внесено зміни до графіку виконання завдань (а.с.49, т.1).

Наказом Львівської митниці № 1256-0 Про звільнення ОСОБА_2 від 11.10.2022 припинено державну службу та звільнено 24.10.2022 ОСОБА_1 з посади начальника відділу митного оформлення №4 митного поста Городок Львівської митниці у зв`язку із неналежним виконанням умов контракту про проходження державної служби, відповідно до п.9 ч.1 ст.83, ст.88-1 Закону України Про державну службу від 10.12.2015 №889-VIII, зі змінами.

Підставами для прийняття наказу 1256-о зазначено:

- резолюцію в.о. начальника Львівської митниці Шахрая О.Є. на доповідній записці начальника митного поста «Городок» Львівської митниці Іськіва В.Р. від 06.10.2022 №7.4-28-09/187;

- контракт про проходження державної служби від 04.02.2022 № 9/2022;

- статті 31-1, 88-1 Закону України Про державну службу.

Зокрема, в доповідній записці начальника митного поста «Городок» Львівської митниці В. Іськіва зазначено, що на виконання підпункту 3.2 пункту 3 наказу Державної митної служби України від 18.02.2021 №105 «Про проходження державної служби з укладанням контракту» начальником митного поста «Городок» Львівської митниці здійснено контроль стану виконання безпосередньо підпорядкованими працівниками завдань та ключових показників, встановлених контрактами про проходження державної служби. За результатами перевірки встановлено, що станом на 06.10.2022 ОСОБА_2 не подано звіт про виконання завдань та ключових показників, визначених контрактом про проходження державної служби № 9/2022 від 04.02.2022, чим порушено вимоги підпункту 3.1 пункту 3 наказу Державної митної служби України від 18.02.2021 №105 «Про проходження державної служби з укладанням контракту», зі змінами, пункту 10 розділу «Права та обов`язки сторін» та підпункту 17.7 пункту 17 розділу «Додаткові умови контракту».

Також за результатами проведення аналізу виконаних завдань та досягнень показників результативності, ефективності та якості їх виконання ОСОБА_2 за 3 квартал 2022 року повідомлено, що начальник відділу митного оформлення №4 митного поста «Городок» Львівської митниці Лебедєв А.С. не забезпечив належного контролю за діями підпорядкованого особового складу, що в свою чергу призвело до порушення посадовими особами відділу вимог законодавства України з питань державної митної справи під час здійснення митного контролю та митного оформлення товарів за ВМД №UA209200/2022/011799 від 28.06.2022, №UA209200/2022/012172 від 29.06.2022, №UA209200/2022/012968 від 30.06.2022, №UA209200/2022/012206 від 30.06.2022, чим порушено вимоги підпункту 2 пункту 9 підпуктів 13,29 пункту 10, підпункту 7 пункту 11, підпункту 4 пункту 14 Положення про відділ митного оформлення Положення про відділ митного оформлення №4 митного поста «Городок» Львівської митниці, відтак вчинено дисциплінарний проступок, передбачений пунктом 5 частини другої статті 65 Закону України «Про державну службу», за вчинення якого згідно положень пункту 2 частини першої, частини третьої статті 66 Закону України «Про державну службу» щодо позивача було застосовано 12.09.2022 дисциплінарне стягнення у вигляді оголошення догани.

Зазначена інформація, на думку ОСОБА_7 , свідчить про невиконання ОСОБА_2 завдань та недосягнення ключових показників, визначених контрактом, а саме не забезпечено стовідсотковий контроль за дотриманням підлеглими посадовими особами вимог законодавства та не забезпечено стовідсоткове здійснення митних процедур щодо товарів та транспортних засобів комерційного призначення з дотриманням законодавства та розпорядчих актів Держмитслужби. Запропоновано прийняти рішення щодо подальшого перебування ОСОБА_2 на державній службі.

Суд зазначає, що наказ про звільнення №1256-0 від 11.10.2022 не містить посилання на рішення прийняте за результатами дисциплінарного провадження, яким були встановлені порушення умов виконання контракту № 9/2022 від 04.02.2022 про проходження державної служби.

Зміст спірних правовідносин полягає в тому, що позивач не погоджується з оскаржуваним наказом, вважає, що у відповідача були відсутні правові підстави для його прийняття, тому звернувся до суду з позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Спірні правовідносини, які склались у цій справі, врегульовано Конституцією України, Митним кодексом України, Законом України Про державну службу, а також Кодексом законів про працю України у випадках, якщо нормами Закону України Про державну службу не врегульовано спірні правовідносини або коли про це не йдеться у законі.

Статтею 8 Конституції України установлено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до статті 38 Конституції України громадяни користуються рівним правом доступу до державної служби, а також до служби в органах місцевого самоврядування.

Згідно з статтею 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 569 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI, працівники митних органів, на яких покладено виконання завдань, зазначених у статті 544 цього Кодексу, здійснення організаційного, юридичного, кадрового, фінансового, матеріально-технічного забезпечення діяльності цих органів, є посадовими особами. Посадові особи митних органів є державними службовцями. Правове становище посадових осіб митних органів визначається цим Кодексом, а в частині, не врегульованій ним, - законодавством про державну службу та іншими актами законодавства України.

Згідно з ч. 5 ст. 570 Митного кодексу України з особами, які призначаються на службу до митних органів на посади державної служби, можуть укладатися контракти про проходження державної служби відповідно до законодавства про державну службу з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Рішення про віднесення посади державної служби до посад, призначення на які здійснюється з укладанням контракту про проходження державної служби, приймається до проведення конкурсу керівником центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, або керівником митниці у разі делегування йому відповідних повноважень.

Контракт про проходження державної служби укладається з особами у разі необхідності забезпечення організації та виконання завдань, що мають як тимчасовий, так і постійний характер.

Чисельність посад державної служби в митному органі, на які здійснюється призначення з укладанням контракту про проходження державної служби, не обмежується.

Контракт про проходження державної служби укладається на строк до трьох років.

Дія контракту про проходження державної служби за умови належного його виконання державним службовцем може бути продовжена за угодою сторін на той самий або більший строк, але не більше ніж на три роки шляхом підписання сторонами відповідних змін до контракту.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях, визначено Законом України Про державну службу від 10.12.2015 №889-VIII (далі - Закон №889-VIII).

Згідно з ст.1 Закону № 889 державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави, зокрема щодо: 1) аналізу державної політики на загальнодержавному, галузевому і регіональному рівнях та підготовки пропозицій стосовно її формування, у тому числі розроблення та проведення експертизи проектів програм, концепцій, стратегій, проектів законів та інших нормативно-правових актів, проектів міжнародних договорів; 2) забезпечення реалізації державної політики, виконання загальнодержавних, галузевих і регіональних програм, виконання законів та інших нормативно-правових актів; 3) забезпечення надання доступних і якісних адміністративних послуг; 4) здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства; 5) управління державними фінансовими ресурсами, майном та контролю за їх використанням; 6) управління персоналом державних органів; 7) реалізації інших повноважень державного органу, визначених законодавством.

Державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону №889-VIII цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, визначає правовий статус державного службовця.

Згідно з ст.4 Закону №889 державна служба здійснюється з дотриманням таких принципів: 1) верховенства права - забезпечення пріоритету прав і свобод людини і громадянина відповідно до Конституції України, що визначають зміст та спрямованість діяльності державного службовця під час виконання завдань і функцій держави; 2) законності - обов`язок державного службовця діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 3) професіоналізму - компетентне, об`єктивне і неупереджене виконання посадових обов`язків, постійне підвищення державним службовцем рівня своєї професійної компетентності, вільне володіння державною мовою і, за потреби, регіональною мовою або мовою національних меншин, визначеною відповідно до закону; 4) патріотизму - відданість та вірне служіння Українському народові; 5) доброчесності - спрямованість дій державного службовця на захист публічних інтересів та відмова державного службовця від превалювання приватного інтересу під час здійснення наданих йому повноважень; 6) ефективності - раціональне і результативне використання ресурсів для досягнення цілей державної політики; 7) забезпечення рівного доступу до державної служби - заборона всіх форм та проявів дискримінації, відсутність необґрунтованих обмежень або надання необґрунтованих переваг певним категоріям громадян під час вступу на державну службу та її проходження;

8) політичної неупередженості - недопущення впливу політичних поглядів на дії та рішення державного службовця, а також утримання від демонстрації свого ставлення до політичних партій, демонстрації власних політичних поглядів під час виконання посадових обов`язків;

9) прозорості - відкритість інформації про діяльність державного службовця, крім випадків, визначених Конституцією та законами України; 10) стабільності - призначення державних службовців безстроково, крім випадків, визначених законом, незалежність персонального складу державної служби від змін політичного керівництва держави та державних органів.

За змістом частини третьої статті 5 Закону №889-VIII дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.

Відповідно до частин 1-3 статті 5 Закону №889-VIII, правове регулювання державної служби здійснюється Конституцією України, цим та іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, постановами Верховної Ради України, указами Президента України, актами Кабінету Міністрів України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.

Отже, відносини, зокрема, щодо припинення державної служби, регулюються Законом №889-VIII. Застосування до відносин щодо припинення державної служби законодавства про працю можливе лише в частині відносин, що не врегульовані цим Законом.

Згідно з ч.ч.1-3, 5, 7-13 ст. 31-1 Закону №889-VIII з особою, яка призначається на посаду державної служби, може бути укладено контракт про проходження державної служби відповідно до пункту 3 частини другої статті 34 цього Закону в порядку, що затверджується Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.

Порядок призначення на посади державної служби з укладанням контракту про проходження державної служби, зокрема, визначає: 1) умови, за яких призначення на посаду державної служби може здійснюватися на умовах, передбачених контрактом; 2) обчислення строку проходження державної служби за контрактом та порядок набрання контрактом чинності; 3) види і порядок узгодження додаткових умов контракту; 4) порядок укладання контрактів; 5) відповідальність сторін та порядок вирішення спорів; 6) порядок продовження строку, зміни умов, припинення дії та розірвання контракту; 7) особливості укладання окремих контрактів.

Рішення про віднесення посади державної служби до посад, призначення на які здійснюється з укладанням контракту про проходження державної служби, приймається суб`єктом призначення або керівником державної служби до проведення конкурсу.

При укладанні контракту про проходження державної служби з особою, яка призначається на посаду державної служби, державному органу заборонено змінювати істотні умови контракту, оприлюднені в оголошенні про проведення конкурсу.

До істотних умов контракту належать: місце роботи і посада державної служби; спеціальні вимоги до осіб, які претендують на посаду державної служби; дата набрання чинності та строк дії контракту; права та обов`язки сторін; завдання і ключові показники результативності, ефективності та якості їх виконання, строки їх виконання; режим праці та відпочинку; умови оплати праці; відповідальність сторін та вирішення спорів; підстави зміни умов, припинення дії та розірвання контракту.

За взаємною домовленістю сторони можуть визначити додаткові умови контракту про проходження державної служби.

При укладанні контракту про проходження державної служби не допускається звуження обсягу прав державного службовця, визначених цим Законом.

Контракт про проходження державної служби укладається на строк до трьох років.

Контракт про проходження державної служби підписується державним службовцем та суб`єктом призначення або керівником державної служби і є невід`ємною частиною акта про призначення на посаду.

Контракт про проходження державної служби набирає чинності з дати, визначеної в акті про призначення на посаду як дата початку виконання посадових обов`язків.

Контракт про проходження державної служби укладається в письмовій формі у двох примірниках, які мають однакову юридичну силу. Один примірник контракту про проходження державної служби передається державному службовцю разом із копією акта про призначення на посаду, другий зберігається в особовій справі державного службовця.

Дія контракту про проходження державної служби припиняється: 1) у разі закінчення строку, на який укладено контракт; 2) за ініціативою державного службовця або за угодою сторін; 3) за ініціативою суб`єкта призначення або керівника державної служби - у разі невиконання або неналежного виконання державним службовцем умов контракту; 4) у разі припинення державної служби з підстав, визначених частиною першою статті 83 цього Закону.

Дія контракту про проходження державної служби, за умови належного його виконання державним службовцем, може бути один раз продовжена за угодою сторін на той самий строк шляхом підписання сторонами відповідних змін до контракту.

Підстави для припинення державної служби визначено приписами статті 83 Закону України № 889-VIII від 10 грудня 2015 року Про державну службу (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), згідно з пунктом 9 частини першої якої державна служба припиняється з підстав, передбачених контрактом про проходження державної служби (у разі укладення) (стаття 88'1 цього Закону). Отже, однією з підстав припинення державної служби є підстави, передбачені контрактом про проходження державної служби (у разі укладення).

Згідно зі статтею 88-1 Закону № 889-VIII щодо припинення державної служби з підстав, передбачених контрактом про проходження державної служби визначено, що контрактом про проходження державної служби можуть бути встановлені додаткові, крім передбачених цим Законом, підстави припинення державної служби.

В спірному випадку оскаржуваний наказ в.о. начальника Львівської митниці прийнято керуючись саме статтею 88-1 Закону України Про державну службу, на підставі п. 21 контракту про проходження державної служби від 04.02.2022 №9/2022 у зв`язку із недосягнення ключових показників завдань та невиконання додаткових умов контракту.

Разом з тим, зміст наказу та документи, які зазначено у такому наказі як підстави його прийняття, не містять детальної інформації та не описують суть і обставини недосягнення ключових показників завдань та невиконання додаткових умов контракту, відсутня обґрунтована оцінка формулювань таких показників, не отримано від особи пояснень і не проаналізовано фактичний стан обставин того чи іншого показника чи умови контракту, їх вплив у період перебування на державній службі.

Постановою Кабінету Міністрів України №494 від 17.06.2020 затверджено Порядок укладення контрактів про проходження державної служби (далі - Порядок №494).

Згідно з п. 1 Порядку №494 визначено зміст, процедуру укладення, зміни та розірвання контракту про проходження державної служби (далі - Контракт) як строкового трудового договору, укладеного між державним органом та особою, яка призначається (переводиться) на посаду державної служби категорії Б або В (далі - особа).

Відповідно до п. 4 Порядку № 494 контракт може бути укладено з особою, яка призначається (переводиться) на посаду державної служби та основні посадові обов`язки за посадою якої передбачають виконання конкретного завдання (завдань), яке є заздалегідь визначеним, досяжним, з встановленими датами початку і завершення виконання (не виконується постійно). Робота на посаді державної служби, яка передбачає укладення контракту, не може бути типовою та повторюваною.

За приписами п. 14 Порядку № 494 у контракті зазначаються предмет, істотні та додаткові умови, строк дії контракту та реквізити сторін. До контракту додається графік виконання завдань, який є його невід`ємною частиною.

Пунктом 15 Порядку № 494 передбачено, що істотними умовами контракту є: місце роботи і посада державної служби; спеціальні вимоги до осіб, які претендують на посаду державної служби, за якою укладається контракт; дата набрання чинності та строк дії контракту; права та обов`язки сторін; завдання і ключові показники результативності, ефективності та якості їх виконання, строки їх виконання; режим праці та відпочинку; умови оплати праці; відповідальність сторін та вирішення спорів; підстави зміни умов, припинення дії та розірвання контракту.

Відповідно до п. 20 Порядку № 494 за взаємною домовленістю сторони можуть визначити додаткові умови контракту про проходження державної служби, що не суперечать Закону України Про державну службу та не звужують обсяг прав особи.

Додатковими умовами контракту, зокрема, можуть бути: встановлення випробування для особи з метою визначення її відповідності займаній посаді із зазначенням його строку; направлення особи у службові відрядження; умови професійного розвитку особи; надання службового транспорту та умови його експлуатації; види розумного пристосування для особи з інвалідністю.

Згідно з п. 25 Порядку №494, дія контракту припиняється з підстав, передбачених законом.

Суб`єкт призначення або керівник державної служби до прийняття наказу (розпорядження) про оголошення конкурсу на зайняття відповідної посади або до її заміщення шляхом переведення може визначити додаткові, крім встановлених законодавством, підстави розірвання контракту, а також строки та порядок повідомлення про це сторонам.

Пунктом 26 Порядку № 494 встановлено, що припинення дії або розірвання контракту передбачає припинення особою державної служби на відповідній посаді.

Додатком до Порядку № 494 затверджено форму типового контракту про проходження державної служби, а додатком типового контракту про проходження державної служби - графік виконання завдань.

Завдання, передбачені у контракті, визначаються в межах повноважень, встановлених посадовою інструкцією.

Як встановлено судом та свідчить зміст доповідної записки начальника митного поста «Городок» Львівської митниці В. Іськіва, контроль стану виконання безпосередньо підпорядкованими працівниками завдань та ключових показників, встановлених контрактами про проходження державної служби, здійснено начальником митного поста «Городок» Львівської митниці на виконання підпункту 3.2 пункту 3 наказу Державної митної служби України від 18.02.2021 №105 «Про проходження державної служби з укладанням контракту».

Так, відповідно до підпункту 3.1 пункту 3 наказу Державної митної служби України від 18.02.2021 №105 «Про проходження державної служби з укладанням контракту» посадова особа відповідно до контракту зобов`язується особисто виконувати завдання та досягати визначених показників результативності, ефективності та якості їх виконання, звітувати про їх виконання безпосередньому керівнику у встановлені терміни, а відповідно до підпункту 3.2 пункту 3 вказаного наказу безпосередній керівник щоквартально здійснює контроль стану виконання завдань і ключових показників та вносить вмотивовані пропозиції керівнику вищого рівня у разі невиконання підпорядкованою посадовою особою умов контракту.

За змістом доповідної записки за результатами перевірки встановлено, що станом на 06.10.2022 ОСОБА_2 не подано звіт про виконання завдань та ключових показників, визначених контрактом про проходження державної служби № 9/2022 від 04.02.2022, чим порушено вимоги підпункту 3.1 пункту 3 наказу Державної митної служби України від 18.02.2021 №105 «Про проходження державної служби з укладанням контракту», зі змінами, пункту 10 розділу «Права та обов`язки сторін» та підпункту 17.7 пункту 17 розділу «Додаткові умови контракту».

Згідно з п. 4 Контракту про проходження державної служби №9/2022 від 04 лютого 2022 року спеціальними вимогами до особи є:

- відповідальність: усвідомлення важливості якісного виконання своїх посадових обов`язків з дотриманням строків та встановлених процедур; усвідомлення рівня відповідальності під час підготовки і прийняття рішень, готовність нести відповідальність за можливі наслідки реалізації таких рішень;

- доброчесність: здатність спрямовувати власні дії на захист публічних інтересів, утримуватись від конфлікту між приватними та публічними інтересами, ефективно розпоряджатись державними ресурсами; здатність дотримуватись правил етичної поведінки, порядності, чесності, справедливості, підзвітності; усвідомлення обмеження у виявленні переваг, прихильності та/або негативного ставлення до окремих фізичних та юридичних осіб, політичних партій, громадських, релігійних та інших організацій;

- командна робота та взаємодія: розуміння ваги свого внеску у загальний результат підрозділу митного оформлення; орієнтація на командний результат, готовність працювати в команді та сприяти колегам у їх професійній діяльності задля досягнення спільних цілей; відкритість в обміні інформацією;

- аналітичні здібності: здатність до логічного мислення, узагальнення, конкретизації, розкладання складних питань на складові, виділяти головне від другорядного, виявляти закономірності; вміння встановлювати причинно-наслідкові зв`язки; вміння аналізувати інформацію та робити висновки, критично оцінювати ситуації, прогнозувати та робити власні умовиводи.

Відповідно до п.10 Контракту особа зобов`язана: - особисто виконувати завдання, визначені цим контрактом, та щоквартально звітувати про їх виконання безпосередньому керівнику протягом трьох робочих днів після завершення звітного періоду; - виконувати обов`язки, визначені у Законі України «Про державну службу», відповідних положеннях про структурні підрозділи державного органу, посадовій інструкції, та умови цього контракту.

Згідно з п.п. 17.7 п. 17 Контракту додатковими умовами контракту про проходження державної служби є те, що особа зобов`язується виконувати та звітувати про стан виконання завдань та ключових показників щоквартально безпосередньому керівнику.

Водночас до матеріалів позовної заяви представником відповідача подано результати виконання завдань та визначення показників результативності, ефективності та якості їх виконання державним службовцем за 3 квартал 2022 року, які подані ОСОБА_1 04.10.2022 (а.с.86-88, т.1).

Відтак, суд приходить до висновку про відсутність в спірному випадку порушень поивачем вимог підпункту 3.1 пункту 3 наказу Державної митної служби України від 18.02.2021 №105 «Про проходження державної служби з укладанням контракту», зі змінами, пункту 10 розділу «Права та обов`язки сторін» та підпункту 17.7 пункту 17 розділу «Додаткові умови контракту».

Також за результатами проведення аналізу виконаних завдань та досягнень показників результативності, ефективності та якості їх виконання ОСОБА_2 за 3 квартал 2022 року повідомлено, що начальник відділу митного оформлення №4 митного поста «Городок» Львівської митниці Лебедєв А.С. не забезпечив належного контролю за діями підпорядкованого особового складу, що в свою чергу призвело до порушення посадовими особами відділу вимог законодавства України з питань державної митної справи під час здійснення митного контролю та митного оформлення товарів за ВМД №UA209200/2022/011799 від 28.06.2022, №UA209200/2022/012172 від 29.06.2022, №UA209200/2022/012968 від 30.06.2022, №UA209200/2022/012206 від 30.06.2022, чим порушено вимоги підпункту 2 пункту 9 підпуктів 13,29 пункту 10, підпункту 7 пункту 11, підпункту 4 пункту 14 Положення про відділ митного оформлення Положення про відділ митного оформлення №4 митного поста «Городок» Львівської митниці, відтак вчинено дисциплінарний проступок, передбачений пунктом 5 частини другої статті 65 Закону України «Про державну службу», за вчинення якого згідно положень пункту 2 частини першої, частини третьої статті 66 Закону України «Про державну службу» щодо позивача було застосовано 12.09.2022 дисциплінарне стягнення у вигляді оголошення догани.

Судом встановлено, що вказана догана була застована до позивача наказом Львівської митниці Державної митної служби України від 12.09.2022 №147-дс за результатами проведеного дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_2 , порушеного на підставі наказу Львівської митниці Державної митної служби України від 14.07.2022 №77-дс за резолюцією керівника Львівської митниці та доповідної записки начальника відділу внутрішньої безпеки Львівської митниці від 13.07.2022 №7.4-25/151.

Зокрема, у доповідній записці начальника відділу внутрішньої безпеки Львівської митниці вказано про можливі порушення законодавства посадовими особами та керівництвом митного поста Городок Львівської митниці. Зазначено, що за фактами подій, які мали місце 05.07.2022 в службових приміщеннях відділу митного оформлення №4 митного поста Городок, а саме отриманні на робочому місці під час виконання посадових обов`язків неправомірної вигоди у розмірі 1800 доларів США за безперешкодне митне оформлення транспортних засобів, бувших у використанні, з врахуванням інформації, наведеної у Доповідній записці першого заступника Голови Держмитслужби Олександра Щуцького (№20-01-01/392 від 06.07.2022), скерованої на адресу Львівської митниці листом начальника Управління внутрішньої безпеки Держмитслужби Володимира Малюги (№25/25-02/7.4/187 від 08.07.2022), мають місце ознаки невиконання положень чинного законодавства України, в тому числі, вимог Законів України Про запобігання корупції та Про державну службу, а також відповідних положень контрактів на проходження державної служби, посадових інструкцій та положень про структурні підрозділи митниці посадовими особами відділу митного оформлення №4 митного поста Городок з боку начальника відділу митного оформлення №4 митного поста Городок ОСОБА_2 головного державного інспектора відділу митного оформлення №4 ОСОБА_8 , державного інспектора відділу митного оформлення №4 Бондара А.В. (05.07.2022 виконував обов`язки начальника відділу митного оформлення №4 митного поста Городок) та державного інспектора відділу митного оформлення №4 Кузика Ю.І., та відповідно містять ознаки вчинення ними дисциплінарних проступків, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 65 Закону України Про державну службу.

За результатами зазначених перевірок встановлено, що митне оформлення транспортних засобів за митними деклараціями №UA209200/2022/011799 від 28.06.2022, №UA 209200/2022/012172 від 29.06.2022, № UA 209200/2022/012968 від 30.06.2022 та №UA 209200/2022/012206 від 30.06.2022, здійснені головним державним інспектором відділу митного оформлення №4 митного поста Городок Львівської митниці Пічкурем О.П. та державним інспектором відділу митного оформлення № 4 митного поста Городок Львівської митниці Кузиком Ю.І. за наявності постійних посвідчень про реєстрацію транспортних засобів, постійних реєстраційних номерних знаків на даних транспортних засобах та відсутність відміток мерії відповідного міста на договорі купівлі-продажу транспортного засобу про зняття автомобіля з обліку, тобто без документів, що засвідчують факт зняття транспортного засобу з обліку у відповідних реєстраційних органах іноземної держави. Митне оформлення державним інспектором відділу митного оформлення № 4 митного поста Городок ОСОБА_9 транспортного засобу марка/модель BMW 316, 2002 р.в., Vin-код: НОМЕР_2 за митною декларацію №UA209200/2022/012963 від 30.06.2022 здійснене без документів, що засвідчують факт зняття транспортного засобу з обліку у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, тобто з порушенням вимог частини 6 статті 377 Митного кодексу України.

Однак, рішенням Львівського окружного адміністративног суду від 01.03.2023 у справі №380/14708/22 визнано протиправним та скасовано наказ в/о начальника Львівської митниці О.Шахрая від 12.09.2022 №147-дс Про притягнення до дисциплінарної відповідальності, яким позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності і наявність якого відповідач розцінював як підтвердження щодо не забезпечення належного контролю позивачем за діями підпорядкованого особового складу.

Також, постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.05.2023 у справі №380/14667/22 визнано протиправним та скасовано наказ №141-дс від 08.09.2022 Про притягнення до дисциплінарної відповідальності, яким застосовано до підлеглого позивача - головного державного інспектора відділу митного оформлення №4 митного поста Городок Львівської митниці ОСОБА_8 дисциплінарне стягнення догану за порушення вимог ч.6 ст.377 Митного кодексу України та п.3.1. посадової інструкції, а саме здійснення ОСОБА_8 28.06.2022 митного оформлення транспортного засобу SKODA OCTAVIA, 2003 року випуску, Vin-код НОМЕР_3 за митною декларацію №UA209200/2022/011799 від 28.06.2022;29.06.2022 митне оформлення транспортного засобу MAZDA 3, 2002 року випуску,Vin- НОМЕР_4 за митною декларацію №UA209200/2022/012172 від 29.06.2022; 30.06.2022 митне оформлення транспортного засобу MAZDA 3, 2003 року випуску, Vin-код НОМЕР_5 за митною декларацію№UA209200/2022/012968 від 30.06.2022, - без документів, що засвідчують факт зняття цих транспортних засобів з обліку у відповідних реєстраційних органах іноземної держави.

У зазначеній справі №380/14667/22 суд прийшов до висновку про відутність порушень в діях підлеглого позивача ОСОБА_8 при здійсненні митного оформлення транспортних засобів, а відтак і підстав для притягнення до дисциплінарної відповідальності, а тому вказані факти в силу вимог ч.4 ст.78 КАС України доведенню не підлягають.

Суд також зазначає, що у доповідній записці начальника митного поста «Городок» Львівської митниці Іськіва В.Р. від 06.10.2022 №7.4-28-09/187 містяться відомості про недотримання позивачем умов пункту 10 розділу «Права та обов`язки сторін» та підпункту 17.7 пункту 17 розділу «Додаткові умови контракту», проте такі порушення не зазначено у спірному наказі про звільнення, а є лише посилання на п.21 контракту

Відповідно до п. 21 Контракту, дія цього контракту припиняється за ініціативою державного органу у разі невиконання або неналежного виконання особою умов цього контракту.

Вказуючи на недосягнення ключових показників завдань та невиконання додаткових умов контракту відповідач не зазначає доказів які це підтверджують, обставин та періоду, у якому приймались ключові показники завдань, їх оцінку і наслідки, в тому числі і в умовах воєнного стану.

Зі змісту службової записки від 19.12.2022 за №7.4-28-09-04/151 встановлено, що відділом митного оформлення №4 митного поста «Городок» було перераховано до Державного бюджету України; у квітні - 19 169 199 грн, у травні 95 958 242,23 грн; у червні 108 203 348,9 грн, у липні 205 464 587,45 грн, у серпні - 309 648 076,56 грн при встановленому плані митних платежів 293 730,60 грн, у вересні - 237 247 169,36 грн при встановленому плані митних платежів 333 353,36 грн.

Щодо досягнення ключових показників, завдань та виконання додаткових умов контракту, суд також вважає за необхідне зазначити, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

В подальшому Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", внесені часткові зміни до статті 1 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, та продовжений строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб. Строк дії Указу в подальшому продовжено відповідними Указами Президента України (№ 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022) з 21 листопада строком на 90 діб.

Отже, Львівська митниця, зокрема і відділ митного оформлення №4 митного поста Городок здійснюють свою роботу в умовах, коли в Україні введено воєнний стан та триває війна, що є загальновідомою обставиною та свідчить про великі втрати митних надходжень через економічну непривабливість держави під час війни.

Введений в Україні воєнний стан та війна є загальновідомою обставиною, яка не потребує доказуванню.

Відповідно до ч.3 ст. 78 КАС України, обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Таким чином, оцінка досягнення/недосягнення ключових показників завдань та виконання/невиконання додаткових умов контракту мала місце на час надзвичайних і невідворотних обставин через військову агресію російської федерації і введення воєнного стану в Україні, що суд вважає об`єктивними обставинами, які унеможливлюють для суб`єктів господарської діяльності, які формують ключові показники надходження до бюджету митних платежів, а не від дій посадових осіб митниці.

Відтак, відповідач в порушення п.9 ч. 1 статті 83 Закону України Про державну службу (припинення державної служба з підстав, передбачених контрактом про проходження державної служби (у разі укладення) (стаття 88-1 цього Закону) та ст.88-1 Закону України Про державну службу (контрактом про проходження державної служби можуть бути встановлені додаткові підстави припинення державної служби), необгрунтовано та безпідставно при звільненні та припиненні державної служби застосував п.21 Контракту про проходження державної служби в частині недосягнення ключових показників завдань та невиконання додаткових умов контракту, оскільки на цей момент кінцевий результат ключових показників результативності, ефективності та якості їх виконання не міг бути встановлений, а строки виконання і вимір ключових показників у кількісному та якісному вираженні не оцінені як і показники відхилення, що мають передбачатись відповідно до Порядок укладення контрактів про проходження державної служби (Постанова КМУ №494 від 17 червня 2020).

Суд зазначає, що за умовами контракту розірвання контракту за ініціативою державного органу можливе у разі невиконання або неналежного виконання умов цього контракту. При цьому, за змістом п. 22 під неналежним виконанням або невиконанням особою цього контракту вважається:

невиконання посадовою особою завдання (завдань) у строки, визначені графіком виконання завдань;

недосягнення особою ключових показників завдання (завдань);

невиконання додаткових умов цього контракту.

Пунктом 5, 10 Контракту визначено обов`язки особи, яка призначається на посаду державної служби.

Разом з тим, суд зазначає, що ч. 1 ст. 65 Закону України Про державну службу визначено, що підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення, однак, наказ про звільнення №1256-о від 11.10.2022 не містить посилання на дисциплінарне провадження, яке проводилось на підставі наказу від 12.09.2022 №147-дс та рішення прийняте за результатами дисциплінарного провадження, яким, були б встановлені порушення умов виконання контракту про проходження державної служби.

Надаючи оцінку спірному наказу Львівської митниці від 11.10.2022 №1256-о Про звільнення ОСОБА_2 , суд також враховує наступне.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, ст. 6 КАС України та ч. 1 ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішення повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 01.07.2003, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

При цьому, судом має враховуватися принцип співмірності наслідків заходу тим порушенням, які виявлені та ризиків, які вони утворюють, а також дотримання справедливого балансу між інтересами працівника/роботодавця і публічними інтересами.

Конституційний Суд України у Рішенні від 25 січня 2012 року №3-рп/2012 (справа №1-11/2012) зазначив, що одним із елементів верховенства права є принцип пропорційності, який серед іншого означає, що заходи, передбачені в нормативно-правових актах, повинні спрямовуватися на досягнення легітимної мети та мають бути співмірними з нею. Додержання принципу пропорційності означає необхідність дотримання балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване відповідне рішення (ст. 2 КАС України).

В адміністративному судочинстві принцип верховенства права зобов`язує суд надавати законам та іншим нормативно-правовим актам тлумачення у спосіб, який забезпечує пріоритет прав людини при вирішенні справи. Тлумачення законів та нормативно-правових актів не може спричиняти несправедливих обмежень прав людини.

Предметом регулювання ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є втручання держави у право на мирне володіння майном. У практиці ЄСПЛ (серед багатьох інших, наприклад, рішення ЄСПЛ у справах Спорронґ і Льоннрот проти Швеції від 23.09.1982, Джеймс та інші проти Сполученого Королівства від 21.02.1986, Щокін проти України від 14.10.2010, Сєрков проти України від 07.07.2011, Колишній король Греції та інші проти Греції від 23.11.2000, напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання у право особи на мирне володіння майном із гарантіями ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, а саме: чи є втручання законним; чи має воно на меті суспільний, публічний інтерес; чи є такий захід (втручання у право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

Втручання є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення суспільного, публічного інтересу втручання держави у право на мирне володіння майном може бути виправдано за наявності об`єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності. Саме національні органи влади мають здійснювати первісну оцінку наявності проблеми, що становить суспільний інтерес, вирішення якої б вимагало таких заходів. Поняття суспільний інтерес має широке значення (рішення від 23.11.2000 в справі Колишній король Греції та інші проти Греції). Крім того, ЄСПЛ також визнає, що й саме по собі правильне застосування законодавства, безперечно, становить суспільний інтерес (рішення ЄСПЛ від 02.11.2004 у справі Трегубенко проти України).

Критерій пропорційності передбачає, що втручання у право власності розглядатиметься як порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. Справедлива рівновага передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, визначеною для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідного балансу не буде дотримано, якщо особа несе індивідуальний і надмірний тягар. При цьому з питань оцінки пропорційності ЄСПЛ, як і з питань наявності суспільного, публічного інтересу, визнає за державою досить широку сферу розсуду, за винятком випадків, коли такий розсуд не ґрунтується на розумних підставах.

Отже, з огляду на практику ЄСПЛ оскаржуваний наказ Львівської митниці не відповідає критерію пропорційності та співмірності.

Таким чином, судом встановлено, що вказані доповідна записка та оскаржуваний наказ не містять відомостей з приводу того, який із пунктів контракту є невиконаний та/або порушений позивачем, що стало підставою для розірвання умов контракту №1256-о від 11.10.2022.

Отож, формальне зазначення про неналежне виконання умов контракту про проходження державної служби, а саме недосягнення ключових показників завдань та невиконання додаткових умов контракту не сприяє чіткому правовому визначенню та диференціації, оскільки відсутність чіткої та однозначної причини звільнення позивача призводить до порушення принципу правової визначеності, а загальні формулювання унеможливлюють чітке розуміння підстав звільнення.

Відповідно до ст. 4 Закону України Про державну службу державна служба здійснюється з дотриманням таких принципів, зокрема, верховенства права - забезпечення пріоритету прав і свобод людини і громадянина відповідно до Конституції України, що визначають зміст та спрямованість діяльності державного службовця під час виконання завдань і функцій держави; законності - обов`язок державного службовця діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; забезпечення рівного доступу до державної служби - заборона всіх форм та проявів дискримінації, відсутність необґрунтованих обмежень або надання необґрунтованих переваг певним категоріям громадян під час вступу на державну службу та її проходження; прозорості - відкритість інформації про діяльність державного службовця, крім випадків, визначених Конституцією та законами України; стабільності - призначення державних службовців безстроково, крім випадків, визначених законом, незалежність персонального складу державної служби від змін політичного керівництва держави та державних органів.

Згідно п. а ч.2 ст.9 Міжнародної організації праці №158 Про припинення трудових відносин з ініціативи роботодавця 1982 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України №3933-ХІІ від 04.02.1994, тягар доведення наявності законної підстави для звільнення, як це визначено в статті 4 цієї Конвенції, лежить на роботодавцеві.

Законом України Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції від 17.07.1997 №475/97-ВР, який набрав чинності з 11.09.1997, Україна як член Ради Європи ратифікувала Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), взявши на себе зобов`язання поважати права людини. Цим законом Україна повністю визнала на своїй території дію статті 46 Конвенції щодо визнання обов`язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Європейського суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.

Таким чином, прийнятий Львівською митницею наказ №1256-о від 11.10.2022 про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_2 з посади начальника відділу митного оформлення №4 митного поста Городок є протиправним, не ґрунтується на вимогах законодавства, прийнятий без урахування усіх обставин, що мали значення для його прийняття, тому підлягає скасуванню, а ОСОБА_2 поновленню на посаді.

Частиною першою статті 235 КЗпП України передбачено, що у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При цьому закон не наділяє орган, який розглядає трудовий спір, повноваженнями на обрання іншого способу захисту трудових прав, ніж зазначені в частині першій статті 235 КЗпП України, а тому встановивши, що звільнення відбулось із порушенням установленого законом порядку, суд зобов`язаний поновити працівника на попередній роботі.

Вказане узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 22 травня 2018 року у справі №П/9901/101/18, та у постановах Верховного Суду від 22 жовтня 2019 року у справі №816/584/17, від 15 квітня 2020 року у справі №826/5596/17, від 19 травня 2020 року у справі №9901/226/19.

Таким чином, ОСОБА_1 має бути поновлений на посаді начальника митного оформлення № 4 митного поста Городок Львівської митниці.

Вирішуючи питання щодо визначення дати, з якої позивача має бути поновлено на посаді, суд виходить з такого.

Згідно з частинами першою та п`ятою статті 241-1 КЗпП України строки виникнення і припинення трудових прав та обов`язків обчислюються роками, місяцями, тижнями і днями. Коли строки визначаються днями, то їх обчислюють з дня, наступного після того дня, з якого починається строк.

Відповідно до пункту 2.27 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за №110), днем звільнення вважається останній день роботи.

Отже, оскільки наказом Львівської митниці № 1256-0 Про звільнення ОСОБА_2 від 11.10.2022 позивача звільнено з посади 24.10.2022, то цей день є останнім робочим днем, тому поновлювати позивача на посаді слід з наступного дня після звільнення - з 25.10.2022.

Частиною третьою статті 235 КЗпП України визначено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Середній заробіток працівника відповідно до статті 27 Закону України Про оплату праці від 24 березня 1995 року №108/95-ВР визначається за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100 (далі - Порядок №100).

Згідно з підпунктом з пункту 1 розділу І Порядку №100 він підлягає застосуванню для розрахунку середньої заробітної плати і у випадку вимушеного прогулу.

Відповідно до абзаців першого, третього, четвертого пункту 2 розділу ІІ Порядку №100 обчислення середньої заробітної плати для оплати часу відпусток або для виплати компенсації за невикористані відпустки проводиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. У всіх інших випадках середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата. Якщо протягом останніх двох календарних місяців, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата, працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи.

За правилами пункту 5 розділу IV Порядку №100 нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Відповідно до пункту 8 розділу IV Порядку №100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні 2 календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, установленим із дотриманням вимог законодавства.

Пунктом 3 розділу ІІІ Порядку №100 визначено, що при обчисленні середньої заробітної плати враховуються всі суми нарахованої заробітної плати згідно із законодавством та умовами трудового договору, крім визначених у пункті 4 цього Порядку.

За правилами підпункту б абзацу першого пункту 4 розділу ІІІ Порядку №100 при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження згідно з чинним законодавством не враховуються: одноразові виплати (компенсація за невикористану відпустку, матеріальна допомога, допомога працівникам, які виходять на пенсію, вихідна допомога тощо).

Згідно довідки Львівської митниці №123/7.4-22/51 від 22.05.2023, середньоденна заробітна плата ОСОБА_2 станом на день звільнення становить 1012,85 гривень.

Час вимушеного прогулу за період з 25.10.2022 (наступний день після звільнення) по 07.06.2023 (день ухвалення рішення у справі) становить 154 робочих дні.

Отже, середній заробіток за час вимушеного прогулу становить 155 978,90 гривень (1012,85 грн. х 154 дні).

Суд також звертає увагу, що виплата середнього заробітку проводиться за весь час вимушеного прогулу. Законом не передбачено будь-яких підстав для зменшення його розміру за певних обставин.

Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 25.05.2016 у справі №6-511цс16 та Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20.06.2018 у справі №826/808/16 не знайшла підстав для відступлення від цього правового висновку. У постанові Верховного Суду 18.03.2021 у справі №825/3399/14 також підтримано цей висновок.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15 лютого 2019 року у справі №826/6583/14, суми, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника як середній заробіток за час вимушеного прогулу, обраховуються без віднімання сум податків та зборів. Податки і збори із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, присудженої за рішенням суду, підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення та, відповідно, відрахуванню із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу при виплаті працівнику, внаслідок чого виплачена працівнику на підставі судового рішення сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу зменшується на суму податків і зборів.

Отже, на користь позивача належить стягнути 155 978,90 гривень, з яких відповідач відрахує загальнообов`язкові податки та збори.

Відповідно до пунктів 2, 3 частини першої статті 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

З урахуванням цих положень рішення підлягає негайному виконанню в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць, що становить 23 295,55 гривень.

Згідно з вимогами ст. 78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, на підставі ст. 8 КАС України, згідно якої, усі учасники адміністративного процесу є рівними та ст. 9 КАС України, згідно якої розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, з`ясувавши обставини у справі, перевіривши всі доводи та надавши правову оцінку наданим доказам, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування наказу Львівської митниці, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку підлягають задоволенню.

Оскільки позивач згідно з ст. 5 Закону України Про судовий збір звільнений від сплати судового збору, враховуючи приписи ст. 139 КАС України, судові витрати у вигляді сплати судового збору розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 2, 8-10, 19-21, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,

в и р і ш и в:

адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Львівської митниці (місцезнаходження: 79000, м. Львів, вул. Костюшка, 1 ) про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ в/о начальника Львівської митниці О. Шахрая № 1256-0 Про звільнення ОСОБА_2 від 11.10.2022.

Поновити ОСОБА_2 на посаді начальника митного оформлення №4 митного поста Городок Львівської митниці з 25.10.2022.

Стягнути з Львівської митниці (79000, м. Львів, вул. Костюшка, буд. 1, ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 25.10.2022 по 07.06.2023 в сумі 155 978 (сто п`ятдесят п`ять тисяч дев`ятсот сімдесят вісім) гривень 90 копійок з проведенням необхідних відрахувань відповідно до чинного законодавства.

Рішення суду в частині поновлення на посаді ОСОБА_1 та стягнення середнього заробітку за один місяць в сумі 23 295 (двадцять три тисячі двісті дев`яносто п`ять) гривень 55 копійок з проведенням необхідних відрахувань відповідно до чинного законодавства допустити до негайного виконання.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду із врахуванням п.п.15.5 п.15 розділу VII Перехідних положення КАС України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 12.06.2023.

Суддя Чаплик І.Д.