Справа № 400/3495/23
Суддя: Ярощук В.Г.
Дата ухвалення: 2023-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2023 р. № 400/3495/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Ярощука В.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідача:Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, пл. Соборна, 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122,

про:визнання протиправним та скасування рішення від 06.03.2023 № 61; зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

05 квітня 2023 року до Миколаївського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі позивач) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про:

визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області за поданням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 06.03.2023 № 61 про відмову позивачу в призначенні пенсії з вислугу років відповідно до пункту «г» частини першої статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» згідно з поданою заявою від 25.02.2023 за № 2854;

зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області призначити та виплачувати позивачу пенсію за вислугу років на умовах, передбачених пунктом «г» частини першої статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», відповідно до заяви від 25.02.2023 за № 2854, починаючи з 25.02.2023.

Позов обґрунтовано позивачем тим, що Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області протиправно відмовило йому в зарахуванні усіх періодів його роботи докером-механізатором, а саме: з 26.06.2009 по 19.02.2012 і з 27.05.2012 по 27.12.2016, у зв`язку з невідповідністю поданих ним довідок вимогам Додатку 5 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637. В наслідок цього органом Пенсійного фонду України було прийнято рішення про відмову йому у призначені пенсії. На переконання позивача, основним документом, що підтверджує відповідний стаж його роботи є трудова книжка.

У відзиві на позовну заяву від 26.04.2023 Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області заперечило проти позову і просило суд відмовити в задоволенні позовних вимог позивача повністю. Відзив аргументовано тим, що:

до стажу позивача, який дає право на призначення пенсії за вислугу років, не враховано періоди його роботи докером-механізатором з 26.06.2009 по 19.02.2012 і з 27.05.2012 по 27.12.2016, оскільки ці стажі не підтверджені довідками, оформленими належним чином;

на день звернення із заявою про призначення пенсії від 25.02.2023 стаж роботи позивача докером-механізатором становить 16 років 10 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за вислугу років;

прийняття певного рішення в залежності від результатів розгляду поданих заявником документів є дискреційними повноваженнями відповідача, втручання до яких з боку суду є неприпустимим.

10.04.2023 Миколаївський окружний адміністративний суд постановив ухвалу про відкриття провадження у справі та розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

25.04.2023 до суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області надійшло клопотання від 24.04.2023 про залучення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в якості співвідповідповідача у даній справі. Клопотання обґрунтовано тим, що оскаржуване позивачем рішення про призначення йому пенсії з вислугу років було прийнято саме Головним управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, а не Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 15.05.2023 клопотання Головного управління Пенсійного фонду України від 14.04.2023 задоволено, залучено до участі у справі як співвідповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, а також розпочато розгляд справи спочатку.

Ухвала Миколаївського окружного адміністративного суду від 15.05.2023 та позовна заява з додатками надіслані Головному управлінню Пенсійного фонду України в Донецькій області в його електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, які отримані ним 24.05.2023, що підтверджується довідками про доставку електронного листа.

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області правом на подачу відзиву не скористалося.

22.05.2023 представниця позивача подала клопотання про подання до суду копії листа Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 21.03.2023 № 4779-4165/Б-02/8-1400/23, який долучений судом до матеріалів справи.

Розглянувши заяви по суті, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив наступне.

Відповідно до записів №№ 18-24 трудової книжки позивача НОМЕР_1 (далі трудова книжка позивача) (а.с. 8-12) позивач працював на посаді докера-механізатора:

з 26.06.2009 по 19.02.2012 у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Грінтур-Екс»;

з 27.05.2012 по 27.12.2016 у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Дніпро-Бузький морський термінал».

Згідно з довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній Товариства з обмеженою відповідальністю «Грінтур-Екс» від 07.02.2023 № 1 (далі Довідка ТОВ «Грінтур-Екс» № 1) (а.с. 16) позивач у період з 26.06.2009 по 19.02.2012 працював за посадою докер-механізатор, що передбачена статтею 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Ця довідка підписана лише директором товариства.

У довідці Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпро-Бузький морський термінал» від 10.01.2023 № 1 (далі Довідка ТОВ «Дніпро-Бузький морський термінал» № 1) (а.с. 17) зазначено, що позивач працював повний робочий день у період з 27.05.2012 по 27.12.2016 на посаді докер-механізатора та відповідно до пункту «г» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» має право на пенсії за вислугу років. Ця довідка також підписана тільки директором товариства.

10.02.2023 позивачу виповнилось 55 років, що підтверджується даними з його паспорта громадянина України (а.с. 5).

25.02.2023 він подав до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області заяву на призначення пенсії за вислугою років, до якої було додано, у тому числі, копію трудової книжки позивача, довідки ТОВ «Грінтур-Екс» № 1 і ТОВ «Дніпро-Бузький морський термінал» № 1 (а.с. 13).

У зв`язку з тим, що призначення / перерахунок пенсії здійснюється за екстериторіальним принципом, вищенаведена заява позивача була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України у Донецькій області, яке 06.03.2023 прийняло рішення № 61 про відмову у призначенні пенсії за вислугу років (а.с. 7).

Вказане рішення про відмову аргументовано тим, що на дату звернення страховий стаж позивача становить 38 років 02 місяці 25 днів, стаж роботи докером-механізатором становить 16 років 00 місяців 10 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за вислугу років. До пільгового стажу не зараховано періоди роботи згідно з довідкою ТОВ «Грінтур-Екс» № 1, оскільки в ній відсутній кутовий штамп та підпис начальника відділу кадрів, та довідкою ТОВ «Дніпро-Бузький морський термінал» № 1, бо в ній відсутні підписи начальника відділу кадрів та головного бухгалтера, а також підстава видачі.

Вважаючи таке рішення протиправним позивач звернувся до суду з цим позовом. Позивач переконаний, що відповідачі порушили його право на отримання пенсії за вислугою років.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходив з такого.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пунктом 1 частини першої статті 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV) встановлено, що право на отримання пенсії та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідних для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону № 1058-IV в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Пунктом 21 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-ІV встановлено, що особам, які на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений статтями 52, 54 та 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсія за вислугу років призначається за їхнім зверненням з дотриманням умов, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Розмір пенсії за вислугу років визначається відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. Пенсії за вислугу років фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до абзацу другого пункту 16 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-ІV положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» мають вислугу років за стаж, необхідні для призначення такої пенсії.

Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» набрав чинності 11.10.2017.

Згідно з абзацами першим і другим пункту «г» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають механізатори (докери-механізатори) комплексних бригад на вантажно-розвантажувальних роботах у портах після досягнення 55 років і при стажі роботи для чоловіків не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Отже, чоловіки, які станом на 11.10.2017, мали страховий стаж не менше 30 років, з них не менше 20 років на роботах на посаді механізатора (докера-механізатора) комплексних бригад на вантажно-розвантажувальних роботах у портах, після досягнення 55 років мають право на пенсію за вислугу років.

Частиною першою статті 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Абзацами першим і другим пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі Порядок № 637) передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з абзацами першим і другим пункту 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що основним документом, який підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.04.2020 у справі № 648/1613/17.

Суд встановив, що згідно із записами №№ 18-24 трудової книжки позивача (а.с. 8-12) він працював на посаді докера-механізатора:

з 26.06.2009 по 19.02.2012 у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Грінтур-Екс»;

з 27.05.2012 по 27.12.2016 у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Дніпро-Бузький морський термінал».

Факт роботи позивача на посаді докера-механізатора, також підтверджується за період з 26.06.2009 по 19.02.2012 Довідкою ТОВ «Грінтур-Екс» № 1 (а.с. 16) і за період з 27.05.2012 по 27.12.2016 Довідкою ТОВ «Дніпро-Бузький морський термінал» № 1 (а.с. 17).

З огляду на вищезазначене суд прийшов до висновку, що записами трудової книжки позивача (а.с. 8-12), довідками ТОВ «Грінтур-Екс» № 1 (а.с. 16) і ТОВ «Дніпро-Бузький морський термінал» № 1 (а.с. 17) підтверджується страховий стаж позивача на посаді докера-механізатора, що зараховується до стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугою років за статтею 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а саме: з 26.06.2009 по 19.02.2012 (2 роки 7 місяців 25 днів), з 27.05.2012 по 27.12.2016 (4 роки 7 місяців 1 день), всього 7 років 2 місяці 26 днів.

При цьому суд відхилив як необґрунтоване твердження відповідачів, яке зазначено в оскаржуваному рішенні, та у відзиві на позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 26.04.2023, про те, що довідки ТОВ «Грінтур-Екс» № 1 (а.с. 16) і ТОВ «Дніпро-Бузький морський термінал» № 1 (а.с. 17) за формою не відповідають додатку 5 до Порядку № 637, оскільки:

1) відповідні періоди позивача на посадах докера-механізатора, які зараховуються до стажу на роботах, передбачених пунктом «г» статті Закону України «Про пенсійне забезпечення», підтверджуються записами №№ 18-24 трудової книжки позивача (а.с. 8-12)

2) відповідно до правових позицій Верховного Суду, викладених у постановах від 28.08.2018 у справі № 175/4336/16-а, від 06.03.2019 у справі № 242/3016/17 та від 27.03.2020 у справі № 496/1192/17, формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Вказаний стаж роботи на посаді докера-механіка 7 років 2 місяці 26 днів позивач мав станом на 11.10.2017.

Тому рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 06.03.2023 № 61 є протиправним і підлягає скасуванню.

Проте, позивач просить визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, а не Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, тому позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Що стосується твердження відповідача про те, що прийняття рішення про призначення пенсії в залежності від результатів розгляду поданих заявником документів є його дискреційними повноваженнями, втручання до яких з боку суду є неприпустимим, суд зазначає наступне.

Про дискрецію органу виконавчої влади (адміністративний розсуд) йдеться у тих випадках, коли частина норми права, що містить юридичні наслідки, передбачає декілька варіантів можливої (допустимої) реакції органу виконавчої влади на події або дії учасників правовідносин. У цьому випадку, такому органу наданий певний простір, оскільки він може здійснювати вибір між декількома допустимими під кутом зору права рішеннями. Він може діяти або не діяти, а коли він діє, то обирає один або декілька можливих варіантів дій.

У разі, якщо законодавство передбачає прийняття певного конкретного рішення, то це не реалізація дискреції (повноважень), а є виконанням обов`язку.

Як встановив суд, відповідач відмовив позивачу у призначені пенсії за вислугою років на у зв`язку з тим, що він не має достатнього для призначення пенсії стажу роботи на посаді докера-механізатора, а саме: не менше 20 років.

На день звернення позивача до органів Пенсійного фонду України щодо призначення йому пенсії за вислугою років йому виповнилось 55 років.

В оскаржуваному рішенні від 06.03.2023 № 061 Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зазначило, що на дату звернення позивача його страховий стаж становив 38 років 02 місяці 25 днів, з який стаж роботи позивача на посаді докера-механізатора 16 років 00 місяців 10 днів.

Вище суд встановив, що Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області протиправно не врахувало до стажу роботи на посаді докера-механізатора періоди роботи позивача з 26.06.2009 по 19.02.2012 (2 роки 7 місяців 25 днів), з 27.05.2012 по 27.12.2016 (4 роки 7 місяців 1 день), всього 7 років 2 місяці 26 днів.

Таким чином, загальний стаж роботи позивача на посаді докера-механізатора станом на 11.10.2017 становив 23 роки 3 місяці 6 днів (16 років 00 місяців 10 днів + 7 років 2 місяці 26 днів = 23 роки 3 місяці 6 днів), тобто більше 20 років.

Отже, оскільки на день звернення до органів Пенсійного фонду України позивач досягнув необхідного 55 річного віку для призначення зазначеної пенсії за вислугу років, мав страховий стаж більше 30 років (38 років 02 місяці 25 днів), з яких не менше 20 років на роботах на посаді докера-механізатора (станом на 11.10.2017 23 роки 3 місяці 6 днів), то у органів Пенсійного фонду України в цьому випадку відсутня можливість обирати декілька можливих варіантів дій: призначати пенсію позивачу чи ні. Тобто дискреція відповідачів в цих правовідносинах відсутня, навпаки, органи Пенсійного фонду України зобов`язані призначити позивачу відповідну пенсію.

Оскільки позивач подавав заяву на призначення пенсії за вислугою років до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області і він проживає на території Миколаївської області, тому суд вважає за необхідне зобов`язати саме Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області призначити та виплачувати позивачу пенсію за вислугу років.

Відповідно до абзацу першого частини першої статті 45 Закону № 1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією.

Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про призначення пенсії за вислугу років 25.02.2023, а тому позовна вимога позивача про зобов`язання відповідача призначити та виплачувати йому пенсію з цієї дати є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Згідно з частиною другою статті 5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 9 КАС України встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Такі повноваження суду щодо визначення меж розгляду адміністративної справи є субсидіарними, не можуть змінювати предмет спору, а лише стосуються обсягу захисту порушеного права (постанова Верховного Суду від 07.02.2020 у справі № 826/11086/18).

Виходячи із наведеного, суд дійшов висновку про необхідність вийти за межі позовних вимог, а саме:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про відмову в призначенні пенсії за вислугу років від 06.03.2023 № 61;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати позивачу до стажу, що дає право на призначення пенсії за вислугою років періоди його роботи на посаді докер-механізатором з 26.06.2009 по 19.02.2012 та з 27.05.2012 по 27.12.2016.

Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно з абзацом першим частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Квитанцією від 03.04.2023 (а.с. 1) підтверджується понесення позивачкою судових витрат у розмірі 1073,60 грн на сплату судового збору за подачу адміністративного позову. Оскільки цим рішенням позов задоволено, тому за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів необхідно стягнути судовий збір пропорційно до розміру задоволених вимог, а саме: по 536,80 грн з кожного (1073,60 грн : 2 = 536,80 грн).

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 22, 139, 241-246, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020; ) і до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (пл. Соборна, 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122; ) визнання протиправним та скасування рішення від 06.03.2023 № 61, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

2. Визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про відмову в призначенні пенсії за вислугу років від 06.03.2023 № 61.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020; ):

а) зарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ) до стажу, що дає право на призначення пенсії за вислугою років відповідно до пункту «г» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», періоди його роботи на посаді докер-механізатором з 26.06.2009 по 19.02.2012 та з 27.05.2012 по 27.12.2016;

б) призначити та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ) пенсію за вислугу років на умовах, передбачених пунктом «г» частини першої статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з 25.02.2023.

4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020; код за ) судовий збір у розмірі 536 (П`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

6. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (пл. Соборна, 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122; ) судовий збір у розмірі 536 (П`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

7. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

8. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

9. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.Г.Ярощук

Рішення складено в повному обсязі 12 червня 2023 року