Справа № 280/204/23
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2023-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

13 червня 2023 року Справа № 280/204/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді головуючого судді Татаринова Д.В., розглянувши за правилами спрощеного провадження, у порядку письмового провадження, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 158, м. Запоріжжя, 69057, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач), до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у не виплаті грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ОСОБА_1 ;

- зобов`язати відповідача, здійснити нарахування та виплату, ОСОБА_1 грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Вимоги позивача обґрунтовані тим, що відповідачем протиправно в порушення приписів пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" відмовлено у виплаті грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій з безпідставним посиланням пенсійного органу на ненадання відповідачем сканованої копії заяви про перерахунок пенсії та копії документів на підтвердження стажу роботи позивача. З огляду на вказане, позов просить задовольнити.

Ухвалою суду від 11 січня 2023 року відкрито провадження у справі №280/204/23; ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

20 січня 2023 року відповідачем до суду подано відзив на позовну, у якому останній заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає про те, що позивач, жодного разу не надавала особисто заяву у відповідній формі до органів Пенсійного фонду , або через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України (далі - вебпортал) з використанням кваліфікованого електронного підпису або електронної системи BankI відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 липня 2015 року № 13-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 серпня 2015 року за № 991/27436, з доданими до неї відповідними довідками. Тому у відповідача не могло виникнути обов`язку, як це зазначає позивач, провести нарахування та виплату грошової допомоги. Отже, у відповідача відсутні законні підстави для підрахунку спеціального стажу, який дає право на призначення грошової допомоги. Також, зазначає, що управління не вчиняло ані бездіяльності, ані протиправних дій по відношенню до не виплати позивачу грошової допомоги. З огляду на вказане, у задоволенні позову просить відмовити.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд звертає увагу на наступне.

З 11 квітня 2022 року ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримує пенсію за віком, що підтверджується заявою про призначення пенсії від 12 квітня 2022 року і копією наявного в матеріалах справи розрахунку пенсії позивача.

До загального страхового стажу при призначенні пенсії ОСОБА_1 , органом пенсійного фонду враховано 43 роки 4 місяці 7 днів, що підтверджується розрахунок стажу позивача.

Згідно записів трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 25 січня 1979, позивач, поряд з іншим, працювала на посаді музичного керівника у періоди з 01 вересня 1978 року по 07 лютого 1979 року; з 19 квітня 1979 року по 07 травня 1980 року; з 16 травня 1980 року по 26 червня 1980 року; 01 липня 1980 року по 04 листопада 1980 року; з 04 грудня 1985 року по 01 вересня 1986 року; з 01 вересня 1986 року по 11 січня 1995 року;18 січня 1995 року по 31 червня 1995 року; з 01 вересня 1995 року і по теперішній час.

Позивач, вказуючи на наявність у неї достатнього спеціального страхового стажу на посаді викладача (понад 30 років), у липня та у серпні 2022 року звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою про нарахування та виплату їй при призначенні пенсії грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій, які не підлягають оподаткуванню.

Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області листами від 10 серпня 2022 року № 8159-7421/Г-02/8-0800/22, від 25 серпня 2022 року № 8798-8135/Г-02/8-0800/22 позивачу відмовлено у виплаті заявленої грошової допомоги рекомендовано для розгляду питання щодо можливості призначення грошової допомоги надати копії документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту, містять чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів, подати через вебпортал з використанням кваліфікаційного електронного підпису (у розділі «заява на перерахунок пенсії», або ж звернутись особисто. Також, вказано про необхідність надання пенсійному органу довідки з місця роботи позивача за періоди перебування (не перебування) у відпустках без збереження заробітної плати.

ОСОБА_1 , вважаючи протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо невиплати заявленої грошової допомоги, звернулася до суду із позовом з метою захисту свого порушеного права, з вимогою нарахувати і виплатити грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі її десяти місячних пенсій, відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Надаючи правову оцінку публічно-правовим відносинам, суд виходить із наступного.

Статтею 46 Конституції України гарантовано право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09 липня 2003 року (далі - Закон №1058).

За змістом пункту 1 частини 1 статті 8 Закону №1058, право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Частиною 1 статті 24 Закону №1058 страховий стаж визначено як період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (частина 2 статті 24 Закону №1058).

Приписами пункту 7-1 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (в редакції, чинній на час призначення позивачці пенсії), передбачено, що право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати:

з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців;

з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років;

з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців;

з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років;

з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців;

з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років;

з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців

з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років;

з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців;

з 1 квітня 2024 року або після цієї дати - не менше 30 років.

Згідно з пунктом 2 Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року за №1191 (надалі по тексту також - Порядок №1191), до страхового стажу, який визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що передбачені, зокрема, Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року за №909 "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років" (надалі по тексту також - Перелік №909).

Пунктом 5 Порядку №1191 передбачено, що грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу (30 років для жінок) роботи на певних визначених законодавством посадах й вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" будь-якого іншого виду пенсії.

Як з`ясовано судом та підтверджується відзивом на позовну заяву відповідача від 20 січня 2023 року ОСОБА_1 вперше призначено пенсію за віком з 11 квітня 2022 року. До цього часу позивач не отримувала будь-якого іншого виду пенсії.

Матеріали справи свідчать про наявність у позивача на час призначення пенсії за віком страхового стажу 43 роки 4 місяці 7 днів.

Згідно з положеннями статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05 листопада 1991 року за №1788-XII (надалі по тексту також - Закон №1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Суд зауважує, що позивач на підтвердження наявного трудового стажу, в тому числі спеціального страхового стажу, разом із заявою про виплату грошової допомоги надала відповідачу копію трудової книжки НОМЕР_1 від 25 січня 1979 року.

Згідно записів трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 25 січня 1979 року, позивач, поряд з іншим, працювала на посаді музичного керівника у закладах комунальної та державної власності у періоди з 01 вересня 1978 року по 07 лютого 1979 року; з 19 квітня 1979 року по 07 травня 1980 року; з 16 травня 1980 року по 26 червня 1980 року; 01 липня 1980 року по 04 листопада 1980 року; з 04 грудня 1985 року по 01 вересня 1986 року; з 01 вересня 1986 року по 11 січня 1995 року;18 січня 1995 року по 31 червня 1995 року; з 01 вересня 1995 року і по теперішній час.

Вказана обставина підтверджується поясненнями позивача і не заперечується відповідачем.

Так, Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає права на пенсію за вислугу років, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року за №909 (далі - Перелік №909).

Вказаним Переліком (у редакції, чинній після внесення змін постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2002 року №1436) установлено заклади освіти і посади, робота на яких дає право на пенсію за вислугою років - у дошкільних навчальних закладах всіх типів: директори (завідуючі), вихователі-методисти, вихователі, асистенти вихователів дошкільних навчальних закладів в інклюзивних групах, музичні керівники, вчителі-дефектологи, вчителі-логопеди, практичні психологи.

Відповідно до пункту 3 Примітки Переліку №909, робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах до 1 січня 1992 року, яка давала право на пенсію за вислугу років відповідно до раніше діючого законодавства, зараховується до стажу для призначення пенсії за вислугу років.

За приписами статті 28 Закону України "Про освіту" від 23 травня 1991 року за №1060-XII (далі - Закон №1060-XII) система освіти складається із навчальних закладів, наукових, науково-методичних і методичних установ, науково-виробничих підприємств, державних і місцевих органів управління освітою та самоврядування в галузі освіти.

Згідно зі статтею 29 Закону №1060-XII структура освіти включає, поряд з іншими видами, також дошкільну освіту.

Як передбачено частиною 1 статті 4 Закону України "Про дошкільну освіту" від 11 липня 2001 року № 2628-III (надалі по тексту також - Закон № 2628-III), з наступними змінами та доповненнями, дошкільна освіта є обов`язковою первинною складовою частиною системи безперервної освіти в Україні.

Отже, позашкільна освіта є складовою системи освіти.

Статтею 12 Закону України "Про дошкільну освіту" та пунктом 6 Положення про заклад дошкільної освіти, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 березня 2003 року № 305 передбачено, що до дошкільних навчальних закладів відносяться ясла, ясла-садки, дитячий садок, ясла-садок, будинок дитини, дитячий будинок, ясла-садок сімейного типу, ясла-садок-комбінованого типу, центр розвитку дитини.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14 червня 2000 року за №963 затверджений Перелік посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, яким передбачено, що посади музичні керівники належать до категорії педагогічних працівників.

Суд звертає увагу на те, що на спірні правовідносини розповсюджується також дія вищезазначеного Переліку №963, який відносить посаду, зокрема, "музичний керівник" до педагогічних посад.

Як зазначалось судом раніше, пунктом "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено право на пенсію за вислугу років працівників освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за Переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Таким чином, на переконання суду, музичний керівник є педагогічним працівником дошкільного навчального закладу і має право на пенсію за вислугу років при наявності відповідного педагогічного стажу роботи.

Враховуючи вищевикладене, музичний керівник дитячого садка є педагогічним працівником дошкільного навчального закладу, тобто працівником освіти, а тому стаж роботи ОСОБА_1 на посаді на посадах мучного керівника повинен зараховуватися до її пільгового стажу у розумінні пункту "е" статті 55 Закону №1788-ХІІ навіть попри те, що зазначена посада прямо не передбачена затвердженим Переліком №909.

Умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV та механізм її виплати визначається Порядком обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1191 (надалі по тексту також - Порядок №1191).

Вимоги пунктів 5-7 Порядку №1191 передбачають, що грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Для визначення розміру грошової допомоги враховується місячний розмір пенсії, обчислений згідно із статтями 27 і 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", станом на день її призначення.

Виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що у позивача станом на дату призначення пенсії був наявний необхідний спеціальний стаж роботи (більше 30 років), її посада відносяться до посад педагогічних працівників, робота на якій дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а тому ОСОБА_1 має право на нарахування та виплату грошової допомоги, яка передбачена пунктом 7-1 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV.

З приводу доводів відповідача відносно того, що позивач мала звернутись не із заявою про нарахування пенсії у довільній формі, а із заявою перерахунок пенсії з додаванням сканованих копій документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту через вебпортал з використанням кваліфікаційного електронного підпису (у розділі «заява на перерахунок пенсії») суд зазначає наступне.

У відповідності до підпункту 1.1. пункту 1 Порядку № 22-1 1.1. заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1); заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (Заява про виплату пенсії - додаток 2); заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (додаток 3); заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію).

Заява про призначення, перерахунок пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера може подаватись заявником разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України або засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг з використанням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 липня 2015 року № 13-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 серпня 2015 року за № 991/27436.

Так, порядком № 22-1 визначено перелік заяв, які подаються до органів пенсійного фонду через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України або засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг з використанням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису.

Заява про призначення заявленої позивачем грошової допомоги до вказаного переліку не входить.

Також, суд зазначає, що Порядком № 22-1 форма заяви про виплату спірної в даній справі грошової допомоги не встановлена.

Відтак, з метою одержання грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особа має право звернутись із заявою у довільній формі шляхом безпосереднього звернення до органу пенсійного фонду за місцем свого проживання.

Відтак, доводи відповідача щодо необхідності звернення позивача із заявою виключно через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України або засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг є безпідставними.

З приводу доводів відповідача стосовно необхідності надання позивачем довідки з місця роботи про періоди перебування (не перебування) у відпустках без збереження заробітної плати суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Підпунктом 8 пункту 2.1 Порядку № 22-1 передбачено, що документами, що підтверджують право на виплату грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону є: трудова книжка, копія наказу (розпорядження) про звільнення або відомості про трудову діяльність із реєстру застрахованих осіб. У тих випадках, коли в трудовій книжці або відомостях про трудову діяльність у реєстрі застрахованих осіб відсутня інформація, що підтверджує роботу на посадах і в закладах, установах державної та комунальної форми власності, передбачених постановами Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 583 «Про затвердження нормативних актів з питань пенсійного забезпечення», від 04 листопада 1993 року № 909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років», додаються уточнюючі довідки закладів, установ або їх правонаступників, інші документи, що підтверджують такі відомості.

Суд зазначає, що позивачем разом із заявами про виплату грошової допомоги надавалась копія її трудової книжки, яка містить інформацію про трудову діяльність позивача на посаді музичного керівника дитячого садка, та яка з урахуванням підпунктом 8 пункту 2.1. Порядку № 22-1 є документом, що підтверджує право позивача на виплату спірної допомоги.

З огляду на вказане, доводи відповідача з приводу необхідності надання довідки з місця роботи про періоди перебування (не перебування) у відпустках без збереження заробітної плати суд за наявності трудової книжки є безпідставною.

Враховуючи вищевикладене, на підставі зібраних та досліджених доказів, аналізу чинного законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно із частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов підлягає задоволенню.

З матеріалів адміністративної справи судом встановлено, що позивачем у зв`язку із розглядом даної адміністративної справи понесено судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2147,20 грн.

За таких обставин, судовий збір сплачений позивачем в розмірі 2 147,20 грн. стягується, відповідно до статті 139 КАС України, на його користь за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень відповідача.

Керуючись статтями 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, яка полягає у не виплаті грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, здійснити нарахування та виплату, ОСОБА_1 грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 2147,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 .

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, місцезнаходження: 69057, м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.158-Б; .

Рішення виготовлено та підписано 13 червня 2023 року.

Суддя Д.В. Татаринов