Справа № 620/2054/21
Суддя: Непочатих В.О.
Дата ухвалення: 2023-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
О К Р Е М А У Х В А Л А
13 червня 2023 року Чернігів Справа № 620/2054/21
Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Непочатих В.О., розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду заяву представника позивача Кравченка Володимира Володимировича про визнання протиправними дій, вчинених відповідачем на виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,
Представником позивача ОСОБА_2 , в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, подано до суду заяву, в якій просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 19.05.2021 у справі № 620/2054/21, щодо нарахування ОСОБА_1 доплати до пенсії у порядку статті 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі двох прожиткових мінімумів замість двох мінімальних заробітних плат (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік);
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області вжити заходи щодо усунення причин та умов, які спричинили порушенню закону при виконанні судового рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 19.05.2021 у справі № 620/2054/21;
- встановити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Чернігівській області тридцятиденний строк для подання до суду доказів вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону при виконанні рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 19.05.2021 у справі № 620/2054/21.
Свою заяву мотивує тим, що відповідачем при виконанні рішення суду застосовано прожитковий мінімум для працездатних осіб для визначення розміру підвищення до пенсії, а не розмір мінімальної заробітної плати.
Відповідач надав суду пояснення, в яких вказав, що на виконання рішення суду Головним управлінням позивачу було проведено відповідний перерахунок пенсії та обчислено підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає в зоні гарантованого добровільного відселення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України № 796-ХІІ, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам відповідно до Закону України про Державний бюджет України на відповідний рік.
Розглянувши подані документи і матеріали, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду заяви, судом встановлено наступне.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 19.05.2021 у справі № 620/2054/21 позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо ненарахування та невиплати з 17.07.2018 підвищення до пенсії ОСОБА_1 , як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, в розмірі двох мінімальних заробітних плат, встановлених статтею 39 Закону України від 28.02.1991 № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити з 17.07.2018 нарахування та виплату підвищення до пенсії ОСОБА_1 , як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному 39 Закону України від 28.02.1991 № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік). В решті позову відмовлено.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що однією з основних засад здійснення судочинства є обов`язковість судового рішення.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Стаття 14 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

При цьому в положеннях частини першої статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України наголошується на тому, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Обов`язковість судових рішень, що набрали законної сили, для їх виконання на всій території України передбачена також приписами Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Отже, зазначені приписи чинного законодавства свідчать, що судове рішення, що набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Це означає, що особа, якій належить виконати судове рішення, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

З метою виконання вказаного судового рішення судом 22.07.2021 було видано позивачу виконавчий лист.

Судом встановлено, що на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 19.05.2021 у справі № 620/2054/21 відповідачем з 17.07.2018 проведено позивачу нарахування підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення зоні гарантованого добровільного відселення, в розмірі 3682,00 грн. (в розмірі двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2018).

Так, статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» установлено у 2018 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня - 3723 гривні, статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено у 2019 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня - 4173 гривні, статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» установлено у 2020 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня - 4723 гривні, статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» установлено у 2021 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня - 6000 гривень, а статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» установлено у 2022 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня - 6500 гривень.

Тобто, нарахування підвищення до пенсії позивачу, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає в зоні гарантованого добровільного відселення, з 17.07.2018 було здійснено не в розмірі, встановленому рішенням суду.

Вказане призвело до неналежного виконання відповідачем рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 19.05.2021 у справі № 620/2054/21 та, як наслідок, порушення відповідачем норм Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших нормативно-правових актів в частині обов`язковості виконання судового рішення.

При цьому, суд не знаходить поважними посилання відповідача на те, що виконання рішення суду Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області позивачу було проведено відповідний перерахунок пенсії та обчислено підвищення до пенсії у розмірі двох мінімальних заробітних плат, оскільки відповідачем на підтвердження даних пояснень не надано жодного доказу.

Так, відповідно до частин першої та шостої статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 249 Кодексу адміністративного судочинства України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Зважаючи на положення наведених норм, суд вважає за доцільне задовольнити заяву представника позивача Кравченка Володимира Володимировича шляхом визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 19.05.2021 у справі № 620/2054/21, та постановити окрему ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 Кодексу адміністративного судочинства України, копію якої направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Пенсійного фонду України для вжиття заходів щодо усунення причин та умов неналежного виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 19.05.2021 у справі № 620/2054/21.

Керуючись статтями 248, 249, 256, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача Кравченка Володимира Володимировича про визнання протиправними дій, вчинених відповідачем на виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність, вчинену Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 19.05.2021 у справі № 620/2054/21, яка полягає в неналежному виконанні відповідачем судового рішення в частині здійснення ОСОБА_1 з 17.07.2018 нарахування та виплату підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному 39 Закону України від 28.02.1991 № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік).

Копію окремої ухвали направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Пенсійного фонду України для вжиття заходів щодо усунення причин та умов неналежного виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 19.05.2021 у справі № 620/2054/21.

Про результати належного виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 19.05.2021 у справі № 620/2054/21 повідомити Чернігівський окружний адміністративний суд упродовж 30 днів з дня отримання копії цієї окремої ухвали.

Окрема ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 13.06.2023.

Суддя В.О. Непочатих