Справа № 500/1840/23
Суддя: Подлісна Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/1840/23

30 травня 2023 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Подлісної І.М. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05 квітня 2024 року позивач звернулася із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про призначення їй щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

18 квітня 2023 року у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області (сервісний центр №11 на вул. Миколи Лисенка, 1, м. Тернопіль) позивачу надали інформацію, згідно із якою органом ПФУ 19195 12.04.2023, позивачу із 05.04.2023 призначене довічне грошове утримання судді у відставці, із розрахунку стажу на посаді судді, який дає право на відставку та призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці 30 років 1 місяць 24 дні, тобто лише із розрахунку стажу перебування на посаді судді, без зарахування до стажу на посаді судді, який дає право на відставку та призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці: 1 року 10 місяців 29 днів навчання за денною формою у Харківському юридичному інституті імені Ф. Е. Дзержинського та 2 років 4 місяців 00 днів періоду проходження служби в органах внутрішніх справ на посадах слідчого.

На письмові звернення до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України від 18.04.2023 та від 19.04.2023, 03 травня 2023 позивач отримала письмову відповідь, згідно із якою відповідач посилається на те, що « Відповідно до частини 3 статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного грошового утримання збільшується на 2 відсотки грошового утримання судді. Позивача повідомлено, що з 05.04.2023 виплачується довічне грошове утримання судді у відставці відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» при стажі роботи на посаді судді 30 років 01 місяць 24 дні в розмірі 70 відсотків суддівської винагороди. Статтею 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: судді судів України, арбітра (судді) арбітражних удів України, державного арбітра колишнього державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; члена Вищої ради правосудді, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; судді в судах та арбітражах у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу. Застосування норм статті 137 Закону № 1402 при обчисленні збільшення відсотка грошового утримання суддів у відставці не передбачено, отже підстави для розрахунку стажу на посаді судді, який дає право на відставку та зарахування до стажу на посаді судді, який дає право на відставку та призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці половини періоду навчання за денною формою у Харківському юридичному інституті імені Ф.Е. Дзержинського періоду проходження служби в органах внутрішніх справ на посадах слідчого, - відсутні.»

Позивач вважає, що вказані ствердження відповідачів є безпідставними та суперечать вимогам закону, а тому звернулася до суду із даним позовом.

Ухвалою від 08.05.2023 судом прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) судом вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Відповідачу надано п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов через електронний суд із відповідними письмовими доказами 18.05.2023. У відзиві відповідач не погоджується з позовними вимогами та доводами, викладеними в адміністративному позові, та в обґрунтування своїх заперечень зазначає наступне.

З 05.04.2023 позивачці виплачується щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон №1402-VIII) при стажі роботи на посаді судді 30 років 01 місяць 24 дні в розмірі 70 відсотків суддівської винагороди.

ОСОБА_1 зверталася до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою №2743/С-1900-23 від 18.04.2023 та заявою №2836/ С-1900-23 від 19.04.2023 щодо розрахунку стажу роботи на посаді судді.

Листом №2787-2743/С-02/8-1900/23 від 02.05.2023 позивача повідомлено про те, що немає підстав для проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

У разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Відповідно до пункту 25 розділу ХІІ Закону №1402-VIII право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

Крім того, Головне управління зазначає, що на момент призначення щомісячного довічного грошового утримання судді позивачці чітко визначено перелік робіт на посадах, які зараховуються до стажу роботи на посаді судді.

Відповідно до статті 137 Закону №1402-VIII до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді:

1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України;

2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;

3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Застосування норм статті 137 Закону №1402-VIII при обчисленні збільшення відсотка грошового утримання суддів у відставці не передбачено.

Отже, підстав для проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці немає.

Таким чином, у пенсійного органу відсутні правові підстави для зарахування періоду навчання за денною формою у Харківському юридичному інституті імені Ф.Е.Дзержинського та періоду проходження служби в органах внутрішніх справ на посадах слідчого до стажу роботи судді для обчислення щомісячного довічного грошового утримання.

Тому, стаж роботи позивачки на посаді судді становить 30 років 01 місяць 24 дні, розмір щомісячного довічного грошового утримання - 70 відсотків суддівської винагороди.

Представник відповідача просив в задоволенні позову відмовити.

Також, відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов через електронний суд із відповідними письмовими доказами 29.05.2023. У відзиві відповідач не погоджується з позовними вимогами та доводами, викладеними в адміністративному позові, та в обґрунтування своїх заперечень зазначає наступне.

Стаж роботи на посаді судді Позивача відповідно до Закону № 1402 складає 30 років 01 місяць 24 дні.

Рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020 № 2-р/2020 пункт 25 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402 визнано таким, що не відповідає Конституції України, тому на сьогодні нормою, що визначає порядок обчислення відсотку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є ст. 142 Закону № 1402.

Відповідно до ч. 3 ст. 142 Закону № 1402 щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Щомісячне довічне грошове утримання Позивача визначено з розрахунку 70 % суддівської винагороди судді відповідно до Закону № 1402.

Відповідно до ч. 4 ст. 142 Закону № 1402 у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Відповідно до пункту 2 Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 № 3-1 (далі - Порядок 3-1) до заяви про перерахунок щомісячного довічного утримання додається довідка про суддівську винагороду (довідка про винагороду судді КСУ) працюючого судді за відповідною посадою станом на дату, з якої відбулось підвищення розміру суддівської винагороди.

Отже, чинним законодавством не передбачено здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням до стажу на посаді судді періодів проходження служби в органах внутрішніх справ та періодів навчання.

Таким чином, зарахувати Позивачу до стажу на посаді судді періоду навчання за денною формою у Харківському юридичному інституті імені Ф. Е. Дзержинського та періоду проходження служби в органах внутрішніх справ на посадах слідчого до стажу роботи судді для обчислення щомісячного довічного грошового утримання неможливо. На підставі викладеного, представник відповідача просив в задоволенні позову відмовити.

Відповідно до п.5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи, викладені у позові, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , рішенням дванадцятої сесії двадцять першого скликання Тернопільської обласної ради народних депутатів від 12 лютого 1993 року обрана народним суддею Тернопільського міського народного суду.

Постановою Верховної Ради України від 19 червня 2003 року № 1016 - IV обрана на посаду судді Тернопільського міського суду Тернопільської області безстроково. Указом Президента України від 23 березня 2004 року № 358/2004 переведена на роботу на посаді судді до новоутвореного Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області.

Рішенням Вищої ради правосуддя за № 278/0/15-23 від 30 березня 2023 року задоволено заяву позивача та звільнено її з посади судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у відставку.

Наказом за № 72-К від 03 квітня 2023 року 04 квітня 2023 року позивача відраховано зі штату суду на підставі рішення Вищої ради правосуддя за № 278/0/15-23 від 30 березня 2023 року «Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, у зв`язку з поданням заяви про відставку».

05 квітня 2024 року позивач звернулася із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про призначення їй щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

18 квітня 2023 року у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області (сервісний цент №11 на вул. Миколи Лисенка, 1, м. Тернопіль) їй надали інформацію, згідно із якою органом ПФУ 19195 12.04.2023, мені із 05.04.2023 призначене довічне грошове утримання судді у відставці, із розрахунку стажу на посаді судді, який дає право на відставку та призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці 30 років 1 місяць 24 дні, тобто лише із розрахунку стажу перебування на посаді судді, без зарахування до стажу на посаді судді, який дає право на відставку та призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці: 1 року 10 місяців 29 днів навчання за денною формою у Харківському юридичному інституті імені Ф. Е. Дзержинського та 2 років 4 місяців 00 днів періоду проходження служби в органах внутрішніх справ на посадах слідчого.

На письмові звернення позивача до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 18.04.2023 та від 19.04.2023, 03 травня 2023 позивач отримала письмову відповідь, згідно із якою відповідач посилається на те, що «Відповідно до частини 3 статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного грошового утримання збільшується на 2 відсотки грошового утримання судді. Позивача повідомлено, що з 05.04.2023 їй виплачується довічне грошове утримання судді у відставці відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» при стажі роботи на посаді судді 30 років 01 місяць 24 дні в розмірі 70 відсотків суддівської винагороди. Статтею 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: судді судів України, арбітра (судді) арбітражних удів України, державного арбітра колишнього державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України ; члена Вищої ради правосудді, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; судді в судах та арбітражах у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу. Застосування норм статті 137 Закону № 1402 при обчисленні збільшення відсотка грошового утримання суддів у відставці не передбачено, отже підстави для розрахунку стажу на посаді судді, який дає право на відставку та зарахування до стажу на посаді судді, який дає право на відставку та призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці половини періоду навчання за денною формою у Харківському юридичному інституті імені Ф. Е. Дзержинського періоду проходження служби в органах внутрішніх справ на посадах слідчого, - відсутні.»

Не погодившись і з таким обчисленням розміру її стажу, позивач звернулася до суду за захистом своїх прав.

Визначаючись щодо спірних правовідносин, що виникли між сторонами, суд виходив з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною першою статті 137 Закону № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів« до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Відповідно до абзацу четвертого пункту 34 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VIII судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

На час призначення позивача на посаду судді питання визначення стажу, який давав право на відставку судді, регулювалося Законом України від 15 грудня 1992 року № 2862-ХІІ «Про статус суддів» (далі - Закон № 2862- XII). Вимоги цього Закону діяли з 10 лютого 1993 року до 5 липня 2001 року при обранні суддів на посаду вперше.

Згідно із вимогами частини першої статті 7 Закону № 2862-ХІІ право на зайняття посади судді районного (міського), міжрайонного (окружного) суду, військового суду гарнізону мав громадянин України, який досяг на день обрання 25 років, мав вищу юридичну освіту і, як правило, стаж роботи за юридичною спеціальністю не менше двох років.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 43 Закону України від 15 грудня 1992 року № 2862-ХІІ «Про статус суддів», зі змінами, внесеними Законом України від 24 лютого 1994 року № 4015-ХІІ «Про внесення змін і доповнень до Закону України «Про статус суддів», до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних із керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

На час призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці стаж роботи позивача безпосередньо на посаді судді складав 30 років 1 місяць 24 дні.

Також, як убачається із витягу з послужного списку, засвідченого заступником голови ліквідаційної комісії УМВС України в Тернопільській області, вбачається, що ОСОБА_1 з 31 липня 1990 року по 1 жовтня 1991 року працювала на посаді слідчого слідчого відділення відділу внутрішніх справ Кременецького районного виконавчого комітету Тернопільської області, азі січня 1992 року по 1 березня 1993 року - на посаді слідчого слідчого відділення відділу внутрішніх справ міста Тернополя. Період проходження мною служби в органах внутрішніх справ на посадах слідчого загалом становить 2 роки 4 місяці.

Абзацом другим статті 1 Указу Президента України від 10 липня 1995 року № 584/95 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів» передбачалось, що до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

Пунктом 3-1 постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 року № 865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів», яка втратила чинність на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 1 грудня 2010 року № 1097 «Про внесення змін до актів Кабінету Міністрів України з питань діяльності судів та визнання такими, що втратили чинність, деяких актів Кабінету Міністрів України», також було встановлено, що до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Позивач вперше обрана на посаду судді у лютому 1993 року, тобто до прийняття Указу Президента України від 10 липня 1995 року № 584/1995 та постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 року № 865, які в сукупності діяли 16 років. Ці нормативно-правові акти тривалий час давали мені право на зарахування до стажу роботи на посаді судді, який дає право на відставку, половини строку навчання у вищому навчальному закладі юридичного спрямування.

Із копій диплома та трудової книжки вбачається, що з 1 вересня 1986 року по 30 червня 1990 року позивач навчалася за денною формою у Харківському юридичному інституті імені Ф.Е. Дзержинського, тому зарахуванню до її стажу на посаді судді підлягає половина строку навчання - 1 рік 10 місяців 29 днів.

Відповідно до вимог частини другої статті 137 Закону № 1402-VIII до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді (статтю 137 доповнено частиною другою згідно із Законом України від 12 липня 2018 року № 2509-VIII «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у зв`язку з прийняттям Закону України «Про Вищий антикорупційний суд»).

Станом на час обрання позивача на посаду судді право на зайняття посади судді районного (міського) суду мав громадянин України, який мав стаж роботи за юридичною спеціальністю не менше двох років і охоплюється стажем перебування нею на посадах слідчого в органах внутрішніх справ.

Судом встановлено, що період стажу, який дає право на заняття посади судді (період проходження служби в органах внутрішніх справ на посадах слідчого - 2 роки 4 місяці 00 днів та половина строку навчання - 1 рік 10 місяців 29 днів) це є стаж, що передував призначенню на посаду судді та також дає право на розмір грошового утримання.

З урахування наведеного, суд вважає, що на час призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, до стажу роботи позивача на посаді судді, який дає право на відставку та призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, підлягали зарахуванню: час її роботи безпосередньо на посаді судді - 30 років 1 місяць 24 дні; половина строку навчання - 1 рік 10 місяців 29 днів; період проходження служби в органах внутрішніх справ на посадах слідчого - 2 роки 4 місяці 00 днів.

Таким чином, загальний стаж роботи позивача на посаді судді, який дає право на відставку, становить 34 роки 4 місяці 17 днів.

З урахуванням наведеного вище, суд прийшов до висновку, що дії відповідачів щодо не зарахування до стажу ОСОБА_1 роботи на посаді судді, який дає право на відставку та призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці половини строку навчання - 1 року 10 місяців 29 днів та періоду проходження служби в органах внутрішніх справ на посадах слідчого - 2 років 4 місяців 00 днів, є неправомірними та такими, що порушують її конституційні права, передбачені ст. 92, 146 Конституції України, які підлягають до захисту шляхом задоволення заявлених позовних вимог.

Відповідно до статей 9, 77 КАС кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, належним чином не заперечені відповідачем, а тому підлягають до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до вимог статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (частина перша статті 139 КАС України).

Оскільки суд позов задовольняє повністю, то на користь позивача слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог у сумі 1073,60 грн., згідно квитанції від 03.05.2023.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Миколаївській області щодо не зарахування ОСОБА_1 із 05.04.2023 до стажу на посаді судді, який дає право на відставку та призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці: 1 року 10 місяців 29 днів навчання за денною формою у Харківському юридичному інституті імені Ф. Е. Дзержинського та 2 років 4 місяців 00 днів періоду проходження служби в органах внутрішніх справ на посадах слідчого.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області щодо не зарахування ОСОБА_1 із 05.04.2023 до стажу на посаді судді, який дає право на відставку та призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці: 1 року 10 місяців 29 днів навчання за денною формою у Харківському юридичному інституті імені Ф. Е. Дзержинського та 2 років 4 місяців 00 днів періоду проходження служби в органах внутрішніх справ на посадах слідчого.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу на посаді судді, який дає право на відставку та збільшення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за стаж роботи більше 20 років:

- 1 рік 10 місяців 29 днів навчання за денною формою у Харківському юридичному інституті імені Ф. Е. Дзержинського;

- 2 роки 4 місяці 00 днів період проходження служби в органах внутрішніх справ на посадах слідчого.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 з урахуванням раніше виплачених сум, щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, з врахуванням стажу роботи, що дає судді право на відставку і дає право на збільшення грошового утримання судді за стаж роботи більше 20 років та врахувати даний період у загальний стаж для нарахування грошового утримання із 05 квітня 2023 року, який складає 34 роки 4 місяці 17 днів:

- половину строку навчання за денною формою у Харківському юридичному інституті імені Ф. Е. Дзержинського (1 рік 10 місяців 29 днів);

- період стажу, який дає право на заняття посади судді (2 роки 4 місяці 00 днів), що передувало призначенню на посаду судді в органах внутрішніх справ на посадах слідчого і також дає право на збільшення грошового утримання судді за стаж роботи більше 20 років, з урахуванням раніше виплачених сум.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на користь ОСОБА_1 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. сплаченого судового збору.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 01 червня 2023 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (місцезнаходження/місце проживання: вул. Морехідна, 1,м. Миколаїв,54020 код ЄДРПОУ/РНОКПП 13844159).

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження/місце проживання: Майдан Волі, 3,м. Тернопіль,46001 ).

Головуючий суддя Подлісна І.М.