Справа № 160/9222/22
Суддя: Кадникова Ганна Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 вересня 2022 року Справа № 160/9222/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кадникової Г.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,
ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі ГУ ПФУ у Дніпропетровській області, відповідач) щодо недоплати позивачу пенсійних коштів з 01.12.2017 року по лютий 2019 року на підставі електронної довідки від 04.05.2022 року №4723 9470 1171 1730, про пенсійні доходи ОСОБА_1 за період з грудня 2017 року по лютий 2019 року, та витягів з виписок по картковому рахунку Ощадного банку України позивача від 11.02.2021 року, 25.02.2021 року, за період з грудня 2017 року по лютий 2019 року в сумі 47 296грн. 26коп.;
- зобов`язати відповідача здійснити позивачу перерахунок та виплату заборгованості на підставі електронної довідки від 04.05.2022 року №4723 9470 1171 1730, про пенсійні доходи ОСОБА_1 за період з грудня 2017 року по лютий 2019 року, та витягів з виписок по картковому рахунку Ощадного банку України позивача від 11.02.2021 року, 25.02.2021 року, за період з грудня 2017 року по лютий 2019 року в сумі 47 296грн. 26коп.
В обґрунтування позову зазначено, що позивач з метою перевірки суми коштів, які фактично отримував на пенсійну картку Державного ощадного банку України, та суми доходів, які рахуються в ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, ним, було взято електронну довідку від 04.05.2022р. №4723 9470 1171 1730 про пенсійні доходи за період з грудня 2017р. по лютий 2019р. та витяги з виписок по картковому рахунку Ощадного банку України від 11.02.2021р., 25.02.2021р., за період з грудня 2017р. по лютий 2019р.
Під час порівняння довідок, позивачем було виявлено розбіжності в сумах доходів, які рахуються в довідці про його пенсійні доходи, та фактичними сумами отриманими через Ощадний банк України, а саме: сума боргу за період з грудня 2017р. по лютий 2019р. складає 47 296грн. 26коп.
В подальшому ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області з заявою від 05.05.2022р. про надання роз`яснення чому сума коштів, яка рахується в особистій пенсійній справі, в розділі про пенсійні доходи, не відповідає сумам коштів, які фактично отримано та нарахувати та виплатити суму різниці.
Ухвалою суду від 11.07.2022р. позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.
Відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою, яка міститься в матеріалах справи та своїм правом на подання відзиву не скористався, жодних пояснень, заяв або клопотань не подав.
Вивчивши матеріали справи, оцінивши наведені сторонами доводи, надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , майор запасу, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ (далі - Закон України №2262-ХІІ) з 01.12.2017р. отримує пенсійне забезпечення за вислугу років у ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, призначене на підставі грошового атестата від 04.12.2017р. серія ЗУ №353388 та довідки про розмір додаткових видів грошового забезпечення від 04.12.2017 за №304, з наступних видів грошового забезпечення: посадового окладу 1052,00 грн.; окладу за військовим званням 125,00 грн.; 40% надбавки за вислугу років 470,80 грн.; середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяців 5656,53 грн.; Всього грошове забезпечення 7304,33 грн.
Основний розмір пенсії 70% від грошового забезпечення складає 5113грн. 03коп. До основного розміру пенсії ОСОБА_1 були нараховані наступні надбавки підвищення: підвищення учаснику бойових дій в розмірі 25% прожиткового мінімуму осіб, які втратили працездатність; цільова грошова допомога на прожиття учаснику бойових дій в| 40,00 грн. Загальний розмір пенсійної виплати з 01.12.2017р. склав 5516грн. 03коп.
21.02.2018р. Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №103 перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким категоріям осіб» (далі Постанова №103).
З 01.01.2018р. на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» було проведено перерахунок пенсії позивача з наступних видів грошового забезпечення: посадового окладу 4930,00 грн.; окладу за військовим званням 1340,00 грн.; 50% надбавки за вислугу років 3135,00 грн.; Всього грошове забезпечення 9405,00 грн.
Основний розмір пенсії 70% від грошового забезпечення склав 6 583,50 грн.
Загальний розмір пенсійної виплати ОСОБА_1 з урахуванням підвищення та цільової грошової допомоги, як учаснику бойових дій, склав 6 986,грн. 50коп.
Розмір пенсії до перерахунку складав 5 516грн. 03коп.
Розмір підвищення склав 6 986грн. 50коп. 5 516грн. 03коп. = 1 470грн. 47коп.
З 01.01.2018р. відповідно до пункту 2 Постанови №103 підвищення виплачувалось в розмірі 50%, а саме: 1470,47 грн. х 50% = 735,24 грн.
Загальний розмір пенсійної виплати з 01.01.2018р. складав 5 516,03 грн. + 735,24 грн. = 6 251,27 грн.
Доплату по перерахунку пенсії за період з 01.01.2018 р. по 31.03.2018 р. у сумі 2 205,72 позивачем отримано разом з пенсією у березні 2018р.
У зв`язку зі зміною розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, було перераховано підвищення учасника бойових дій та розмір пенсійної виплати з 01.12.2018р. став складати 6 262грн. 52коп.
З 01.01.2019р. відповідно до пункту 2 Постанови №103 підвищення виплачувалось в розмірі 75%, при цьому загальний розмір пенсійної виплати став складати 6 630грн. 13коп.
26.03.2018р. ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ГУ ПФУ у Дніпропетровській області, в якій позивач просив:
- визнати протиправними дії (бездіяльність) ГУ ПФУ в Дніпропетровській області щодо відмови у здійснені перерахунку та виплати пенсії, врахувавши до складу грошового забезпечення суми щомісячної додаткової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, одноразової премії та винагороди за участь в АТО, отримані з 01.12.2015р. до 01.12.2017р., із яких нараховане та сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове Державне соціальне страхування;
- зобов`язати ГУ ПФУ в Дніпропетровській області здійснити перерахунок починаючи з 01.12.2017р. та виплачувати пенсію, враховуючи до складу грошового забезпечення, з якого позивачу нараховується пенсія, суми щомісячної додаткової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, одноразової премії та винагороди за участь в АТО, отримані з 01.12.2015р. до 01.12.2017р., із яких нараховане та сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове Державне соціальне страхування, що підтверджуються змістом довідки №325 від 20.12.2017р. командира військової частини НОМЕР_1 та виплатити донараховану суму.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.04.2018р. у справі №804/2139/18, яке постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 13.11.2018 залишено без змін, визнано протиправними дії (бездіяльність) ГУ ПФУ в Дніпропетровській області щодо відмови у здійснені перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 , врахувавши до складу грошового забезпечення суми щомісячної додаткової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, одноразової премії та винагороди за участь в АТО, отримані з 01.12.2015р. до 01.12.2017р., із яких нараховане та сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове Державне соціальне страхування та зобов`язано ГУ ПФУ в Дніпропетровській області здійснити перерахунок починаючи з 01.12.2017р. та виплачувати пенсію, враховуючи до складу грошового забезпечення, з якого позивачу нараховується пенсія, суми щомісячної додаткової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, одноразової премії та винагороди за участь в АТО, отримані з 01.12.2015р. до 01.12.2017р., із яких нараховане та сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове Державне соціальне страхування, що підтверджуються змістом довідки №325 від 20.12.2017 року командира військової частини НОМЕР_1 та виплатити донараховану суму.

На виконання рішення суду від 26.04.2018р. № 804/2139/18 перерахунок пенсії повинно бути проведено тільки за період з 01.12.2015р. по 31.12.2017р., тобто до внесення змін до законодавства відповідно до Постанови №103. Разом з цим, на думку ГУ ПФУ в Дніпропетровській області помилково не було встановлено обмеження періоду виконання рішення суду по 31.12.2017р.

Розмір пенсії з 01.02.2021р. приведено у відповідність та обчислено за нормами Постанови №103, яка стала складати 7 065грн. 75коп., з урахуванням підвищення надбавки, як учаснику бойових дій 442,25 грн та цільової допомоги 40,00 грн.

22.03.2021 ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ГУ ПФУ у Дніпропетровській області, в якій позивач просив:

- визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ у Дніпропетровській області щодо не проведення ОСОБА_1 перерахунку пенсії з 01.04.2019 р. на підставі довідки про розмір грошового забезпечення №ФД 115554 від 08.02.2021р., виданої Дніпропетровським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017р. у розмірі 100% обчисленої суми пенсії;

- зобов`язати ГУ ПФУ у Дніпропетровській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з 01.04.2019 р. на підставі довідки про розмір грошового забезпечення №ФД 115554 від 08.02.2021р., виданої Дніпропетровським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017р. у розмірі 100% обчисленої суми пенсії, з урахуванням раніше проведених виплат.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.05.2021р. у справі №160/4148/21, яке набрало законної сили 01.07.2021р. позовну заяву задоволено частково, а саме: визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку його пенсії з 01.04.2019р. на підставі довідки про розмір грошового забезпечення №ФД 115554 від 08.02.2021р., виданої Дніпропетровським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017р. та зобов`язано ГУ ПФУ в Дніпропетровській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з 01.04.2019р. на підставі довідки про розмір грошового забезпечення №ФД 115554 від 08.02.2021р., виданої Дніпропетровським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017р., з урахуванням раніше проведених виплат.

На виконання рішення суду ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії з 01.04.2019 р. у розмірі 70% від грошового забезпечення 17736грн. 75коп., яке зазначено у довідці від 08.02.2021р. №ФД115554 Дніпропетровського обласного територіального комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України.

Доплата пенсії на виконання рішення суду за період з 01.04.2019р. по 31.08.2021р. складає 92 106грн. 06коп.

Листом від 23.06.2022р. №18179-11191/Б-01/8-0400/22 ГУ ПФУ в Дніпропетровській області повідомило ОСОБА_1 , що нараховані на виконання рішень суду кошти виплачуються в межах затверджених бюджетних призначень на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду.

Водночас повідомлено, що бюджет Пенсійного фонду України на 2022р. сьогодні не затверджено. Сума коштів на погашення заборгованості з пенсій за рішенням суду буде виплачена у бюджеті Пенсійного фонду України на 2022р. після його затвердження, доплату на виконання рішення суду, винесеного на користь позивача, буде здійснено після надходження бюджетних асигнувань, виділених на цю мету.

З метою перевірки суми коштів, які фактично ОСОБА_1 отримував на пенсійну картку Державного ощадного банку України, та суми доходів, які рахуються в ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, ним, було взято електронну довідку від 04.05.2022р. № НОМЕР_2 , про пенсійні доходи за період з грудня 2017р. по лютий 2019р., та витяги з виписок по картковому рахунку Ощадного банку України від 11.02.2021р., 25.02.2021р., за період з грудня 2017р. по лютий 2019р.

Під час порівняння даних довідок, позивачем було виявлено розбіжності в сумах доходів, які рахуються в довідці про його пенсійні доходи, та фактичними сумами отриманим через Ощадний банк України.

Так, позивачем за період з грудня 2017р. по лютий 2019р. фактично було отримано пенсію в розмірі 107 771грн. 04коп., пенсійні доходи, які рахуються в пенсійній справі за вищезазначений період згідно електронної довідки в розмірі 155 067грн. 30коп., сума недоотриманих пенсійний коштів складає 47 296грн. 26коп.

В подальшому ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області з заявою від 05.05.2022р., про надання роз`яснення щодо суми коштів, які рахується в особистій пенсійній справі, в розділі пенсійні доходи, які не відповідають сумам коштів, фактично отриманими позивачем на пенсійну картку Державного ощадного банку, нарахувати та виплатити суму різниці, яку не було отримано починаючи з грудня 2017р. по лютий 2019р., в розмірі 47 296грн. 26грн.

Листом ГУ ПФУ в Дніпропетровській області №18179-11191/Б-01/8-0400/22 від 23.06.2022 року, надано відповідь, відповідно до якої розписав всю історію нарахувань пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 01.12.2017р., проте, щодо розбіжностей на підставі електронної довідки від 04.05.2022р. №4723 9470 1171 1730, про пенсійні доходи за період з грудня 2017р. по лютий 2019р., та витягів з виписок по картковому рахунку Ощадного банку України від 11.02.2021р., 25.02.2021р., за період з грудня 2017р. по лютий 2019р. в сумі 47 296грн. 26коп. відповідь не надано, лише зазначено, що бюджет Пенсійного фонду України на 2022р. не затверджено. Сума коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат суду буде визначена у бюджеті Пенсійного фонду України на 2022р. після його затвердження.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі Закону України №1058-IV) передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Частиною 3 ст.4 Закону України №1058-IV визначено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Згідно ст.5 вказаного Закону виключно цим Законом, визначаються, зокрема порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування.

Відповідно до ч.1 Закону України №1058-IV пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Підстави для припинення виплати пенсії визначені ст.49 вказаного Закону, згідно з якою виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.2 ст. 46 Закону України №1058-IV нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

При цьому відсутність відповідного фінансування не звільняє державу в особі уповноваженого органу Пенсійного фонду України від обов`язку здійснити таку виплату, і не може позбавляти особу права на отримання належних сум пенсії.

Відповідно до ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожна юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголошував, що поняття «майно» у ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції має автономне значення, яке не обмежується правом власності на речі матеріального світу та не залежить від формальної класифікації, прийнятої у національному законодавстві: деякі інші права та інтереси, що становлять активи, також можуть розглядатися як «майнові права», а отже, як «майно» (див. mutatis mutandis рішення у справі «Бейелер проти Італії» від 05 січня 2000 року) (Beyeler v. Italy, заява № 33202, § 100)).

За певних обставин «легітимне очікування» на отримання «активу» також може захищатися ст.1 Першого протоколу до Конвенції. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «легітимне очікування», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя (див. mutatis mutandis рішення у справі «Суханов та Ільченко проти України» від 26 червня 2014 року (Sukhanov and Ilchenko v. Ukraine, заяви № 68385/10 та № 71378/10, § 35)).

Верховенство права, як основоположний принцип адміністративного судочинства, визначає спрямованість судочинства на досягнення справедливості та надання ефективного захисту.

Статтею 13 (право на ефективний засіб юридичного захисту) Конвенції передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Відтак ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Враховуючи викладене та те, що спору відносно розміру заборгованості з виплати пенсії за період з грудня 2017 р. по лютий 2019 р. в сумі 47 296грн. 26коп. між сторонами немає, оскільки відповідач не надав до суду відзив на позовну заяву, суд приходить до висновку, що порушені права позивача, підлягають захисту шляхом зобов`язання ГУ ПФУ у Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату заборгованості ОСОБА_1 з пенсії.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що встановлені у справі обставини підтверджують позицію позивача, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно до ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1, ч.4 ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно до ст.76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст.77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із п.3 ч.1 ст.129 Конституції України однією із основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 ст.9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні підлягають задоволенню.

У зв`язку з тим, що позивач на підставі п.13 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 139, 241-246, 260-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо недоплати ОСОБА_1 пенсійних коштів з 01.12.2017р. по лютий 2019р. на підставі електронної довідки від 04.05.2022р. №4723 9470 1171 1730, про пенсійні доходи ОСОБА_1 за період з грудня 2017р. по лютий 2019р., та витягів з виписок по картковому рахунку Ощадного банку України від 11.02.2021р., 25.02.2021р., за період з грудня 2017р. по лютий 2019р. в сумі 47 296грн. 26коп.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату заборгованості на підставі електронної довідки від 04.05.2022 р. №4723 9470 1171 1730 про пенсійні доходи ОСОБА_1 за період з грудня 2017р. по лютий 2019р., та витягів з виписок по картковому рахунку Ощадного банку України від 11.02.2021р., 25.02.2021р., за період з грудня 2017р. по лютий 2019р. в сумі 47296грн. 26коп.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Г. В.Кадникова