Справа № 300/984/22
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2023-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

"08" червня 2023 р. справа № 300/984/22

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Чуприни О.В.

за участю:

секретаря судового засідання - Савченко Н.В.

позивача - не з`явився,

представника заявника (Державна судова адміністрація України) - не з`явився,

представника відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області - не з`явився,

представника відповідача (боржника) Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області - не з`явився,

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду заяву Державної судової адміністрації України від 23.05.2023 про заміну способу та порядку виконання судового рішення в адміністративній справі №300/984/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними дії щодо відмови у призначенні пенсії за віком, зобов`язання зарахувати страховий стаж та призначення пенсії по віку з 13.01.2022, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Івано-Франківського окружного адміністративного суду перебувала справа за позовом ОСОБА_1 (надалі по тексту також - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (надалі по тексту також - відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (надалі по тексту також - відповідач 2) про визнання протиправними дії щодо відмови у призначенні пенсії за віком, зобов`язання зарахувати страховий стаж та призначення пенсії по віку з 13.01.2022.

Івано-Франківським окружним адміністративним судом 23.06.2022 ухвалено рішення, яким позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 21.01.2022 за №52 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 14.01.2022 про призначення пенсії, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

29.05.2023 Державна судова адміністрація України подала до суду заяву від 23.05.2023 за №10-5022/23 про зміну способу і порядку виконання судового рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.06.2022 у справі №300/984/22, в частині стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області судового збору в розмірі 893,16 гривень шляхом: ''Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області сплатити судовий збір в сумі 839,16 гривень на користь держави''.

Заява обґрунтована тим, що заявником пред`явлено до виконання виконавчий лист до органів, що здійснюють казначейське обслуговування. 13.01.2023 Головним управлінням Державної казначейської служби України у Запорізькій області вказаний виконавчий лист повернуто на адресу заявника без виконання у зв`язку із відсутністю в органах Державної казначейської служби України Запорізької області рахунків органів Пенсійного фонду України, з яких можливо здійснювати безспірне списання коштів за рішенням суду. З огляду на неможливість стягнення (списання) Головним управлінням Державної казначейської служби України у Запорізькій області з рахунків Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області судового збору за виконавчим листом Івано-Франківського окружного адміністративного суду за №300/984/22 від 14.12.2022 територіальне управління звернулось з пред`явленням вказаного виконавчого документа до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

10.05.2023 на адресу заявника надійшло повідомлення державного виконавця від 26.04.2023, яким вищезазначений виконавчий лист повернуто стягувачу без прийняття до виконання та зазначено, що рішення про стягнення коштів з органів державної влади виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування. Таким чином, стягувач здійснив всіх заходів спрямованих на забезпечення виконання виконавчого листа, виданого Івано-Франківським окружним адміністративним судом 14.12.2022 у справі №300/984/22, тому враховуючи, що на теперішній час наявні обставини, що унеможливлюють виконання виконавчого листа по справі №300/984/22, виданого на підставі рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14.12.2022, територіальне управління просить суд змінити спосіб і порядок виконання вказаного судового рішення в частині розподілу судових витрат.

Суд призначив розгляд заяви Державної судової адміністрації України від 23.05.2023 про заміну способу та порядку виконання судового рішення в адміністративній справі №300/984/22 на 08.06.2023 о 10:30 год.

05.06.2023 від представника Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області надійшов відзив на заяву засобами електронного зв`язку на електрону пошту із приміткою "Документ сформований в системі "Електронний суд" 05.06.2023" та підписана електронно-цифровим підписом ОСОБА_2 , який діє на підставі довіреності.

Представник відповідача просить відмовити у задоволенні заяви, посилаючись на те, що виконавчий лист, виданий Івано-Франківським окружним адміністративним судом 14.12.2022 по справі №300/984/22 про стягнення з боржника судового збору у сумі 893,16 гривень підлягає виконанню у порядку, встановленому Законом України ''Про гарантії держави щодо виконання судових рішень'' від 05.06.2012 за №4901-VI (надалі по тексту також - Закон України №4901-VI), а саме центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Вказав, що механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів, прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення, визначає Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 за №845 (надалі по тексту також - Порядок №845). Відповідно до підпункту 3-4 Порядку №845, рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Підстави з яких органом Казначейства повертається виконавчий документ перелічені у пункті 9 Порядку №845, серед яких повернення виконавчого документа органом Казначейства при відсутності у боржника (державного органу) відповідного рахунку чи бюджетного асигнування не передбачено. Порядок №845 встановлює, що орган Казначейства вживає заходи для виконання рішень суду, витребує інші відомості для виконання рішенні про стягнення коштів, шукає шляхи виконання рішення суду.

Отже органом Казначейства виконавчий лист по справі №300/984/22 повернуто без виконання стягувачу через відсутність у боржника відкритих рахунків безпідставно. Діючим законодавством стягувачу надано право безспірного списання коштів, що обліковуються на рахунку бюджетної установи, а у разі відсутності в установи відповідного рахунку, право на відкриття такого рахунку. Просив відмовити у задоволенні заяви.

В заяві від 25.05.2023 Державна судова адміністрація України (стягувач) просила розгляд справи проводити без участі представника, який в судове засідання не з`явився. Про причини своєї неявки суду пояснив належним чином.

Позивач, представник відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, представник відповідача (боржника) Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області в судове засідання теж не з`явилися, хоча про дату, час і місце, судового розгляду заяви повідомлялися завчасно та належним чином.

У відповідності до частини 2 статті 378 КАС України заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Суд розглянув заяву у судовому засіданні без участі сторін та їх представників.

Розглянувши заяву Державної судової адміністрації України від 23.05.2023 про заміну способу та порядку виконання судового рішення в адміністративній справі №300/984/22, суд виходить із наступних підстав та мотивів.

Згідно частини 1 статті 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Так судом встановлено, що рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.06.2022 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними дії щодо відмови у призначенні пенсії за віком, зобов`язання зарахувати страховий стаж та призначення пенсії по віку з 13.01.2022, задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 21.01.2022 за №52 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 14.01.2022 про призначення пенсії, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області (ідентифікаційний код юридичної особи 20490012) на користь Державного бюджету України (отримувач коштів: Івано-Франківський окружний адміністративний суд, рахунок отримувача: UA4009612; код класифікації доходів бюджету: 22030101, отримувач коштів: ГУК в Iв.-Фр.об./ТГ Ів.-Фр./ /22030101, код отримувача: 37951998, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача: 899998) судовий збір в розмірі 893,16 гривень (вісімсот дев`яносто три гривні шістнадцять копійок) (а.с.106-111).

14.12.2022 видано виконавчий лист про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь Державного бюджету України судового збору у розмірі 893,16 гривень для його подальшого пред`явлення до виконання.

Заявником пред`явлено до виконання виконавчий лист до органу, що здійснює казначейське обслуговування, однак 13.01.2023 Головним управлінням Державної казначейської служби України у Запорізькій області вказаний виконавчий лист повернуто на адресу заявника без виконання у зв`язку із відсутністю в органах Державної казначейської служби України Запорізької області рахунків органів Пенсійного фонду України, з яких можливо здійснювати безспірне списання коштів за рішенням суду (а.с.143).

З огляду на неможливість, як вважає заявник, стягнення (списання) Головним управлінням Державної казначейської служби України у Запорізькій області з рахунків Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області судового збору за виконавчим листом Івано-Франківського окружного адміністративного суду за №300/984/22 від 14.12.2022, територіальне управління звернулось з пред`явленням вказаного виконавчого документа до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с.142).

10.05.2023 на адресу заявника надійшло повідомлення державного виконавця від 26.04.2023, яким вищезазначений виконавчий лист повернуто стягувачу без прийняття до виконання та зазначено, що рішення про стягнення коштів з органів державної влади виконуються органами, які здійснюють казначейське обслуговування (а.с.141).

З метою усунення обставин, що ускладнюють виконання рішення суду, Державна судова адміністрація України звернулася до суду з заявою, в якій просить змінити спосіб і порядок виконання рішення суду шляхом: ''Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області сплатити судовий збір в сумі 839,16 гривень на користь держави''.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що частиною 3 статті 378 КАС України встановлено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Тобто, зі змісту вказаної норми вбачається, що суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів, може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду, або ж відмовити по даному питанню, не змінюючи при цьому його змісту.

При цьому, суд при розгляді питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення може змінити спосіб та порядок виконання рішення лише у виняткових випадках.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтями 129 та 1291 Конституції України, однією із основних засад судочинства є обов`язковість судових рішень. Суд ухвалює рішення іменем України, яке є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

В силу вимог приписів статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 за №1404-VIII (надалі, також Закон №1404-VІІІ) встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (надалі по тексту також - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Як визначено в частині 1 статті 18 Закону №1404-VІІІ, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (частина 1 статті 5 Закону №1404-VІІІ).

При цьому, частиною 2 статті 6 Закону №1404-VІІІ передбачено, що рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Органи та установи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, не є органами примусового виконання (частина 4 статті 6 Закону №1404-VІІІ).

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого, постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2015 за №215 (надалі по тексту також - Положення №215) Державна казначейська служба України (Казначейство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України і який реалізує державну політику у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, коштів клієнтів відповідно до законодавства, бухгалтерського обліку виконання бюджетів.

Підпунктом 3 пункту 4 Положення №215 передбачено, що казначейство відповідно до покладених на нього завдань та в установленому законодавством порядку здійснює безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів або боржників на підставі рішення суду.

Правові основи виконання судових рішень про стягнення коштів з бюджетних установ, окрім Закону №1404-VІІІ, визначається Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" від 05.06.2012 за №4901-VI (надалі по тексту також - Закон №4901-VI) та Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 за №845 (надалі по тексту також - Порядок №845).

Гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України "Про виконавче провадження" (надалі по тексту також рішення суду), та особливості їх виконання встановлює Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" (стаття 1 Закону №4901-VI).

Статтею 2 Закону №4901-VI визначено особливості надання державою гарантій щодо виконання рішень суду.

Зокрема, частиною 1 цієї статті передбачено, що держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є:

- державний орган;

- державні підприємство, установа, організація (надалі по тексту також - державне підприємство);

- юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (надалі по тексту також - юридична особа).

Таким чином, визначальним для Закону №4901-VI є статус боржника.

У разі, якщо боржником є державний орган (державне підприємство), то порядок стягнення коштів з державного органу (державного або місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами) регулюється положеннями статті 3 Закону №4901-VI з урахуванням положень статті 6 Закону №1404-VІІІ.

Аналогічний висновок викладений Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 21.07.2021 по справі №910/6471/19.

Відтак, Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, що діє на підставі Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 за №28-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.01.2015 за №40/26485) за організаційно-правовою формою є державним органам, на який поширюються вимоги статті 3 Закону №4901-VI з урахуванням положень статті 6 Закону №1404-VІІІ.

Отже, на виконання вищевказаного виконавчого листа поширюються вимоги Закону №4901-VI, значить він підлягає виконанню органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Враховуючи те, що Держказначейство не є органом примусового виконання судових рішень і відповідно не здійснює заходів з примусового виконання рішень у порядку, визначеному Законом №1404-VІІІ, а є встановленою Законом №4901-VI особою на здійснення гарантованого державою забезпечення виконання рішень суду способом безспірного списання коштів з рахунку боржника (державного органу, державного підприємства або підприємства, примусова реалізація майно якого забороняється) у визначених Законом №4901-VI випадках та з урахуванням установлених ним особливостей за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів, прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення, визначає Порядок №845.

Відповідно до пунктів 3-4 Порядку №845 рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Підстави з яких органом Казначейства повертається виконавчий документ перелічені у пункті 9 Порядку №845, серед яких повернення виконавчого документа органом Казначейства при відсутності у боржника (державного органу) відповідного рахунку чи бюджетного асигнування не передбачено.

Зокрема, за змістом підпункту 3 пункту 9 Порядку №845 орган Казначейства повертає виконавчий документ стягувачеві у разі, коли боржник не має відкритих рахунків в органі Казначейства або в органі Казначейства відкрито боржнику лише рахунок із спеціальним режимом використання, крім випадків виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за яким є державний орган згідно із Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень".

Суд вже констатував, що Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області в розумінні Закону №4901-VI є державним органом.

Крім того, у спірному випадку не підлягає застосуванню положення частини 2 статті 2 Закону №4901-VI, за змістом яких дія цього Закону не поширюється на рішення суду, стягувачем за якими є державний орган, державне підприємство, орган місцевого самоврядування, підприємство, установа, організація, що належать до комунальної власності.

Як свідчить судове рішення у справі №300/984/22 та виконавчий лист від 14.12.2022, Державна судова адміністрація Україна в останніх не визначена в якості стягувача за судовим рішенням.

Разом з цим, варто мати на увазі, що згідно підпункту 45 пункту 6 Положення про Державну судову адміністрацію України, затвердженого рішенням Вищої Ради Правосуддя від 17.01.2019 за №141/0/15-19, судова адміністрація виконує функції органу, який забезпечує виконання судових рішень про стягнення судового збору.

На переконання суду, наділення Державної судової адміністрації України коментованими функціями не дозволяє у досліджуваному випадку застосовувати винятки, визначені частиною 2 статті 2 Закону №4901-VI.

Як вже неодноразово відзначено, Порядок №845 встановлює, що орган Казначейства вживає заходи для виконання рішень суду, витребує інші відомості для виконання рішенні про стягнення коштів, шукає шляхи виконання рішення суду.

На переконання суду, органом Казначейства виконавчий лист по справі №300/984/22 повернуто без виконання стягувачу через відсутність у боржника відкритих рахунків безпідставно, оскільки законодавством стягувачу надано право безспірного списання коштів, що обліковуються на рахунку бюджетної установи, а у разі відсутності у установи відповідного рахунку, право на відкриття такого рахунку.

Невжиття заявником заходів щодо оскарження рішень і дій органу Казначейства, який повернув виконавчий лист у даній справі, не змінює сформовані вище висновки суду.

Суд вважає, що подана Державною судовою адміністрацією України заява від 23.05.2023, з огляду на невжиття заходів по оскарженню рішень і дій органу Казначейства, є передчасною, а її зміст і матеріали є такими, що не засвідчують неможливість виконання рішення суду у спосіб, визначений в рішенні суду від 23.06.2023.

Відтак, на підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що виконавчий лист, виданий Івано-Франківським окружним адміністративним судом 14.12.2022 по справі №300/984/22 про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області судового збору, підлягає виконанню органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів у порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", а тому в задоволенні заяви про Державної судової адміністрації України від 23.05.2023 слід відмовити.

Керуючись статями 241, 243, 248, 256, 295, 297, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Державної судової адміністрації України від 23.05.2023 про заміну способу та порядку виконання судового рішення в адміністративній справі №300/984/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними дії щодо відмови у призначенні пенсії за віком, зобов`язання зарахувати страховий стаж та призначення пенсії по віку з 13.01.2022, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення

Ухвала складена в повному обсязі 13.06.2023.

Суддя Чуприна О.В.