Справа № 380/17885/22
Суддя: Мричко Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2023-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2023 року місто Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої - судді Мричко Н.І.,

за участі секретаря судового засідання Максимович А.Я.,

представника позивача Костур Р.В.,

представника відповідача Несторак Х.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кормотех» до Західного міжрегіонального управління Державної податкової служби України по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення, -

встановив:

до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Кормотех» , місцезнаходження: 81062, Львівська обл., Яворівський р-н, с. Прилбичі (далі позивач; ТзОВ «Кормотех») до Західного міжрегіонального управління Державної податкової служби України по роботі з великим платниками податків , місцезнаходження: 79026, м. Львів, вул. Стрийська, 35 (далі відповідач; Західне міжрегіональне управління ДПС), в якій позивач просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №414/33-00-07-05 від 22.11.2022, прийняте Західним міжрегіональним управлінням ДПС.

Ухвалою від 19.12.2022 суддя прийняла позовну заяву до розгляду й відкрила спрощене позовне провадження з викликом сторін.

Ухвалою від 20.02.2023 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач з необґрунтованих причин не врахував у процесі формування акта перевірки сертифікат Львівської торгово-промислової палати про форс-мажорні обставини. Незважаючи на те, що сертифікат Львівської торгово-промислової палати є достатньою підставою для поширення на спірні правовідносини приписів частини шостої статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції», відповідачу представлено лист Торгово-промислової палати України та декларацію про оцінку обставин, пов`язаних із спалахом пандемії COVID-19, видану Торгово-промисловою палатою (Італія), які всі разом у сукупності безапеляційно підтверджують виникнення форс-мажору щодо виконання умов договору № 20210215. Отже, позивач надав контролюючому органу документи, визначені частиною шостою статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції», які необґрунтовано були відхилені відповідачем, що стало наслідком нарахування пені за період від 25.03.2022 по 17.05.2022 за порушення вимог валютного законодавства.

26.01.2023 представник відповідача подала до суду відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечила. Відзив обґрунтований тим, що відсутній висновок Міністерства економіки України на продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічною операцією по договору від 15.02.2021 №20210215 на суму 135000,00 Євро за період з 25.03.2022 по 17.05.2022. Представник відповідача зазначила, що наданий позивачем лист Торгово-промислової палати України є загальним та стосується всіх учасників договірних відносин в Україні і термін його дії строком на 30 днів. Більше того, поставка не відбулась не з причин воєнних дій в Україні, а з причин неготовності обладнання до поставки в Італії, що не залежить від подій в Україні. Сертифікат Львівської торгово-промислової палати про форс-мажорні обставини не може вважатися беззаперечним доказом про існування форс-мажорних обставин, адже встановлені у ньому обставини, а саме протиправні дії третіх осіб, дії техногенного характеру, які призвели до унеможливлення виконання Umbra Packaging свого зобов`язання щодо поставки товару по імпорту, не мають ознак надзвичайності і невідворотності.

02.02.2023 представник позивача подав до суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що засвідчені сертифікатом Львівської ТПП форс-мажорні обставини (введення в Україні воєнного стану) мали безпосередній вплив щодо можливості проведення та отримання FAT тесту на фабриці Umbra Packaging. Проведення FAT тесту, згідно з положеннями договору у редакціях, що були актуальні за період нарахування пені, залежало як від позивача, як покупця за таким, що мав надати власний персонал, а також продукцію для здійснення тесту, так і від Umbra Packaging, що мав забезпечити проведення FAT тесту на власному заводі. З огляду на введення в Україні воєнного стану та засвідчення форс-мажорних обставин з приводу цього як листом ТПП України, так і сертифікатом Львівської ТПП, для позивача, як сторони відповідного договору, виникли обставини непереборної сили щодо виконання зобов`язань за таким, що стосуються забезпечення персоналом, продукцією, як передумови для проведення Umbra Packaging FAT тесту на власному заводі. Окрім цього, у цілях обґрунтування неправомірності оскарженого рішення, позивач не посилається на події поширення коронавірусної хвороби, як такої, а безпосередньо на декларацію, що видана Торгово-промисловою палатою Італії, як документ, що зупиняє строки нарахування пені та визначений частиною шостою статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції».

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала. Просила суд позов задовольнити повністю.

У судовому засіданні представник відповідача проти позовних вимог заперечила. Просила суд у задоволенні позову відмовити повністю.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 пояснили, що у позивача за період з 25.03.2021 до 14.07.2022 відсутні докази для підтвердження наявності форс-мажорних обставин.

Заслухавши пояснення представників сторін, свідків, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

На підставі наказу Західного міжрегіонального управління ДПС від 12.09.2022 № 82 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТзОВ «Кормотех» з 20.10.2022 тривалістю 1 робочий день у ТзОВ «Кормотех» проведено документальну позапланову невиїзну перевірку з питань дотримання вимог валютного законодавства по контракту від 15.02.2021 № 20210215 (дата здійснення імпортної операції 25.03.2021) відповідно до отриманої інформації ДПС України від 09.06.2022 №4849/7/99-00-07-07-02-07 про виявлені факти ненадходження в установлені Національним банком України граничні строки розрахунків грошових коштів чи товарів, наданої уповноваженим банком AT «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» (МФО 300335) станом на 01.04.2022 (дата першого дня перевищення граничного строку розрахунків - 25.03.2022) за період з 25.03.2021 до 14.07.2022.

За результатами проведеної перевірки посадові особи Західного міжрегіонального управління ДПС склали акт від 27.10.2022 № 249/33-00-07-05/32673400 (далі Акт перевірки від 27.10.2022), в якому зафіксовано порушення позивачем вимог пункту 3 статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 № 2473-VIII в частині відсутності поставки товару по імпорту по договору від 15.02.2021 №20210215, укладеному з компанією «UMBRA PACKAGING S.R.L.» (ITALY), на суму 135000,00 Євро за період з 25.03.2022 по 17.05.2022 (кількість днів прострочення - 54 дні).

22.11.2022 на підставі Акта перевірки від 27.10.2022 відповідач прийняв податкове повідомлення-рішення № 414/33-00-07-05 (далі оскаржене податкове повідомлення-рішення), яким до позивача застосовано санкції у вигляді пені за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності у розмірі 702536,57 грн.

Вважаючи вказане податкове повідомлення-рішення протиправним, позивач звернувся з цим позовом до суду.

При вирішенні спору по суті суд виходив з такого.

Закон України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 № 2473-VIII (далі Закон України «Про валюту і валютні операції») визначає правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ та встановлює відповідальність за порушення ними валютного законодавства. Метою цього Закону є забезпечення єдиної державної політики у сфері валютних операцій та вільного здійснення валютних операцій на території України.

У статті 1 вказаного Закону визначено, що валютне регулювання в Україні ґрунтується на таких принципах:

1) свобода здійснення валютних операцій, що передбачає:

право фізичних та юридичних осіб - резидентів укладати угоди з резидентами та (або) нерезидентами та виконувати зобов`язання, пов`язані з цими угодами, у національній валюті чи в іноземній валюті, у тому числі відкривати рахунки у фінансових установах інших країн;

право фізичних та юридичних осіб - резидентів придбавати валютні цінності, активи за кордоном, переміщувати через митний кордон України валютні цінності;

запровадження обмежень і заходів захисту виключно з підстав та у порядку, визначених законом, з метою забезпечення стабільності фінансової системи і рівноваги платіжного балансу України;

недопущення неправомірного і необґрунтованого втручання держави у валютні операції;

2) ризикоорієнтованість, прозорість, достатність та ефективність валютного регулювання, що реалізується шляхом:

спрямованості на забезпечення фінансової стабільності, економічного і соціального розвитку;

відповідності заходів захисту, строків їх запровадження та обсягів, пов`язаних з ними валютних обмежень масштабам і структурі системних ризиків, що загрожують фінансовій стабільності;

обґрунтованості запровадження та подовження строку дії заходів захисту;

тимчасового характеру дії заходів захисту;

підзвітності та публічності Національного банку України під час запровадження заходів захисту, подовження строку їх дії, оцінки результативності застосування заходів захисту;

пріоритетності менш дискримінаційних інструментів валютного регулювання над більш дискримінаційними та пропорційності застосування таких інструментів;

пріоритетності ринкових інструментів валютного регулювання над адміністративними;

3) самостійність та ринковість валютного регулювання, що передбачає:

гнучкість валютного курсу;

незалежність Національного банку України у формуванні та реалізації валютної і монетарної політики у межах, визначених законом.

У пункті 1 частини першої статті 1 Закону України «Про валюту і валютні операції» передбачено, що валютна операція - операція, що має хоча б одну з таких ознак:

а) операція, пов`язана з переходом права власності на валютні цінності та (або) права вимоги і пов`язаних з цим зобов`язань, предметом яких є валютні цінності, між резидентами, нерезидентами, а також резидентами і нерезидентами, крім операцій, що здійснюються між резидентами, якщо такими валютними цінностями є національна валюта;

б) торгівля валютними цінностями;

в) транскордонний переказ валютних цінностей та транскордонне переміщення валютних цінностей.

Валютне регулювання - діяльність Національного банку України та в установлених цим Законом випадках Кабінету Міністрів України, спрямована на регламентацію здійснення валютних операцій суб`єктами валютних операцій і уповноваженими установами (пункт 2 частини першої статті 1 Закону України «Про валюту і валютні операції»).

Згідно з частиною першою статті 4 Закону України «Про валюту і валютні операції» валютні операції здійснюються без обмежень відповідно до законодавства України, крім випадків, встановлених законами України, що регулюють відносини у сферах забезпечення національної безпеки, запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму чи фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, виконання взятих Україною зобов`язань за міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також випадків запровадження Національним банком України відповідно до вказаного Закону заходів захисту.

У пункті 2 частини першої статті 12 Закону України «Про валюту і валютні операції» передбачено, що Національний банк України за наявності ознак нестійкого фінансового стану банківської системи, погіршення стану платіжного балансу України, виникнення обставин, що загрожують стабільності банківської та (або) фінансової системи держави, має право запровадити такий захід захисту як встановлення граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

Особливості встановлення граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів визначає стаття 13 Закону України «Про валюту і валютні операції».

Відповідно до абзацу першого частини першої статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

Згідно з частиною третьою статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» у разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з імпорту товарів їх поставка має здійснюватися у строки, зазначені в договорах, але не пізніше встановленого Національним банком України граничного строку розрахунків з дня здійснення авансового платежу (попередньої оплати).

У пункті 21 Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженому Постанова Правління Національного банку України 02.01.2019 № 5 (далі Положення №5), визначено, що граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів.

Суд встановив, що 15.02.2021 між Umbra Packaging S.r.l. (юридична особа, утворена за законодавством Італії), як Продавцем, та ТзОВ «Кормотех», як Покупцем, укладено договір №20210215.

Відповідно до пункту 1.1. договору від 15.02.2021 № 20210215 метою і предметом цього Договору є придбання Покупцем однієї Автоматичної лінії для зважування та наповнення (модель UP1000PRO) (далі Товар) у Продавця та послуги з технічного нагляду під час монтажних робіт Товару, навчання персоналу, налагодження і пуску в експлуатацію Товару (далі разом «Послуги» та/або «шефмонтаж/монтаж»).

Згідно з положеннями пунктів 2.1. 2.3. договору від 15.02.2021 № 20210215 загальна вартість Товару становить 400000,00 (чотириста тисяч) Євро; загальна вартість послуг 50000,00 (п`ятдесят тисяч) Євро; загальна сума Договору становить 450000,00 (чотириста п`ятдесят тисяч) Євро.

Відповідно до пункту 3.1. договору від 15.02.2021 № 20210215 оплата Товару та Послуг проводиться Покупцем в порядку визначеному в Додатку 2.

Згідно із пунктом 14.1. від 15.02.2021 договору № 20210215 такий Договір вступає в дію з моменту підписання його уповноваженими представниками Сторін і діє до 31.12.2021, але в будь-якому випадку до виконання обома Сторонами всіх своїх зобов`язань за цим Договором, включаючи виконання фінансових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати компенсацій або штрафних санкцій, а також зобов`язань по гарантії.

Додатком 2 договору від 15.02.2021 № 20210215 (Графік оплати і поставки) у пункті 1 визначено графік оплати:

1 платіж часткова передоплата за Товар, з моменту підписання договору у сумі 135000,00 Євро;

2 платіж часткова передоплата за Товар, після отримання позитивного FAT тесту на фабриці Umbra Packaging S.r.l. у сумі 265000,00 Євро;

3 платіж оплата за послуги, протягом 10 днів з моменту підписання акту здачі-приймання Товару в експлуатацію у сумі 50000,00 Євро. Загальна сума: 450000,00 Євро.

У пункті 2 додатку 2 до договору від 15.02.2021 № 20210215 встановлено графік поставки:

- строк поставки протягом 217 (двісті сімнадцяти) календарних днів після першого платежу і визначення всіх технічних деталей: а) підтвердження замовлення, підписане Покупцем і Продавцем; б) оплата першого платежу у розмірі 135 000.00 Євро; в) перевірка остаточного замовлення; г) пакети для отримання і зразок продукції (Покупець зобов`язаний виконати цей пункт за місяць до FAT тесту);

- термін проведення FAT тесту 29 (двадцять дев`ять) тижнів з моменту першого авансового платежу;

- доставка лінії в Україну ТзОВ «Кормотех» 31 (тридцять один) тиждень з моменту першого авансового платежу;

- налагоджувальні роботи, запуск лінії і початок виробництва 2 (два) тижні з моменту розмитнення лінії.

25.03.2021 ТзОВ «Кормотех» на виконання договору від 15.02.2021 № 20210215 здійснило передоплату Umbra Packaging S.r.l. у розмірі 135000,00 Євро, що підтверджується платіжним дорученням в іноземній валюті від 25.03.2021 № 112.

Таким чином, з огляду на зміст частини третьої статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» та пункту 21 Положення №5, останнім днем поставки товару по імпорту за договором від 15.02.2021 №20210215 було 24.03.2022, що позивач не заперечив.

При цьому, суд встановив, що після проведення передоплати сторонами укладено ряд додаткових угод щодо продовження виконання окремих зобов`язань, а саме 25.08.2021 між Umbra Packaging S.r.l. та ТзОВ «Кормотех» укладено додаткову угоду № 2 до договору від 15.02.2021 № 20210215, якою, зокрема:

А) викладено розділ 2 договору від 15.02.2021 № 20210215 у новій редакції, зокрема пункти 2.1. 2.3.: загальна вартість Товару становить 416920,00 (чотириста шістнадцять тисяч дев`ятсот двадцять) Євро; загальна вартість Послуг 50000,00 (п`ятдесят тисяч) Євро; загальна сума Договору становить 466920,00 (чотириста шістдесят шість тисяч дев`ятсот двадцять) Євро.

Б) викладено пункт 1 додатку 2 до договору від 15.02.2021 № 20210215 у такій редакції: 1 платіж часткова передоплата за Товар, з моменту підписання договору у сумі 135000,00 Євро. 2 платіж часткова передоплата за Товар, з моменту підписання додаткової угоди № 2 від 25.08.21 у сумі 8460,00 Євро. 3 платіж часткова передоплата за Товар, після отримання позитивного FAT тесту на фабриці Umbra Packaging у сумі 273460,00 Євро. 4 платіж оплата за послуги, протягом 10 днів з моменту підписання акту здачі-приймання Товару в експлуатацію у сумі 50000,00 Євро. Загальна сума: 466920,00 Євро.

07.10.2021 ТзОВ «Кормотех» здійснило на виконання договору від 15.02.2021 №20210215 Umbra Packaging S.r.l. передоплату у розмірі 8460,00 Євро, що підтверджується платіжним дорученням в іноземній валюті від 07.10.2021 № 316.

03.12.2021 між Umbra Packaging S.r.l. та ТзОВ «Кормотех» укладено додаткову угоду №3 до договору № 20210215 від 15.02.2021, якою, зокрема:

А) викладено пункт 14.1. договору у новій редакції: цей Договір вступає в дію з моменту підписання його уповноваженими представниками Сторін і діє до 30.04.2022, але в будь-якому випадку до виконання обома Сторонами всіх своїх зобов`язань за цим Договором, включаючи виконання фінансових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати компенсацій або штрафних санкцій, а також зобов`язань по гарантії.

Б) викладено пункт 1 додатку 2 до договору від 15.02.2021 № 20210215 у такій редакції: 1 платіж часткова передоплата за Товар, з моменту підписання договору у сумі 135000,00 Євро. 2 платіж часткова передоплата за Товар, з моменту підписання додаткової угоди № 2 від 25.08.21 у сумі 8460,00 Євро. 3 платіж фінальна оплата за Товар, після отримання позитивного FAT тесту на фабриці Umbra Packaging S.r.l. та передачі CMR Покупцю та/або його уповноваженому представнику у сумі 273460,00 Євро. 4 платіж оплата за послуги, протягом 10 днів з моменту підписання акту здачі-приймання Товару в експлуатацію у сумі 50000,00 Євро. Загальна сума: 466920,00 Євро.

В) викладено пункт 2 додатку 2 до договору від 15.02.2021 № 20210215 у такій редакції: Термін проведення FAT тесту не пізніше 2 березня 2022 року. Доставка лінії в Україну на завод «Кормотех» - не пізніше 13 березня 2022 року. Налагоджувальні роботи (SAT), запуск лінії і початок виробництва не пізніше 28.03.2022.

18.04.2022 між Umbra Packaging S.r.l. та ТзОВ «Кормотех» укладено додаткову угоду №4 до договору № 20210215 від 15.02.2021, якою, зокрема:

А) викладено пункт 14.1. договору у новій редакції: цей Договір вступає в дію з моменту підписання його уповноваженими представниками Сторін і діє до 31.08.2022, але в будь-якому випадку до виконання обома Сторонами всіх своїх зобов`язань за цим Договором, включаючи виконання фінансових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати компенсацій або штрафних санкцій, а також зобов`язань по гарантії.

Б) викладено пункт 1 додатку 2 до договору від 15.02.2021 № 20210215 у такій редакції: 1 платіж часткова передоплата за Товар, з моменту підписання договору у сумі 135000,00Євро. 2 платіж часткова передоплата за Товар, з моменту підписання додаткової угоди № 2 від 25.08.21 у сумі 8460,00 Євро. 3 платіж фінальна оплата за Товар, після отримання позитивного FAT тесту на фабриці Umbra Packaging S.r.l. та передачі CMR Покупцю та/або його уповноваженому представнику у сумі 273460,00 Євро. 4 платіж оплата за послуги, протягом 10 днів з моменту підписання акту здачі-приймання Товару в експлуатацію, але в будь-якому випадку не раніше скасування військового стану в Україні у сумі 50000,00 Євро. Загальна сума: 466920,00 Євро.

В) викладено пункт 2 додатку 2 до договору від 15.02.2021 № 20210215 у такій редакції: Термін проведення FAT тесту не пізніше 30 червня 2022 року. Доставка лінії в Україну на завод «Кормотех» - не пізніше 14 липня 2022 року. Налагоджувальні роботи (SAT), запуск лінії і початок виробництва не пізніше 05.08.2022 року.

30.06.2022 між Umbra Packaging S.r.l. та ТзОВ «Кормотех» укладено додаткову угоду №5 до договору № 20210215 від 15.02.2021, якою, зокрема:

А) викладено пункт 14.1. договору у новій редакції: цей Договір вступає в дію з моменту підписання його уповноваженими представниками Сторін і діє до 31.12.2022, але в будь-якому випадку до виконання обома Сторонами всіх своїх зобов`язань за цим Договором, включаючи виконання фінансових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати компенсацій або штрафних санкцій, а також зобов`язань по гарантії.

Б) викладено пункт 2 додатку 2 до договору від 15.02.2021 № 20210215 у такій редакції: Термін проведення FAT тесту не пізніше 14 жовтня 2022 року. Доставка лінії в Україну на завод «Кормотех» - не пізніше 28 жовтня 2022 року. Налагоджувальні роботи (SAT), запуск лінії і початок виробництва не пізніше 21 листопада 2022 року.

06.10.2022 між Umbra Packaging S.r.l. та ТзОВ «Кормотех» укладено додаткову угоду №6 до договору № 20210215 від 15.02.2021, якою, зокрема:

А) викладено пункт 14.1. договору у новій редакції: цей Договір вступає в дію з моменту підписання його уповноваженими представниками Сторін і діє до 15.02.2023, але в будь-якому випадку до виконання обома Сторонами всіх своїх зобов`язань за цим Договором, включаючи виконання фінансових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати компенсацій або штрафних санкцій, а також зобов`язань по гарантії.

Б) викладено пункт 2 додатку №2 до договору від 15.02.2021 № 20210215 у такій редакції: Термін проведення FAT тесту не пізніше 29 грудня 2022 року. Відвантаження Товару згідно п. 4.1. Договору 09 січня 2023 року. Доставка лінії в Україну у ТОВ «Кормотех» - не пізніше 25 січня 2023 року. Налагоджувальні роботи (SAT), запуск лінії і початок виробництва не пізніше 30 січня 2023 року.

Під час проведення перевірки відповідач, встановивши відсутність поставки товару по імпорту за договором від 15.02.2021 №20210215, укладеним з компанією «Umbra Packaging S.r.l.» (ITALY), на суму 135000,00 євро за період з 25.03.2022 по 17.05.2022, дійшов висновку про порушення позивачем вимог частини третьої статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції».

Згідно з частиною п`ятою статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із зазначеною статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).

Відповідно до підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-17 (далі ПК України) контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

У зв`язку із встановленим порушенням позивачем вимог частини третьої статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції», відповідач на підставі частини п`ятої статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» та підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 ПК України оскарженим податковим повідомленням-рішенням застосував до позивача штрафні санкції на суму 702536,57 грн.

Ревізуючи висновки контролюючого органу щодо порушення повивачем вказаних вимог Закону України «Про валюту і валютні операції» на предмет їх відповідності фактичним обставинам справи та релевантному правовому регулюванню, суд виходить з такого.

Здійснивши аналіз статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» суд висновує, що така передбачає певні випадки, за яких граничні строки розрахунків, встановлені Національним банком України, можуть бути подовжені або зупинені, а саме:

- згідно з абзацом першим частини четвертої за окремими операціями з експорту та імпорту товарів граничні строки розрахунків, встановлені Національним банком України, можуть бути подовжені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, шляхом видачі висновку;

- згідно з абзацом першим частини шостої у разі якщо виконання договору, передбаченого частинами другою або третьою статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції», зупиняється у зв`язку з виникненням форс-мажорних обставин, перебіг строку розрахунків, установленого згідно з частиною першою зазначеної статті, та нарахування пені відповідно до частини п`ятої цієї статті зупиняється на весь період дії форс-мажорних обставин та поновлюється з дня, наступного за днем закінчення дії таких обставин;

- згідно з абзацом першим частини сьомої у разі прийняття до розгляду судом, міжнародним комерційним арбітражем позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, що виникла внаслідок недотримання нерезидентом строку, передбаченого зовнішньоекономічним договором (контрактом), або прийняття до провадження уповноваженим органом відповідної країни документа про стягнення такої заборгованості з боржника-нерезидента на користь резидента в позасудовому (досудовому) примусовому порядку строк, встановлений відповідно до цієї статті, зупиняється з дня прийняття до розгляду такої заяви (прийняття до провадження відповідного документа) і пеня за порушення строку в цей період не нараховується.

Суд встановив, що позивач для підтвердження наявності підстав застосування абзацу першого частини четвертої та абзацу першого частини шостої статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» надав контролюючому органу:

1) Висновок Міністерства економіки України щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком України № 4432-09/37106-07 від 14.06.2022, за змістом якого на суму 135000,00 Євро продовжено строки розрахунків за зовнішньоекономічною операцією з 18.05.2022 до 14.07.2022;

2) Висновок Міністерства економіки України щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком України № 4432-09/53918-07 від 01.08.2022, за змістом якого на суму 135000,00 Євро продовжено строки розрахунків за зовнішньоекономічною операцією з 14.07.2022 до 28.10.2022, а на суму 8460,00 Євро з 07.10.2022 до 28.10.2022;

3) лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1, за змістом якого цей орган засвідчив форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою для введення воєнного стану із 05 години 30 хвилини 24.02.2022 строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні»;

4) Сертифікат Львівської торгово-промислової палати про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) від 28.09.2022 № 4600-22-0969, за змістом якого цей орган засвідчив форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) щодо виконання договору від 15.02.2021 № 20210215 у встановлений термін. Період дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили): дата настання: 25 березня 2022 року; дата закінчення: тривають станом на 28 вересня 2022 року;

5) Декларацію про оцінку обставин, пов`язаних із спалахом пандемії COVID-19 від 11.10.2022, видану Торгово-промисловою палатою (Італія), за змістом якої стверджено, що у зв`язку із накладеними обмеженнями та надзвичайним станом останніх місяців Umbra Packaging S.r.l. не мала можливості виконати взяті раніше договірні зобов`язання через непередбачувані обставини, які не залежали від волі та можливостей компанії.

При вирішенні питання наявності підстав для подовження/зупинення граничних строків розрахунків за зовнішньоекономічною операцією позивача з Umbra Packaging S.r.l. відповідач взяв до уваги лише висновки Міністерства економіки України щодо продовження граничних строків розрахунків.

З приводу відхилення відповідачем Сертифіката Львівської торгово-промислової палати про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) № 4600-22-0969 від 28.09.2022 суд зазначає таке.

Відповідно до абзацу другого частини шостої статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» підтвердженням виникнення та закінчення дії форс-мажорних обставин є відповідна довідка уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов цього договору (контракту).

Згідно із приписами пункту 11.2. договору від 15.02.2021 № 20210215 при настанні форс-мажорних обставин, Сторона, для якої вони настали, сповіщає про факт настання іншу Сторону протягом 2 (двох) робочих днів. Настання форс-мажорних обставин повинно бути підтверджено уповноваженим органом відповідної країни, в якій настали форс-мажорні обставини або Торгово-промисловою палатою країни однієї із Сторін. Невиконання умов цього пункту позбавляє Сторону права посилатись на форс-мажорні обставини для звільнення від відповідальності.

У статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» від 02.12.1997 № 671/97-ВР (далі Закон України «Про торгово-промислові палати в Україні») встановлено, що Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

З наведених положень видно, що засвідчення форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили) та видачу сертифікатів про такі обставини може здійснити як Торгово-промислова палата України, так і уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати.

Відповідач вказав на неможливість визнання Сертифіката Львівської торгово-промислової палати про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) № 4600-22-0969 від 28.09.2022 беззаперечним доказом існування форс-мажорних обставин, у зв`язку з тим, що встановлені у такому Сертифікаті обставини, а саме протиправні дії третіх осіб, дії техногенного характеру, які призвели до унеможливлення виконання Umbra Packaging S.r.l. свого зобов`язання щодо поставки товару по імпорту по договору №20210215 від 15.02.2021, не мають ознак надзвичайності і невідворотності, оскільки невідомо чиї протиправні дії, яких третіх осіб, які дії техногенного характеру призвели до виникнення форс-мажорних обставин.

Надаючи оцінку таким доводам відповідача, суд зазначає, що відповідно до статті 6.1 Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого Рішенням президії ТПП України 15.07.2014 № 40(3) (далі Регламент), підставою для засвідчення форс-мажорних обставин є наявність однієї або більше форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), перелічених у статті 3.1 Регламенту, визначених як непереборний вплив на виконання відповідного зобов`язання таким чином, що унеможливлює його виконання у термін, що настав (наявність причинно-наслідкового зв`язку між обставиною та неможливістю виконання зобов`язання в термін, передбачений відповідно законодавством, відомчими нормативними актами, договором, контрактом, угодою, типовим договором тощо).

Вимоги до сертифіката передбачені у статті 6.12 Регламенту, згідно з якою сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) видається заявнику на бланку Торгово-промислової палати України/регіональної торгово-промислової палати. В сертифікаті вказуються дані заявника, сторони за договором (контрактом, угодою тощо), дата його укладення, зобов`язання, що за ним настало чи настане найближчим часом для виконання, його обсяг, термін виконання, місце, час, період настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), які унеможливили його виконання, докази настання таких обставин.

Суд встановив, що у Сертифікаті про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) від 28.09.2022 № 4600-22-0969 Львівська торгово-промислова палата засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): протиправні дії третіх осіб, дії техногенного характеру.

Суд критично оцінює покликання контролюючого органу, як на підставу для відхилення цього документа, на відсутність інформації про те, чиї протиправні дії, яких третіх осіб, які дії техногенного характеру призвели до виникнення форс-мажорних обставин, адже насамперед ні Закон України «Про торгово-промислові палати в Україні», ні Регламент не вимагають детального опису форс-мажорних обставин. До цього, загальновідомими є обставини введення в Україні у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року (Указ Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затверджений Законом України від 24.02.2022 №2102-IХ).

У цьому контексті суд вважає слушними зауваження сторони позивача про те, що у листі Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1 також міститься інформація про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військова агресія Російської Федерації проти України, що стала підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилини 24.02.2022 строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». У цьому листі Торгово-промислова палата України підтвердила, що зазначені обставини з 24.02.2022 до їх офіційного закінчення є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/ обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили).

Таким чином, сама лише відсутність у Сертифікаті Львівської торгово-промислової палати про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) від 28.09.2022 № 4600-22-0969 детальної інформації про такі обставини, враховуючи загальновідомий характер факту введення воєнного стану на території України, а також з огляду на зміст листа Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1, не може унеможливлювати врахування такого Сертифіката для зупинення строків розрахунків.

Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку про помилкове відхилення контролюючим органом поданого позивачем Сертифіката Львівської торгово-промислової палати про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) № 4600-22-0969 від 28.09.2022, з урахванням листа Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1, як підстави для зупинення строків розрахунків, передбаченої абзацом першим частини шостої статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції».

Щодо відхилення відповідачем Декларації про оцінку обставин, пов`язаних із спалахом пандемії COVID-19 від 11.10.2022, виданої Торгово-промисловою палатою (Італія), то суд зазначає таке.

Згідно із засвідченим перекладом цієї Декларації Торгово-промислова палата (Італія) підтвердила те, що у зв`язку із накладеними обмеженнями та надзвичайним станом останніх місяців, викликані COVID-19, Umbra Packaging S.r.l. не мало можливості виконати взяті раніше договірні зобов`язання через непередбачувані обставини, які не залежали від волі та можливостей компанії. У такому документі також зазначено, що надзвичайна ситуація, викликана COVID-19, спричинила дислокацію торгівлі, обмежила внутрішній рух робочої сили та спричинила закриття чи реорганізацію фабрик.

Натомість відповідач не взяв до уваги Декларацію Торгово-промислової палати (Італія) з посиланням не те, що на дату укладення договору Umbra Packaging S.r.l. усвідомлювало всі наявні перешкоди для виготовлення обладнання для ТзОВ «Кормотех».

Суд критично оцінює такі аргументи контролюючого органу, позаяк за такого підходу суб`єкти господарювання, які здійснюють діяльність на території Італії під час оголошеного карантину не змогли б проводити господарські операції. Іншими словами, укладаючи договір сторони не могли передбачити майбутнього спалаху/стрімкого поширення коронавірусної хвороби, що може мати вплив на виконання умов договору щодо виготовлення Umbra Packaging S.r.l. замовленого позивачем товару, а тому передбачили умовами договору наслідки настання форс-мажорних обставин.

З огляду на вказане, суд вважає, що відповідач безпідставно не взяв до уваги при проведенні перевірки Декларацію про оцінку обставин, пов`язаних із спалахом пандемії COVID-19 від 11.10.2022, видану Торгово-промисловою палатою (Італія), яка подана позивачем для підтвердження підстави для зупинення строків розрахунків, передбаченої абзацом першим частини шостої статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції».

З приводу посилання в Акті перевірки від 27.10.2022 на відсутність висновку Міністерства економіки України на продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічною операцією за договором від 15.02.2021 №20210215 за період з 25.03.2022 по 17.05.2022, то суд вказує таке.

Відповідно до частини четвертої статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» за окремими операціями з експорту та імпорту товарів граничні строки розрахунків, встановлені Національним банком України, можуть бути подовжені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, шляхом видачі висновку.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, приймає рішення про видачу чи відмову у видачі зазначеного висновку протягом десяти робочих днів з дня отримання відповідної заяви. Інформація про виданий висновок оприлюднюється на офіційному веб-сайті цього органу не пізніше наступного робочого дня після видачі висновку.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, протягом п`яти робочих днів з дня видачі висновку, зазначеного в абзаці першому цієї частини, інформує Національний банк України та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, про видачу такого висновку.

Порядок видачі висновку, у тому числі перелік документів, які подаються для видачі висновку, підстави для відмови у видачі висновку або залишення документів без розгляду, включаючи перелік товарів, за якими документи для видачі висновку підлягають залишенню без розгляду, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Видача висновку здійснюється безоплатно.

Як видно з матеріалів справи, контрагент позивача Umbra Packaging S.r.l. листом від 14.02.2022 повідомив позивача про неможливість виконання в строк замовлення, відтак просить вчинити дії, спрямовані на продовження строків розрахунків між сторонами договору до 30.04.2022.

У зв`язку з цим, керуючись частиною четвертою статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції», позивач звернувся до Міністерства економіки України із заявою від 18.02.2022 (вх. від 23.02.2022 №П35) про одержання висновку щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком.

Натомість Міністерство економіки України листом від 03.04.2022 № 4432-10/12706-07 відмовило у видачі ТзОВ «Кормотех» відповідного висновку з підстав ненадання заявником «якісних копій документів, що не дає можливості належним чином встановити їх зміст».

Насамперед суд вказує на те, що Міністерство економіки України розглянуло заяву позивача з порушенням строку, визначеного у частині четвертій статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції». Так, замість розгляду заяви позивача упродовж десяти робочих днів, Міністерство економіки України розглядало таку більше місяця, що поставило позивача у невизначене становище. Окрім цього, у разі, якщо б Міністерство економіки України дотрималось десятиденного строку на ухвалення рішення про відмову у видачі висновку, то позивач мав би можливість усунути недоліки і подати належні документи до закінчення строків розрахунків (24.03.2022) за договором від 15.02.2021 №20210215 для отримання позитивного рішення висновку про продовження строків розрахунків.

Варто також зауважити, що у листі від 03.04.2022 № 4432-10/12706-07 Міністерство економіки України з посиланням на частину шосту статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» проінформувало позивача про настання в Україні форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили): військової агресії Російської Федерації проти України, що стало підставою для введення воєнного стану та засвідчено Торгово-промисловою палатою України (лист від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1).

У цьому контексті суд наголошує на тому, що після відмови у видачі висновку Міністерство економіки України видало позивачу висновок від 14.06.2022 № 4432-09/37106-07, за змістом якого на суму 135000,00 Євро продовжено строки розрахунків за зовнішньоекономічною операцією з 18.05.2022 до 14.07.2022 та висновок від 01.08.2022 №4432-09/53918-07, за змістом якого на суму 135000,00 Євро продовжено строки розрахунків за зовнішньоекономічною операцією з 14.07.2022 до 28.10.2022.

Досліджуючи питання умов, за яких видається висновок, суд вказує на те, що відповідно до пункту 3 Порядку видачі висновку щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 13.02.2019 №104, для одержання висновку резидент надсилає поштою або подає особисто у паперовому вигляді чи через Єдиний державний портал адміністративних послуг Мінекономіки в електронній формі, серед іншого: заяву на одержання висновку (далі - заява) за формою, затвердженою Мінекономіки, що містить відомості про стан виконання зовнішньоекономічного договору (контракту) на момент звернення та обґрунтування необхідності продовження установленого строку розрахунків на певний період; копії листів, повідомлень, які обумовлюють та обґрунтовують необхідність продовження установлених строків розрахунків, засвідчені в установленому законодавством порядку.

З огляду на описані вимоги, суд акцентує увагу на тому, що як стан виконання зовнішньоекономічного договору від 15.02.2021 №20210215, так і обґрунтування необхідності продовження установленого строку розрахунків на певний період були аналогічними при первинному зверненні до Міністерства економіки України та при зверненнях, за якими видано висновки від 14.06.2022 та від 01.08.2022. Інакше кажучи, обставини, які зумовили неможливість проведення розрахунків за договором від 15.02.2021 №20210215 у межах встановлених Національним банком України строків, існували, починаючи з первинного звернення і тривали станом на час повторних звернень. Відтак застосування відповідачем пені за першу частину цього періоду можна розцінити як прояв правового пуризму суб`єкта владних повноважень та прийняття оскарженого податкового повідомлення-рішення без дотримання критеріїв обґрунтованості та добросовісності.

Окрім цього, суд потворно зазначає, що відповідно до абзацу першого частини сьомої статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» у разі прийняття до розгляду судом, міжнародним комерційним арбітражем позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, що виникла внаслідок недотримання нерезидентом строку, передбаченого зовнішньоекономічним договором (контрактом), або прийняття до провадження уповноваженим органом відповідної країни документа про стягнення такої заборгованості з боржника-нерезидента на користь резидента в позасудовому (досудовому) примусовому порядку строк, встановлений відповідно до цієї статті, зупиняється з дня прийняття до розгляду такої заяви (прийняття до провадження відповідного документа) і пеня за порушення строку в цей період не нараховується.

Згідно з пунктом 15.1. договору від 15.02.2021 № 20210215 усі спори або претензії, що виникають із цього договору або пов`язані із ним, включаючи спори, що пов`язані з його дійсністю, порушенням, розірванням або недійсністю, мають бути остаточно вирішені за Арбітражним регламентом Міжнародного арбітражного центру при Федеральній палаті економіки Австрії у м. Відні (Віденські правила) одним або трьома арбітрами, призначеними відповідно до цих Правил. Кількість арбітрів один.

Під час судового розгляду цієї справи представник позивача подав 03.02.2023 до суду клопотання про долучення доказів, до якого додав засвідчений переклад листа Віденського міжнародного арбітражного центру ARB-5728/st від 24.01.2023, який підтверджує факт реєстрації в арбітражі позовної заяви ТзОВ «Кормотех» до Umbra Packaging S.r.l., поданої у зв`язку із неналежним виконанням останнім умов договору № 20210215 від 15.02.2021.

Вказане додаткового підвереджує невиконання Umbra Packaging S.r.l. умов договору №20210215 від 15.02.2021 щодо поставки товару.

Згідно з частинами першою та другою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Суд при розгляді справи враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів позивача), сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Резюмуючи викладене, враховуючи поданий позивачем Сертифікат Львівської торгово-промислової палати про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) від 28.09.2022 № 4600-22-0969 з урахуванням листа Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1, Декларацію про оцінку обставин, пов`язаних із спалахом пандемії COVID-19 від 11.10.2022, видану Торгово-промисловою палатою (Італія) (які згідно з абзацом першим частини шостої статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» є підставою для зупинення строків розрахунків), а також обставини, за яких Міністерство економіки України не видало позивачу за заявою від 18.02.2022 висновок про продовження строків розрахунків, незмінність обґрунтувань заяв (у порівнянні із заявою від 18.02.2022), на підставі яких Міністерство економіки України видало висновки № 4432-09/37106-07 від 14.06.2022, № 4432-09/53918-07 від 01.08.2022 про продовження строків розрахунків, суд вважає, що відповідач не мав обґрунтованих підстав для формування висновку про порушення позивачем вимог пункту 3 статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» в частині відсутності поставки товару по імпорту по договору від 15.02.2021 №20210215, укладеному з компанією «UMBRA PACKAGING S.R.L.» (ITALY), на суму 135000,00 Євро за період з 25.03.2022 по 17.05.2022 (кількість днів прострочення - 54 дні).

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що приймаючи оскаржене податкове повідомлення-рішення Західне міжрегіональне управління ДПС недотрималася критеріїв обґрунтованості, добросовісності, розсудливості та пропорційності, що свідчить про протиправність такого рішення та необхідність його скасування.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини третьої статті 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю.

Відповідно до статті 139 КАС України з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань необхідно стягнути судовий збір у розмірі 10538,05 грн.

Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, то представник позивача зробив заяву про те, що докази понесення таких витрат будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 13, 14, 72-76, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Західного міжрегіонального управління Державної податкової служби України по роботі з великими платниками податків від 22.11.2022 №414/33-00-07-05.

Стягнути з Західного міжрегіонального управління Державної податкової служби України по роботі з великим платниками податків (, місцезнаходження: 79026, м. Львів, вул. Стрийська, 35) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кормотех» (, місцезнаходження: 81062, Львівська обл., Яворівський р-н, с. Прилбичі) судовий збір у розмірі 10538 (десять тисяч п`ятсот тридцять вісім) грн 05 коп.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Повне рішення суду складене 12 червня 2023 року.

Суддя Мричко Н.І.